КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1331/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
представника власника майна ТОВ «Сарафан», адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Сарафан», адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України Департаменту нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:173:0030 (площа 23,1658 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є ТОВ «САРАФАН» (, юридична адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 28, кв. 36), із забороною розпорядження вказаним майном, вчинення щодо нього правочинів, проведення з ним аукціонів/торгів, а також проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ТОВ «Сарафан», адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:173:0030 (площа 23,1658 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є ТОВ «САРАФАН» (, юридична адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 28, кв. 36).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначає, що розслідування даного кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення службовими особами ПАТ КБ «Євробанк» та ПАТ «Фідобанк» заволодіння чужим майном. Вказує, що фабула кримінального провадження жодним чином не стосується ТОВ «Сарафан», яке ніколи не було ні боржником, ні кредитором цих банків, не має і не мало ніяких фінансово-господарських відносин з цими банками до початку процедури їх ліквідації. Додає, що товариство не має і не мало жодного відношення до службових осіб банків та пов`язаних із ними осіб.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що процедура проведення торгів, продаж земельних ділянок відбувалися в чіткій відповідності до вимог закону, а вартість земельних ділянок була повністю оплачена на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Стверджує, що земельні ділянки не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні та не можуть мати жодного доказового значення. Додає, що після набуття права власності на земельні ділянки ОСОБА_9 внесла їх в якості вкладу у статутний капітал ТОВ «Сарафан».

У підсумку захисник зазначає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску строку вказує, що копію оскаржуваного судового рішення отримано стороною захисту 25.01.2020 (а.с. 138).

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що власник майна та його представник участі у судовому засіданні не приймали, копію оскаржуваного судового рішення отримано стороною захисту 25.01.2020 (а.с. 138), апеляційна скарга подана до суду 30.01.2020 (а.с. 140, 141), п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги призначено слуханням в апеляційній інстанції на 15 годину 15 хвилин 27.08.2020 року, про що надіслано повідомлення прокурору 17.07.2020 (а.с. 200), проте в судове засідання прокурор не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження №0000889, відомості про яке 19.09.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

09.12.2019 старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України Департаменту нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :01:173:0030 (площа 23,1658 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є ТОВ «САРАФАН» (, юридична адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 28, кв. 36), яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, задоволено.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з висновками слідчого судді про доведеність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

За таких обставин, власник майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, а саме ТОВ «Сарафан», на даному етапі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.

Разом з тим, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді звернувся старший слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Необхідним буде відмітити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути безумовною підставою для арешту майна, оскільки у цьому випадку клопотання подано особою, що не наділена правом звернення до суду.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що копії матеріалів, доданих до клопотання, не завірені у передбачений Законом спосіб, у зв`язку із чим не можуть бути підставою для жодних висновків щодо обставин викладених у клопотанні.

З урахуванням наведених порушень КПК України, інші доводи апеляційної скарги, є передчасними.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ТОВ «Сарафан», адвоката ОСОБА_6 , підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , про арешт майна, як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «Сарафан», адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:173:0030 (площа 23,1658 га, Київська область, Ірпінська міська рада), власником якої є ТОВ «САРАФАН» (, юридична адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Польова, буд. 28, кв. 36), скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України Департаменту нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4