Справа № 939/2328/20
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2020 рокусмт Бородянка

Слідчий суддя Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , власників майна - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Бородянського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене в.о. начальника Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 від 01 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ст. слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що в провадженні СВ Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000842 від 01 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, за фактом розбійного нападу на ОСОБА_6 та за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 30 листопада 2020 року до чергової частини Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що невідомі особи в кількості 6 чоловік проникли до будинку по АДРЕСА_1 та погрожуючи предметом схожим на зброю заволоділи грошовими коштами в національній та іноземній валюті, автомобілями "Nissan Qashkai" р.н. НОМЕР_1 , "Nissan Pathfinder" р.н. НОМЕР_2 , які знаходились на території вказаного домоволодіння.

В ході огляду місця події, в лісосмузі с Луб`янка Бородянського району Київської області було виявлено та вилучено зазначені автомобілі, які постановою слідчого від 01 грудня 2020 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на вказане майно існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, як з боку підозрюваних, зокрема з метою уникнення кримінальної відповідальності так і з боку інших осіб, то з метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на автомобіль "Nissan Qashkai" р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_3 та автомобіль "Nissan Pathfinder" р.н. НОМЕР_2 , номер шасі (рами) НОМЕР_4 , шляхом тимчасового позбавлення власника та інших осіб права розпорядження, користування цим майном та його відчуження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи. Також зазначив, що арешт транспортних засобів необхідний і для того, щоб забезпечити можливість надання експерту необхідних зразків для проведення експертиз.

Старший слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечували.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, оскільки підставою для арешту майна слідчим зазначено збереження цього майна від приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а в судовому засіданні не встановлено наявності підстав вважати, що існують зазначені ризики, то в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

При цьому посилання прокурора на необхідність забезпечення можливості надання експерту додаткових зразків для проведення експертизи, не приймаються до уваги, оскільки зазначені обставини не являються підставами цього клопотання. Крім того, під час огляду транспортних засобів, були виявлені та вилучені відповідні сліди та змиви.

Керуючись ст.131,132, 170,173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

В клопотанні старшого слідчого СВ Бородянського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_7