Справа № 635/4177/20
Провадження № 1-в/635/577/2020
УХВАЛА

23 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.11.1998 Комінтернівським районний суд м.Харкова за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 140 КК України (в ред.1960 р.) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
-30.05.2003 Апеляційним судом Харківської області за ч.3 ст. 185, ст.198 КК України із застосуванням ст.17, ч.3 ст.81 КК України до 6 років і 6 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 08.04.2009 на невідбутий строк 3 місяці 9 днів,
-06.09.2011 Комінтернівським районний суд м.Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.07.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 24 дні,
засудженого 06 грудня 2016 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України, з врахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 15 серпня 2017 року, до 4 років позбавлення волі,
про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України, ?

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому останній просить суд пом`якшити призначене засудженому покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України, у зв`язку з набранням чинному вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_3 , прийшов до наступного висновку.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту ? Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Вказаним законом не було внесено змін до санкції частини другої статті 186 КК України.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
За положеннями частини третьої статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджений 06 грудня 2016 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням на строк 2 роки.
Вироком Апеляційного суду Харківської області від 15 серпня 2017 року, вирок суду першої інстанції від 06 грудня 2016 року в частині призначеного покарання скасовано та засуджено ОСОБА_3 до 4 років позбавлення волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки міра покарання, яка призначена останньому вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2016 року за ч.2 ст.186 КК України (з врахуванням вироку Апеляційного суду Харківської області від 15 серпня 2017 року) у виді позбавлення волі на строк 4 роки, не перевищує санкцію нового закону, яка визначена за ч.2 ст.186 КК України в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, ?

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України ? відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1