Єдиний унікальний номер 205/5079/20
Єдиний унікальний № 205/5079/20
Провадження № 1-кс/205/998/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000235 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000235 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 197-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 25 вересня 2017 року між КП «Міськавтопарк» ДМР та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір № 420 ОП «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування», відповідно до якого ОСОБА_5 надано у користування земельну ділянку площею 0,0115 га для паркування автомобілів за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного договору передбачено використання відведеного майданчика для паркування 115 кв.м., з розрахунку згідно схеми організації дорожнього руху на 10 паркувальних місць для транспортних засобів комунальної форми власності. Водночас підчас досудового розслідування встановлено, що після укладання вказаного договору ОСОБА_5 , незаконно встановив на земельній ділянці, розташованій в районі будинку АДРЕСА_1 контрольний пункт пропуску, та відгородив парканом ділянку значно більшої площі ніж передбачено договором, і став проводити свою підприємницьку діяльність самовільно зайнявши земельну ділянку. Під час досудового розслідування Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства ФОП ОСОБА_5 та відповідно до Акту № 845 ДК/727/АП/09/01/20 від 23 червня 2020 року встановлено фактичне використання земельної ділянки площею 0,1410 га, у тому числі 0,1295 га, яка використовується у порушення вимог ст. 123-125 Земельного кодексу України за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про їх передачу у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, тобто земельна ділянка самовільна зайнята, у тому числі в охоронних зонах. Відповідно до методики визначення розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного захоплення земельної ділянки без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ від 25 липня 2007 року № 963 розмір шкоди, заподіяної ОСОБА_5 внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає 141 818 гривень 01 копійок, що більше ніж у 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є значною шкодою.

За вказаними фактами 07 липня 2020 року СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , у порядку ст. 278, 135 КПК України повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 197-1 КК України, та оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно у володінні підозрюваного ОСОБА_5 перебуває: гараж № НОМЕР_1 загальною площею 50,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 38.2 кв.м.; земельна ділянка площею 0,0024 га., розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; гараж загальною площею 19,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення загальною площею 132,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_6 .

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий у своєму клопотанні, з метою забезпечення відшкодування збитків, завданих ОСОБА_5 , які були завдані самовільним захопленням земельної ділянки, у розмірі 141 818 гривень 01 коп., просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: гараж № НОМЕР_1 загальною площею 50,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 ; квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 38.2 кв.м.; земельну ділянку площею 0.0024 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; гараж загальною площею 19,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 ; квартиру АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення загальною площею 132,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , із забороною права відчуження та розпорядження вказаними об`єктами нерухомого майна та земельними ділянками та заборонити вчинення реєстраційних дій щодо зазначеного нерухомого майна.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, та додані до нього матеріали, вважає, що у задоволені клопотання необхідно відмовити за наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000235 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом із цим, з поданих слідчому судді матеріалів не вбачається, що в межах кримінального провадження № 0000235 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 197-1 КК України, цивільний позов на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, не подано, розмір зазначених збитків не обґрунтовано.

Крім того, враховуючи приписи ч. 1 ст. 170 КПК України слідчим суддею також враховується те, що майно, на яке слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт, не є доказом злочину та не підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного.

Також, слід зазначити, що слідчий суддя не наділений повноваженнями згідно з нормами КПК України самостійно оцінювати на власний розсуд можливу вартість майна з метою можливого майбутнього відшкодування завданої шкоди за його рахунок.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, в межах розгляду вказаного клопотання слідчому судді не було доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відтак в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити через його необґрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 170,172, 309, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000235 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 197-1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1