справа №619/3467/20
провадження №1-в/619/146/20
УХВАЛА
іменем України

03 серпня 2020 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника колонії ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дергачі Харківської області заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

встановив:
Згідно вироку Ленінського райсуду м. Харкова від 29.04.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого райсуду м. Харкова від 05.02.2016 на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку заліку судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» від 26.11.2015 засудженому зараховано в строк покарання, призначеного за вироком Ленінського райсуду м. Харкова від 29.04.2014 строк попереднього ув`язнення з 18.11.2013 по 21.08.2014 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 18.11.2013. Кінець строку 15.02.2021.

До суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 щодо умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив задовольнити заяву.

В судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» не заперечувала проти задоволення заяви.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення заяви.

Розглянувши матеріали, погоджуючись з думкою учасників процесу, суд приходить до висновку про задоволення вищевказаного подання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України…. до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України… виправлення засудженого процес позитивних змін, який відбувається в його особистості та створюють у нього готовність до правослухняної поведінки.

Пунктами 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності.

Оцінка ступеню виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних та психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка.

Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеними статтями 67, 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінці інших засуджених.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти зразкове додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків відповідно до статей 59, 60, 118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином, та надання матеріальної допомоги сім`ї або виплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 відбув понад 3/4 частини строку покарання, характеризується адміністрацією колонії наступним чином: з 19.11.2013 по 01.09.2014 перебував в Харківському слідчому ізоляторі (№ 27). За час перебування вимоги режиму тримання не порушував, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 01.09.2014 по 13.08.2019 відбував покарання в державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)». За час відбування покарання режим тримання не порушував. Характеризувався позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, був 6 (шість) разів заохочений адміністрацією установи. Відповідно до ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України був працевлаштований на виробництві установи до цеху № 2 на дільниці виготовлення поліетиленових пакетів - різноробом.

З 13.08.2019 року відбуває покарання в державній установі «Дергачівська виправна колонія (№ 109)».

За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не має, наявні 6 заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці. Тимчасово не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Згідно графіку приймає участь у неоплатних роботах з благоустрою території відділення, до яких ставиться сумлінно та проявляє ініціативу.

Має захворювання серця і гіпертонічну хворобу, також страждає на епілепсію.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». До реалізації програм відноситься задовільно, має достатній загальноосвітній рівень. Читає періодичні видання (газети, журнали). Підгримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує передачі, переосмислив життєві цінності, відбуваючи покарання за вироком суду.

Згідно вироку від 29.04.2014 Ленінського районного суду міста Харкова має позов на користь держави судові витрати по проведенню експертиз у розмірі 391,22 грн. Позов було погашено у повному обсязі.

За результатами психодіагностичної бесіди та тестування у засудженого є холеричний тип темпераменту, сильний, врівноважений тип нервової системи, екстраверт, психічний стан стабільний, стриманий» спокійний, ввічливий і коректний, спрямований на справу, готовий завжди прийти на допомогу, гарний помічник. Не любить виділятися. Не завжди впевнений у собі. Однак, швидко пристосовується до нових умов, знаходить нові знайомства. Рівень агресивності, конфліктності низький. Підтримує відносини з близькими та друзями. Ставлення до праці позитивне, доручені завдання виконує ретельно. Після звільнення з Дергачівської виправної колонії (№ 109) засуджений збирається вести «інший спосіб життя», не порушуючи законів України. Після звільнення ОСОБА_4 за своїми психологічними характеристиками у змозі проявляти ініціативу та самостійність у подоланні перешкод та труднощів. Соціальні зв`язки збережені. Здатен адаптуватися до життя на волі та сприймати морально-правові норми суспільства.

Засуджений ОСОБА_4 має позитивні плани на майбутню діяльність, тому психолог вважає можливим застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбуванні покарання відповідно до статті 81 Кримінального кодексу України,

Оцінивши всі докази, враховуючи вимоги Європейської конвенції з прав людини, вимоги КК України, КВК України, Постанови Верховного Суду України від 26 квітня 2001 року № 2«Про умовно-дострокове звільнення від відбування пок арання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким», суд дійшов до висновку,що засуджений ОСОБА_4 зробив для себе належні висновки та на даний час повністю визнавав провину згідно вироку суду за скоєний злочин, довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, тенденція на подальше вчинення злочинів відсутня, засуджений має позитивні плани на майбутнє, підтримує соціальні зв`язки із родиною та друзями, тому він може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання, визначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2014 року на невідбутий строк 6 місяців 12 днів.

Ухвалу направити в Державну установу «Дергачівська виправна колонія (№ 109)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівській районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення. У разі подання прокурором апеляції виконання зазначеної ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1