Справа № 520/3914/19
Провадження № 1-кп/947/706/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2020 м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004959 від 29.12.2018, за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одружений, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_6 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_9 ,
представника органу превенції органу внутрішніх справ ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_4 , 12.12.2018 приблизно о 13.00 год., знаходячись у дворі між домами по АДРЕСА_2 , з метою особистої наживи та з корисливих мотивів, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить неповнолітньому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до ОСОБА_6 та з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось у погрозі застосування фізичної сили щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «НТС», вартістю 200 грн. та музикальну колонку «Myvision», вартістю 1300 грн., на загальну суму 1500 грн., чим завдав потерпілому матеріальний збиток на вказану суму. Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, продовжуючи єдиний злочинний умисел направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітній ОСОБА_4 призначив на 13.00 год. 18.12.2018 неповнолітньому ОСОБА_6 зустріч за адресою вул.Ак.Філатова буд.1 в м.Одесі де погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у погрозі нанесення побоїв неповнолітньому ОСОБА_6 відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «Meizu М6 Note», вартістю 3800 грн., завдавши потерпілому матеріальний збиток на вказану суму. Після вчиненого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказані умисні дії неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується його показами, згідно яких він вину визнав повністю, щиро покаявся та показав, що він має повну родину, навчається та забезпечений всім необхідним для життя та навчання. Разом з тим, по незрозумілим для нього причинам, йому сподобалися речі, які належать потерпілому ОСОБА_6 . Тому він 12.12.2018 приблизно о 13.00 год., перебуваючи у дворі між домами по АДРЕСА_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та пригрозивши, що поб`є його, відібрав мобільний телефон марки «НТС» та музикальну колонку «Myvision». Після чого пішов та почав користуватися речами потерпілого. Зрозумівши, що телефон не працює, він, ОСОБА_4 , домовився з потерпілим ОСОБА_6 про іншу зустріч, під час якої, а саме 18.12.2018 приблизно о 13.00 год. за адресою вул.Ак.Філатова буд.1 в м.Одесі, пригрозивши що буде бити його, викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Meizu М6 Note». Вказаний телефон він продав, а гроші віддав матері. В завершення обвинувачений повідомив, що не оспорює встановлену слідством вартість та приналежність викрадених ним речей.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив обставини викладені обвинуваченим ОСОБА_4 та повідомив, що дійсно ОСОБА_4 , 12.12.2018 близько 13.00 год., у дворі між домами по вул.Варненська буд.3Б та вул.Люстдорфська дорога буд.86 в м.Одесі погрожуючи йому застосуванням насильства відібрав у нього мобільний телефон марки «НТС» та музикальну колонку «Myvision». Після чого виманив його на іншу зустріч під час якої 18.12.2018 приблизно о 13.00 год. за адресою вул.Ак.Філатова буд.1 в м.Одесі, погрожуючи побиттям, відібрав у нього мобільний телефон марки «Meizu М6 Note». В завершенні потерпілий показав, що обвинувачений та його родина повністю компенсувала йому вартість викрадених ОСОБА_4 речей, у зв`язку з чим матеріальних та інших претензій він до нього не має та просить суд строго його не карати.
Судом згідно ч.3 ст.349 КПК України на підставі відсутності заперечень з боку учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження інших доказів, що є у справі, відносно фактичних обставин відкритого викрадення ОСОБА_4 майна (грабіж) у потерпілого ОСОБА_6 , поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, які правильно розуміються учасниками судового розгляду і ніким не оспорюються.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст.66 КК України враховує обставинами, які суттєво пом`якшують покарання явку із зізнанням, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілому ОСОБА_6 , який не має претензій до обвинуваченого і він не наполягає на його суворому покаранні. Суд також враховує, що обвинувачений приніс публічні вибачення потерпілому, який вибачив обвинуваченого, що вчиненню злочину у певній мірі сприяв збіг негативних життєвих обставин обвинуваченого.
Наведені дані про особу винного в їх сукупності з урахуванням наявності у ОСОБА_4 реєстрації і постійного місця проживання, соціальних зв`язків, характеру, тривалості і обставин вчинення злочину, суд дійшов до висновку, що він не являється суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому його виправлення можливе в рамках звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Згідно висновку сектору пробації перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за ним та застосування соціально-виховних заходів.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1