ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7761/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/366/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Крадіжка
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , 2010 року народження (зі слів), судимого:

17.09.2008 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

10.02.2011 р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

14.12.2016 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

06.06.2017 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 71, 72 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

21.06.2017 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 71, 72 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі, звільнений 29.10.2018 р. за відбуттям покарання;

24.09.2019 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК Украъни до 1 року 6 місяців обмеження волі;

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України (за епізодами, вчиненими наприкінці травня 2019 року та 27 червня 2019 року) та признчено покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року, більш суворим знову призначеним покаранням, у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Призначено покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодами, вчиненими 1 жовтня 2019 року та 25 жовтня 2019 року) у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено покарання шляхом часткового приєднання до покарання (за епізодами, вчиненими 1 жовтня 2019 року та 25 жовтня 2019 року), покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України, та остаточно призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Вирішено долю речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_7 в один із днів наприкінці травня 2019 року приблизно о 10 годині знаходився в районі розташування лікарні № 31 за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснив посадку в маршрутний автобус № НОМЕР_1 . Перебуваючи в салоні зазначеного автобуса, він побачив раніше йому не знайому ОСОБА_9 , поряд з якою сидів чоловік похилого віку та на колінах тримав належну останній жіночу сумку з її вмістом.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися в сумці ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, непомітно для оточуючих, таємно заволодів мобільним телефоном «Samsung J 120H», витягнувши його із зовнішньої кишені вказаної сумки потерпілої.

Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, вийшов із салону маршрутного автобуса на вказаній вище зупинці, так як автобус ще не здійснював рух за своїм маршрутом, та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1533 гривні, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 25144 від 22.11.2019.

Крім того, ОСОБА_7 27.06.2019 приблизно о 08 годині 30 хвилин знаходився в районі розташування лікарні № 31 за адресою: м. Харків, пр-т Любові Малої, 4, де здійснив посадку в маршрутний автобус № 237. Перебуваючи в салоні зазначеного автобуса, він побачив раніше йому не знайому ОСОБА_10 , яка тримала через ліве плече відкриту жіночу сумку з її вмістом.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися в сумці ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку мобільного телефону ОСОБА_9 , оцінивши ситуацію, що склалася, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, непомітно для оточуючих, таємно заволодів мобільним телефоном «Nokia 230», витягнувши його із вказаної сумки потерпілої.

Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, вийшов із салону маршрутного автобуса на вказаній вище зупинці, так як автобус ще не здійснював рух за своїм маршрутом, та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 808 гривень 50 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 25145 від 20.11.2019.

Крім того, ОСОБА_7 01.10.2019 року приблизно о 08 годині ранку знаходився в районі розташування будівлі кафе «Буфет» за адресою: м. Харків, пр-т Любові Малої, 24, де здійснив посадку в салон маршрутного автобуса № НОМЕР_2 . Перебуваючи в салоні зазначеного автобуса, він побачив раніше йому не знайому ОСОБА_11 , яка тримала в руці чорну шкіряну закриту на змійку жіночу сумку з її вмістом.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися в сумці ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, спочатку непомітно для оточуючих та ОСОБА_11 розстібнув рукою змійку середньої кишені її сумки, а потім, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, таємно заволодів мобільним телефоном "Samsung J7", витягнувши його лівою рукою із вказаної сумки потерпілої.

Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно, вийшов із салону маршрутного автобуса на зупинці «Водоканал» та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 5145 гривень 12 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 22403 від 25.10.2019.

Надалі ОСОБА_7 25.10.2019 року приблизно о 18 годині знаходився в районі розташування кафе «Арчи», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Григорівське шосе, 69, де здійснив посадку в тролейбус № 27. Перебуваючи в салоні зазначеного тролейбусу, він побачив раніше йому не знайому ОСОБА_12 , яка тримала в правій руці жіночу сумку з її вмістом.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, яке, як на його думку, могло знаходитися в сумці ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки, оцінивши ситуацію, що склалася, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігав, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, непомітно для оточуючих, таємно заволодів гаманцем, який матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_12 не становить, в середині якого знаходився мобільний телефоном «Redmi 5A», вартістю 1412 гривень 60 копійок, та грошові кошти в сумі 150 грн., витягнувши його із вказаної сумки потерпілої.

Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння майном та грошовими коштами потерпілої ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_7 , звернувши на свою користь викрадене майно та грошові кошти, вийшов із салону тролейбуса на вказаній вище зупинці, так як тролейбус ще не здійснював рух за своїм маршрутом, та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1562 гривні 60 копійок, з яких 150 гривень становлять грошові кошти та 1412 гривень 60 копійок - вартість майна, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 25143 від 21.11.2019.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок в частині призначеного покарання змінити, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванню ч.4 ст. 70 КК України. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до даного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 24.09.2019 року, та остаточно призначити покарання у виді 3 років обмеження волі.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги, прокурор вказує, що суд неправильно призначив покарання обвинуваченому, оскільки ОСОБА_7 вчинив 4 епізоди крадіжки, які окремо поепізодно ділити не потрібно.

За таких обставин положення ч.4 ст. 70 КК України застосуванню не підлягають.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора, які пов`язані з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме зайвого застосування положень ч.4 ст. 70 КК України та помилкове призначення судом покарання за кожен епізод, кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України окремо.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваного вироку ОСОБА_7 вчинив 4 епізоди крадіжок з ознакою повторність. Суд кваліфікував зазначені дії обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення Передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) ( 2341-14 ) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.
За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Таким чином суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з подальшим приведенням призначеного покарання у відповідність вимог закону, зокрема належить виключити з оскаржуваного вироку посилання суду на призначення покарання за ч.2 ст. 185 КК України по кожному епізоду окремо. Також належить виключити посилання на застосування положень ч.4 ст. 70 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Виключити з вироку посилання на окреме засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України за епізодами вчиненими наприкінці травня 2019 року та 27 червня 2019 року та епізодами вчиненими 1 жовтня 2019 року та 25 жовтня 2019 року.

Виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_7 покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 24.09.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді -