Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/584/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 10. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23. 12. 2020 та визначено заставу - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) грн., щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , вважається раніше не судимим, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, а саме - м. Ужгорода Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 , попередньо домовившись про вчинення злочину з ОСОБА_9 , обумовивши спосіб вчинення кримінального правопорушення та узгодивши свої наступні дії, 26. 10. 2020 близько 04 год. 25 хв., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого, проникли на територію домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_10 та в подальшому, шляхом віджиму вікна проникли в підвал будинку за вказаною адресою, з якого викрали кутову шліфувальну машинку марки «Дніпро», моделі «МШК-1900Р», кутову шліфувальну машинку марки «Dnipro-M», кутову шліфувальну

-2-

машинку марки «Mastermax», перфоратор марки «Дніпро-М» моделі «ПЕ-32176», дриль ударний марки «Дніпро-М» моделі «ДЕУ-1200П», електричний подовжувач близько 20-ти метрів довжиною, які на момент крадіжки перебували в справному стані та могли використовуватись за призначенням. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_10 на суму, яка встановлюється.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за попередньою змовою групою осіб, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 06(шести) років, а також з метою запобігання спробам ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, оскільки безпосередньо був виявлений під час вчинення вищевказаного злочину свідком у вказаному кримінальному провадженні та йому відоме місце проживання цих осіб, а також те, що органом досудового розслідування планується проведення ряду експертиз, які на даний час не можуть бути проведеними у зв`язку з процедурою отримання біологічних зразків; з метою запобігання спробам іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню; з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, його майновий стан є незадовільним, може вчинити аналогічні злочини, веде неналежний спосіб життя, вже попадав в поле зору сторони обвинувачення та притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, офіційно не працює, його матеріальний стан є незадовільним, раніше був засуджений та відбував покарання, а тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м"які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходив з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважав, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 147 140 грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді від 28. 10. 2020, яку просить скасувати, у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Стверджує, що слідчим суддею необґрунтовано враховано твердження прокурора та слідчого про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, що також дає підстави вважати судове рішення незаконним, тобто не було доведено наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор та слідчий, та застосування до підозрюваного

-3-

більш м`якого запобіжного заходу. Також зазначає про неналежне врахування судом і даних про особу підозрюваного, який вважається не судимим, має постійне місце проживання, утриманців, перебуває у цивільному шлюбі, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 , яка підтримали доводи апеляційної скарги та просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити

-4-

в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у слідчому відділі Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001137 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Також, 26. 10. 2020 ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 28. 10. 2020 за клопотанням старшого заступника начальника СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23. 12. 2020 та визначено заставу - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 140 грн.
При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
-5-

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строкдо 6 років та, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні та переховуватись від органів досудового розслідування і суду, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

-6-

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника - адвоката ОСОБА_5 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, в тому числі й тих, на які вказує захисник в апеляційній скарзі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_11 в цій частині безпідставними.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить147140 грн.,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

-7-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 10. 2020, якою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 140 грн.- без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: