Справа №585/4501/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/863/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про звільнення від покарання ОСОБА_6 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою звільнити від покарання неповнолітнього ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 105 КК України, із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру та передати його під нагляд батька ОСОБА_9 до досягнення повноліття ОСОБА_6 .

За змістом доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що під час судового розгляду ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному, матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована повністю. Тому, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення злочину неповнолітнім та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає за можливе звільнити від покарання неповнолітнього ОСОБА_6 з передачею його під нагляд батька.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника про звільнення від покарання ОСОБА_6 .

Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що не надано жодних даних, що характеризують батька, які б могли виступати підтвердженням того, що він здатен позитивно впливати на сина та забезпечити достатній виховний вплив і ефективність саме такого заходу виховного характеру, а також те, що ОСОБА_6 досягне повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто менше ніж через 11 місяців з дня, коли рішення суду про передачу на поруки могло б набути чинності, а відповідно виховний ефект такого впливу є сумнівним. Крім того, до матеріалів провадження сторонам не надано підтвердження того, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_6 .

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, законного представника та захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка прохала апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Із змісту ч.1 ст. 105 КК України, вбачається, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Отже, звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст. 105 КК України (звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру) здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що на розгляді в Роменському міськрайонному суді Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, проте на даний час дана справа не знайшла свого вирішення, тобто відсутнє остаточне судове рішення стосовно ОСОБА_6 .

При цьому, суд, всупереч вимогам кримінального закону розглянув клопотання захисника, яке подано відповідно до вимог ст. 105 КК України до виходу у нарадчу кімнату, та відмовив в його задоволенні, в порядку вимог ст. 501 КПК України.

В той же час, положення ст.ст. 500-501 КПК України стосуються застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 досяг віку кримінальної відповідальності.

З урахуванням викладеного, вирішення судом питання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання, на підставі ст. 105 КК України, до ухвалення остаточного судового рішення, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону і є незаконним.

Вирішення вказаного клопотання захисника в порядку ст. 501 КПК України відносно особи, яка досягла віку кримінальної відповідальності, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції, на підставі п.4 ч.1 ст.409, 412 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від покарання ОСОБА_6 . Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4