Справа № 158/1560/20
Провадження № 1-кп/0158/211/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 24.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ківерці, Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, одруженого, працюючого на посаді помічника машиніста в РПЧ №3 мотовагонного ДЕПО м. Здолбунів Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», в порядку ст.89 КК України несудимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 04.03.2020 року близько 05 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: вул. Львівська, б.6, м. Ківерці Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій, шляхом віджиму вхідних дверей проник до приміщення ПП «Інформаційно-технічного центру «Вектор»», звідки таємно викрав з незачиненого сейфа, який знаходився на другому поверсі даного приміщення, грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі) гривен, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_6 на вказану суму.

Окрім того, 30.03.2020 року о 05 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою протиправного заволодіння чужим майном, у усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій, шляхом віджиму вхідних дверей та зриву навісного замка з граток проник до приміщення аптеки «Здорова родина», звідки повторно таємно викрав з незамкненого сейфа підсобного приміщення грошові кошти у сумі 9472 (дев`ять тисяч чотириста сімдесят дві) гривні, чим завдав майнової шкоди ТОВ «Сальве» на вказану суму.

Окрім того, 14.04.2020 року близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом та метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій, шляхом віджиму металопластикових вхідних дверей проник до офісних приміщень, що знаходяться там, звідки повторно таємно викрав гроші, а саме:

- проникнувши до кабінету №4, викрав грошові кошти у сумі 1000 (однієї тисячі) грн, які знаходились на столі у даному кабінеті, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_7 на вказану суму;

- проникнувши до кабінету №2, викрав грошові кошти у сумі 4200 (чотири тисячі двісті ) грн., які знаходились у шухляді робочого столу у даному кабінеті, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_8 на вищевказану суму;

- проникнувши до кабінету №2, викрав грошові кошти у сумі 7000 (сім тисяч) грн., які знаходились у тумбочці в даному кабінеті, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_9 на вищевказану суму;

- проникнувши до кабінету №5, викрав грошові кошти у сумі 2900(дві тисячі дев`ятсот) грн., які знаходились у шухляді тумбочки в даному кабінеті, чим завдав ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму.

Окрім того, ОСОБА_5 25.04.2020 року о 04 год. 37 хв. в м. Ківерці Волинської області, керуючись корисливим мотивом та метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій, шляхом віджиму дверей та пошкодження захисної металевої решітки, проник у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , де з шухляди столу службового кабінету намагався повторно таємно викрасти гроші в сумі 1000 (однієї тисячі) грн., належні керуючій вказаним торгівельним закладом ОСОБА_11 , чим міг завдати останній майнової шкоди, однак не виконав усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки під ас спроби покинути місце злочину був затриманий працівниками поліції.

ОСОБА_5 інкримінується незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, вказав, що дійсно проникав у приміщення, зазначені в обвинувальному акті та викрадав грошові кошти у заявлених в обвинувальному акті сумах. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти волі. Вину визнав повністю та вказав, що збитки відшкодовано потерпілим.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 підтвердили події, викладені у обвинувальному акті та вказали, що претензій до обвинуваченого не мають; на суворій мірі покарання не наполягали.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , представник потерпілого ТОВ «Сальве» - ОСОБА_13 будь-яких претензій матеріального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають. Висловили свою позицію щодо можливості призначення обвинуваченому покарання з врахуванням ст.75 КК України.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело. Зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, має постійне місце проживання, де в цілому характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований; разом з тим, вчинив умисний корисливий злочин; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в порядку ст. 89 КК України вважається не судимим.

При призначенні покарання суд враховує думку потерпілих, які, кожен зокрема, будь яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають та не наполягають на призначенні реальної міри покарання.

На підставі викладеного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, керуючись положеннями КК України щодо призначення покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень можливе без реального позбавлення останнього волі. А тому, вважає за можливе призначити останньому покарання за санкцією статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім .

У відповідності до вимог ст. т. 100, 122, 124 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити наступне покарання:

- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення дактилоскопічних експертиз у сумі 1884 грн 12 коп. та трасологічних експертиз - 4550 грн 84 коп.

Речові докази - грошові кошти у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень (п`ять купюр номіналом по 200 грн кожна), які повернуті потерпілій ОСОБА_11 - залишити останній.

Металевий лом з металу сірого кольору вкритий барвником синього кольору, переданий на зберігання камери схову речових доказів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1