УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого Таїровського ВП СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336 від 27.02.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, в провадженні СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Так, відповідно до клопотання, до Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , про те, що у невстановлений час, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 27.09.2014 Шевченківським РВ ГУДМС України в місті Києві, РНОКПП НОМЕР_2 ), підробив договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 20.11.2002 р. Відповідно до вказаного договору 20.11.2002 р. ОСОБА_7 , іменований як продавець та власник квартири АДРЕСА_1 , продав вказану квартиру ОСОБА_6 , іменованому як покупець, за 66 250 гривень. Вказаний договір купівлі-продажу ніби-то посвідчив приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , яка насправді отримала свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №8325 23.09.2010 року, тобто через 8 років після ніби-то посвідченою нею угодою.

В ході досудового розслідування встановлено, що 31.01.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області ОСОБА_8 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 50952129 від 04.02.2020) та внесено запис (№ 35316241) про право власності громадянина ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Від імені ОСОБА_6 діяв його уповноважений ОСОБА_9 , на підставі довіреності серія та номер 1931 від 29.10.2019, справжність якої посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 (номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6762), який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час допиту ОСОБА_9 , останній пояснив, що особисто з ОСОБА_6 не знайомий та до м. Києва задля оформлення довіреності не їздив, а отримав її нарочно від невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 з вказівками подальших дій щодо реєстрації права ОСОБА_6 на нерухоме майно.

Таким чином, існує достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 підробив договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений ніби-то 20.11.2002 між ним та власником квартири ОСОБА_7 , та за допомогою ОСОБА_9 надав його для реєстрації права власності державному реєстратору Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області ОСОБА_8 , маючи на меті злочинний умисел направлений на заволодіння вищевказаною квартирою шляхом шахрайства.

Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 07.05.2003 року за реєстровим номером №1415/2003 зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_3 (11.12.2008 за №8283554 реєстратором: Перша Одеська державна нотаріальна контора, підстава: ухвала б.н. від 06.05.2003 року Київського районного суду м. Одеси).

20.09.2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява представника заявника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 про скасування заходів забезпечення позову, в якій останній просив скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 07.05.2003 №1415/2003 про арешт вказаної квартири.

Відповідно до ухвали судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_13 від 26.09.2019 (справа №947/22824/19 провадження №2-зз/947/156/19), яка розглядала вищевказану заяву, адвокат ОСОБА_12 свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 купив квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 . Адвокат ОСОБА_12 посилається на той самий договір купівлі-продажу від 20.11.2002, посвідчений ніби-то приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та просить суд скасувати ухвалу про арешт вищевказаної квартири, аби ОСОБА_6 мав можливість зареєструвати своє право власності,у встановленому законом порядку, та реалізувати свій намір продати вказану квартиру.

Таким чином, ОСОБА_6 став власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно вказана квартира є об`єктом кримінально-протиправних дій, що відповідає критеріям наявності ознак речових доказів.

Постановою слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 12.06.2020 квартира АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. На даний час є достатньо підстав вважати, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально-протиправних дій, право власності на яку шахрайським шляхом здобув ОСОБА_6 та продовжуючи реалізацію злочинного наміру, має реальну змогу відчужити вказану квартиру шляхом укладення незаконних цивільно-правових договорів.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд клопотання в її відсутність.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 18.06.2020 року з метою забезпечення збереження речового доказу та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження нерухомого майна, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та вчинення будь яких реєстраційних дій із зазначеним майном.

Тобто, в даному кримінальному провадженні вже застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з клопотанням про застосування якого звертається слідчий, а тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення такого клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Таїровського ВП СВ Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженому прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000336 від 27.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1