ЄУН 190/1019/20
н/п 1-і/174/1/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18 листопада 2020 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
18.11.2020 р. до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду в порядку ст.ст.34, 405 КПК України, п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , подане прокурором в межах вказаного кримінального провадження.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020 року, суддею для розгляду вказаного клопотання визначено суддю ОСОБА_1 .
Клопотання мотивовано тим, що органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, 21.06.2020 р., близько 17.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщені будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , наніс останньому рукою декілька ударів в область голови та тулуба, від яких потерпілий упав на підлогу. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 , який лежав на підлозі обличчям до гори, кулаками обох рук удари в область голови, тулуба та кінцівок, не менше 8 (восьми) ударів, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді важкої відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку III ступеню, субарахноїдально- вентрикулярного крововиливу, множинних забоїв м`яких тканин голови, обличчя, тулуба, кінцівок, перелому основи черепу (клінічно), перелому кісток носу, перелому дуги правої виличної кістки, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обставини вчинення ОСОБА_5 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що в подальшому спричинило смерть ОСОБА_6 , підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування матеріалами. Про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а тяжкість покарання та його перебування на волі будуть спонукати ОСОБА_5 до ухилення від органів досудового розслідування та суду; перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за скоєне, може незаконними засобами впливати на свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Просить розглянути клопотання та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання , мотивуючи тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, а тому, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, відсутності у обвинуваченого постійного місця роботи та легальних джерел доходів, ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, і запобігти даним ризикам застосуванням до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів неможливо, просить продовжити обвинуваченому вказаний запобіжний захід на зазначений ним строк.
Захисник ОСОБА_4 проти клопотання заперечує, мотивуючи тим, що прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних ним ризиків, обвинувачений має сталі соціальні зв`язки оскільки має матір, бабусю, братів, має постійне місце проживання, дій, направлених на переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідків не вчиняв. На даний час досудове розслідування закінчено. Усі докази зібрані та знаходяться у сторони обвинувачення, судовий розгляд справи триває, частково допитані свідки обвинувачення, які пояснили, що обвинувачений на них будь- якого впливу не чинив. Вважає, що ризики, на які вказує прокурор зменшилися і запобігти їм можливо шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечує, пояснив, що наміру переховуватися від суду, вливати на свідків не мав і не має, постійно проживав з матір`ю та бабусею, які є особами з обмеженими можливостями, звільнився з військової служби , не встиг працевлаштуватися та стати на облік до центру зайнятості в зв`язку з карантином. Не одружений, але має жінку, яка вагітна.
Вислухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, вчиненого умисно, при обтяжуючих покарання обставинах, затриманий в порядку ст.208 КПК України 22.06.2020 року.
24.06.2020 р. ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 20.08.2020 р.
14.08.2020 року обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 направлено до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області.
18.08.2020 р. ухвалою судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_7 , обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16.10.2020 р., та продовжено тим самим судом 25.09.2020 р. до 23.11.2020 р.
Підставою для обрання та продовження вказаного запобіжного заходу судом, слугувала наявність обґрунтованої підозри та в послідуючому пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та наявність доведених ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його винуватості, при цьому останній ніде не працює та легальних джерел доходів не має, посередньо характеризується за місцем проживання, обвинувачується у вчинені злочину в стані алкогольного сп`яніння, сталих сімейних стосунків не має, проживає з жінкою без реєстрації шлюбу.
Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Таким чином,враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину при обтяжуючих покарання обставинах, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його винуватості, відсутності у обвинуваченого постійного місця роботи та легальних джерел доходів, сталих сімейних зв`язків, продовження на даний час судового розгляду кримінального провадження в ході якого допит свідків не закінчено, суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, і запобігти вказаним ризикам застосуванням до обвинуваченого менш суворих запобіжних заходів неможливо, тому зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод (п.35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991 р.), строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою слід продовжити на 60 днів.
Разом з тим, доказів існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурором не надано, досудове розслідування по справі закінчено, докази стороною обвинувачення зібрані і підлягають дослідженню при судовому розгляді справи, тому доводи сторони захисту в цій частині суд вважає слушними, а вказаний ризик недоведеним прокурором.
Разом з тим, наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації та родичів , на що вказує сторона захисту, не свідчить про наявність у нього сталих сімейних стосунків і не спростовує існування вищевказаних ризиків.
До того ж, стороною захисту не надано доказів на підтвердження можливості постійного перебування обвинуваченого за адресою його фактичного проживання , тобто у матері, у разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що просить захисник, та можливих джерел існування обвинуваченого у такому випадку, оскільки сам обвинувачений будь - якого постійного доходу не має.
При таких обставинах, підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий, у виді домашнього арешту, суд не вбачає.
Крім того, суд звертає увагу сторони захисту, що клопотання про зміну запобіжного заходу може бути подано захисником чи обвинуваченим в порядку ст.201 КПК України.
Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель людини, суд, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, не визначає заставу у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.35, 132, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 199, 201, 331, абзаців 1,5,6 пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на строк 60 днів, тобто до 16 січня 2021 року включно.
Строк дії ухвали - до 16 січня 2021 р. включно.
На ухвалу на протязі 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1