КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.06.2020 задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 15.06.2020, а саме: автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та фактично користується ОСОБА_8 , флеш носій «Transcend» об`ємом 4 ГБ, пластмасовий футляр із предметами типу відмички, трекер ТК STAR ID:, флеш носій з надписом «Bayer», власником яких є ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисник зазначав, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 06.07.2020.
У апеляційній скарзі захисник зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , не має жодного відношення до кримінального провадження № 0008322 від 29.11.2020, зокрема, до органів поліції не надходило жодних заяв про викрадення даного автомобіля, а під час його огляду не виявлено жодних ознак зміни VIN-коду, чи інших конструктивних ознак автомобіля.

Органом досудового розслідування власника спірного автомобіля ОСОБА_7 допитано.
Слідчим суддею не зазначено, яким саме чином спірний автомобіль з розбитим склом буде захищений від псування шляхом перебування на необлаштованому майданчику у поліції.
Крім того, слідчий суддя помилково послався на те, що даний автомобіль може бути конфіскований, оскільки власник спірного автомобіля ОСОБА_7 не має ніякого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.
Даний автомобіль не є речовим доказом, а тому відсутня потреба у його дослідженні, а також відсутня можливість накладення арешту чи конфіскації.
У судове засідання власник майна ОСОБА_7 не з`явилася, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлена.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , та дані про вручення вказаним особам ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як убачається з матеріалів судового провадження та зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали захиснику вручено 06.07.2020, тоді як подано апеляційну скаргу 10.07.2020, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
З урахуванням наведеного, підстави для розгляду клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадженні, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0008322 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.06.2020 надано дозвіл на обшук автомобіля "MERCEDES BENZ S 350", державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , та фактично користується ОСОБА_8 , з метою виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Згідно даних протоколу обшуку від 15.06.2020, під час проведеного на підставі ухвали слідчого судді обшуку автомобіля марки "MERCEDES BENZ S 350", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , виявлено та вилучено, серед іншого, автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , флеш носій «Transcend» об`ємом 4 ГБ, пластмасовий футляр із предметами типу відмички, трекер ТК STAR ID:, флеш носій з надписом «Bayer», власником яких є ОСОБА_8 .

19.06.2020 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та фактично користується ОСОБА_8 , флеш носій «Transcend» об`ємом 4 ГБ, пластмасовий футляр із предметами типу відмички, трекер ТК STAR ID:, флеш носій з надписом «Bayer», власником яких є ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.06.2020 задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 15.06.2020, а саме: автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та фактично користується ОСОБА_8 , флеш носій «Transcend» об`ємом 4 ГБ, пластмасовий футляр із предметами типу відмички, трекер ТК STAR ID:, флеш носій з надписом «Bayer», власником яких є ОСОБА_8 .

Як убачається з матеріалів судового провадження, та не заперечується учасниками судового розгляду, власником вилученого у автомобілі «MERCEDES BENZ S 350», майна, а саме: флеш носія «Transcend» об`ємом 4 ГБ, пластмасового футляру із предметами типу відмички, трекеру ТК STAR ID:, флеш носія з надписом «Bayer», є ОСОБА_8 .

Разом з тим, звертаючись із апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 порушував питання про скасування ухвали повністю, у тому числі і в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 , інтереси якого він не представляє. Згідно матеріалів справи, із апеляційною скаргою ОСОБА_8 або його захисник на ухвалу слідчого судді не звертався.

Враховуючи, що захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 не надано доказів того, що флеш носій «Transcend» об`ємом 4 ГБ, пластмасовий футляр із предметами типу відмички, трекер ТК STAR ID: та флеш носій з надписом «Bayer» належать на праві власності ОСОБА_7 , та не доведено, що накладення арешту на вказані речі та предмети призвело до втручання у права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_7 , то апеляційна скарга захисника у цій частині підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді у частині арешту вказаного майна - без змін.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання прокурора про арешт автомобіля «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання вищевказаного клопотання та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте надані суду матеріали не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України, враховуючи, що відповідне рішення органу досудового розслідування про визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні, у матеріалах справи відсутнє.

Відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документу, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу, та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та дійти висновку про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя не звернув уваги на відсутність постанови про визнання автомобіля «MERCEDES BENZ S 350» речовим доказом, а тому дійшов передчасного висновку про накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Таким чином, висновок слідчого судді щодо наявності підстав для задоволення клопотання у частині накладення арешту на автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , є необґрунтованим, постановленим без належного дослідження матеріалів судового провадження, та таким, що не відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ОСОБА_7 здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначеної особи здійснено без законних на те підстав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги у частині накладення арешту на майно ОСОБА_7 , а саме автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , та необгрунтованість апеляційної скарги у частині накладення арешту на інше майно, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді у частині накладення арешту на автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора у цій частині. У решті ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року в частині накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на вилучений 15 червня 2020 року автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та фактично користується ОСОБА_8 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у частині накладення арешту на вилучений 15 червня 2020 року автомобіль «MERCEDES BENZ S 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 та фактично користується ОСОБА_8 , відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3