єдиний унікальний номер справи 531/585/20
номер провадження 1-кп/531/149/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе Республіки Таджикистан, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта професійно-технічна, не працюючого, не депутата, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 30 червня 2020 року Чутівський районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 310 КК України до одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 22 лютого 2020 року, близько 12 години, проходячи поруч магазину «Маркетопт», що розташований за адресою: вул. Полтавський шлях, 99, м. Карлівка, Полтавської області, помітив велосипед марки «Україна», жіночого типу, чорно-зеленого кольору, який належить ОСОБА_5 , та саме в цей час у ОСОБА_4 виник умисел на його таємне викрадення. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, підійшов до вказаного велосипеда та, користуючись відсутністю власника та тим, що його ніхто не бачить, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку бувшого у використанні велосипеду марки «України», жіночого типу, чорно-зеленого кольору, вартістю 1721 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 07 квітня 2020 року, близько 11 години, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, прийшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де, користуючись відсутністю господаря та будь-кого зі сторонніх осіб, шляхом відчинення вхідних дверей будинку, проник до приміщення вказаного будинку з метою наживи злочинним шляхом, та в подальшому, доводячи до кінця свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, із житлового будинку домогосподарства за вказаною адресою, шляхом демонтажу, вчинив крадіжку металевої поверхні від плит дров`яного опалення в комплекті з юшками, вартістю 332 грн. В подальшому, ОСОБА_4 вище вказане здобуте злочинним шляхом майно реалізував місцевому жителю ОСОБА_7 як своє власне майно, таким чином розпорядився викраденим у повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та підтвердив всі обставини, спосіб та час вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з`явились. Від них в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності. Претензій до обвинуваченого не мають, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) (по епізоду крадіжки у ОСОБА_5 ), та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло (по епізоду крадіжки у ОСОБА_6 ), кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше судимого 30 червня 2020 року Чутівський районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 310 КК України до одного року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік, посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Карлівським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 14 липня 2020 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі та в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді двох років обмеження волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 30 червня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази бувший у використанні велосипед марки «Україна», жіночого типу, чорно-зеленого кольору та металеву поверхню від плити дров`яного опалення в комплекті з юшками, які передані на відповідальне збереження потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, вважати повернутими законним власникам.

Речовий доказ DVD-R диск із записом камер відеоспостереження, який долучено до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя