Провадження № 1-кс/712/6137/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_7 на повідомлення слідчого про підозру,

В С Т А Н О В И В:
30.11.2020 захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру, в якій просить визнати процесуальну дію старшого слідчого в ОВС Управління Служби безпеки України в Черкаській області підполковника юстиції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000012 від 10.03.2020 повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України такою, що вчинена з порушенням вимог КПК України; скасувати процесуальний документ повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 09.09.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, складене старшим слідчим в ОВС Управління Служби безпеки України в Черкаській області підполковником юстиції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000012 від 10.03.2020.

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні СВ УСБУ в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000012 від 10.03.2020 стосовно ОСОБА_9 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України. 09.09.2020 старшим слідчим СВ УСБУ в Черкаській області ОСОБА_10 повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, а саме сприяння діяльності терористичної організації.

Вважає повідомлення про підозру необґрунтованим, невмотивованим, таким, що суперечить нормам вітчизняного та міжнародного законодавства та не ґрунтується на жодному допустимому доказі. Зазначивши, що на цей час законодавчо не визнано «ЛНР» терористичною організацією, а мова йдеться про визнання Російської Федерації державою-агресором, яка сприяє терористичним організаціям, що створені та діють на територіях самопроголошених «ЛНР» та «ДНР», які визнані тимчасом окупованими територіями України. Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 09.09.2020 свідчить про об`єктивну відсутність в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, невідповідність викладеного фактичним обставинам злочину, а відтак, такий процесуальний документ повинен бути скасованим, а процесуальна дія визнана такою, що здійснена з грубим порушенням вимог КПК України.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_11 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_12 та слідчий ОСОБА_10 проти задоволення скарги заперечували.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ УСБУ в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000012 від 10.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 332-1, ч. 1 ст. 332-1 КК України.

09 вересня 2020 року старшим слідчим в ОВС Управління Служби безпеки України в Черкаській області підполковником юстиції ОСОБА_10 за погодженням із прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України сприяння терористичної організації.

Із змісту вказаного повідомлення про підозру випливає, що ОСОБА_9 , будучи засновником та фактичним керівником TОB «Лутаком» (Луганська область, Лутугинський район, м. Лутугине, вул. Крупської, будинок 26А), перебуваючи на території м. Лутугине, яке протягом цього періоду є підконтрольним представникам так званої «ЛНР», усвідомлюючи, що діяльність вказаної терористичної організації та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, з метою порушення суверенітету та територіальної цілісності України, а також отримання незаконного прибутку, сприяв діяльності такої організації шляхом надання послуг з використання мережі Інтернет структурним підрозділам «ЛНР», а саме адміністрації Лутугинського району. Так, ОСОБА_9 22.04.2005 разом з іншими особами заснували у м. Лутугине Луганської області товариство з обмеженою відповідальністю «Лутаком», що серед іншого здійснює діяльність у сфері проводового електрозв`язку, зокрема - надає послуги щодо користування мережею Інтернет мешканцям м. Лутугино та Лутугинського району Луганської області. Водночас, ОСОБА_9 , не будучи офіційно працевлаштованим на вказаному підприємстві, фактично здійснює керівництво ним з моменту створення по сьогоднішній день. З квітня 2014 року, тобто з часу створення так званої «ЛНР», ТОВ «Лутаком» продовжило свою діяльність на тимчасово окупованій території м. Лутугине Луганської області. У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, між ТОВ «Лутаком», фактичним керівником якого є ОСОБА_9 , та адміністрацією Лутугинського району так званої «ЛНР», що є структурним підрозділом вказаної терористичної організації, укладено договір щодо надання послуг. Згідно з умовами цього договору ТОВ «Лутаком» надає послуги з використання мережі Інтернет адміністрації Лутугинського району так званої «ЛНР», зокрема, надає для користування ІР-адреси, що використовуються на службових ПЕОМ вказаної установи для виходу у мережу Інтернет, чим сприяє діяльності цієї адміністрації, а отже і діяльності так званої «ЛНР» в цілому. На думку органу досудового розслідування встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України сприяння терористичної організації.

Розглядаючи по суті подану захисником скаргу, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.24 КПК України, передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні серед іншого також може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1ст.303 КПК.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а посилання на порушення порядку його вручення скарга не містить. при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що слідчим суддею на даній стадії оцінюється лише достатність підстав вважати, чи було вчинено кримінальне правопорушення. Встановлення таких підстав базується на стандарті доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_9 , на думку слідчого судді, містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого йому злочину за ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Будь-яких обґрунтованих тверджень стосовно того, що докази підозри ОСОБА_9 в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КПК України, зібрано в порушення вимог КПК України або вони є не належними, стороною захисту не наведено.

Крім того, слід зазначити, що доводи сторони захисту про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 09.09.2020, які вказують про те, що на цей час законодавчо не визнано «ЛНР» терористичною організацією, а мова йдеться про визнання Російської Федерації державою-агресором, яка сприяє терористичним організаціям, що створені та діють на територіях самопроголошених «ЛНР» та «ДНР», які визнані тимчасово окупованими територіями України, та посилання на науковий висновок фахівців у галузі права від 23.11.2020, згідно з яким у діях ОСОБА_9 не вбачаються обов`язкові ознаки передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України сприяння діяльності терористичної організації, перебувають поза межами судового контролю слідчого судді, оскільки таким доводам має надавати оцінку прокурор в контексті можливості прийняття ним рішення про закриття кримінального провадження чи затвердження обвинувального акта й направлення такого до суду, або ж суд під час розгляду обвинувального акта по суті.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що скасування повідомлення про підозру з цих підстав не призведе до закінчення досудового розслідування, яке наразі перебуває на завершальній стадії (стороні захисту надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України).

За таких обставин, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст 276, 279, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Адвокату ОСОБА_13 в задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала слідчого судді можу бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_14

Повний текст ухвали проголошено 07 грудня2020 року.