Справа № 629/4612/20
Номер провадження 1-кс/629/900/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова Харківської області заяву ОСОБА_3 про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, посилаючись на те, що у діях судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 вбачаються неодноразові дисциплінарні порушення, які є незаконними, необґрунтованими, упередженими, такими, що не відповідають вимогам КПК України, містять дисциплінарні порушення. В Єдиному реєстрі досудових розслідувань також зареєстровано кримінальне провадження № 0001247 від 20.08.2019 року за ч. 2 ст. 139 КК України. Дане кримінальне провадження має пряме відношення, спільні обставини справи, фігуранти, місце та час подій, та випливає з вищезазначеного кримінального провадження, у якому він є обвинуваченим, та внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі його заяви. Постановою старшого слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, майором поліції ОСОБА_5 від 10.02.2020 року його було залучено потерпілим по даному кримінальному провадженню. Зважаючи на те, що обставини, викладені у Єдиному реєстрі досудових рішень по кримінальному провадженню № 0001247 від 20.08.2019 року за ч. 2 ст. 139 КК України можуть відіграти важливу роль у розгляді кримінального провадження за його обвинуваченням. 10 серпня 2020 року він звернувся до судді Лозівського міськрайонного суду ОСОБА_4 з клопотанням про витребування від держателя Єдиною реєстру досудових розслідувань Генеральної прокуратури України розгорнутої роздруківки з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0001247 від 20.08.2019 року за ч. 2 ст. 139 КК України. Але суддя ОСОБА_4 не розглянула дане клопотання, і взагалі жодного його клопотання у судовому засіданні, а розглянула лише продовження запобіжного заходу відносно нього за клопотанням прокурора ОСОБА_6 , а у наступному засіданні взагалі відмовила у витребуванні з органу прокуратури розгорнутої роздруківки з ЄРДР. 10 серпня 2020 року в судовому засіданні у кримінальній справі за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, було розглянуто його заяву про відвід прокурора ОСОБА_6 від даної кримінальної справи через упереджене ставлення до нього, порушення презумпції невинуватості, а також порушення законодавства при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На підставі п. 2 ч. 4 ст. 42 КПК України, ним та його захисником, з метою збирання власних доказів своєї невинуватості у вчиненні вказаного правопорушення, у грудні 2019 року подали клопотання до судді Лозівського міськрайонного суду ОСОБА_4 , яка своєю ухвалою зобов`язала орган Генеральної прокуратури надати суду розгорнуту роздруківку витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0000903 від 19 червня 2019 року. 12 червня 2020 року він звернувся до судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 із клопотанням про повідомлення стосовно виконання ухвали від 9 грудня 2019 року. Ухвалою від 12 червня 2020 року суддя ОСОБА_4 знову зобов`язала орган Генеральної прокуратури надати суду розгорнуту роздруківку витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою визначено, що роз`яснення ухвали про витребування документів відбудеться у судовому засіданні 07 липня 2020 року о 13.45 год., але у зазначеному судовому засіданні прокурором зазначеної роздруківки з Єдиного реєстру досудових розслідувань знову ж таки надано не було. Потім він знову звернувся до судді ОСОБА_4 з повторним клопотанням про зобов`язання представника прокуратури повідомити суду про виконання ухвали від 12 червня 2020 року про повторне витребування від держателя Єдиного реєстру досудових розслідувань розгорнутої роздруківки з ЄРДР. 08 липня 2020 року суддею Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 було винесено нову ухвалу про розгляд зазначеної о питання вже 29 липня 2020 року о 13.45 год. І лише після численних клопотань 29 липня 2020 року розгорнуту роздруківку було надано суду органом прокуратури. Навмисне невиконання прокурором з 09 грудня 2019 року ухвал суду свідчить про те, що сторона обвинувачення не бажала, щоб він взагалі прочитав цю роздруківку. Згідно з розгорнутою роздруківкою з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням № 0000903 від 19 червня 2019 року, наданою за неодноразовими клопотаннями сторони захисту та на виконання численних ухвал судді Лозівського міськрайонного суду ОСОБА_4 держателем Єдиного реєстру досудових розслідувань органу Генеральної прокуратури, вбачаються численні порушення під час внесення відомостей до ЄРДР та під час проведення досудового розслідування, що свідчить про те, що взагалі не зрозуміло у чому він звинувачують взагалі. Навмисне затягування з наданням розгорнутої роздруківки з Єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням свідчить про однобокість судового розгляду та порушення моїх законних прав. Але суддею ОСОБА_4 не було прийнято жодних заходів до прокурора ОСОБА_6 з приводу не виконання ним ухвал суду. Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді ОСОБА_4 і неупередженість суду. Вищевказані дії головуючої судді ОСОБА_4 окрім вищенаведених доводів також суперечать Бангалорським принципам поведінки суддів Схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, які базуються на Загальній декларації з прав людини а також Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, що насамперед гаранту є рівність всіх громадян перед судом, а також право кожної особи на своєчасний розгляд її справи. Суддя ОСОБА_4 свідомо і умисно порушує норми закону проявляючи таким чином свою упередженість. Зокрема, в даному випадку упередженість головуючого судді витікає з того, що головуюча у справі суддя ОСОБА_4 вже припускалась у даній справі однобокого, явно на користь сторони обвинувачення розгляду справи, коли фактично позбавила його як обвинуваченого права на апеляційне оскарження.

При вирішенні заяви про відвід судді суддя враховує таке.

Інститут відводу забезпечує об`єктивність та неупередженість осіб, які беруть участь у розслідуванні та судовому розгляді справи, а також виконанні інших вимог кримінального процесуального законодавства, що визначає, які особи і за яких обставин не можуть брати участь у кримінальному процесі.

Впроваджуючи діючий порядок розгляду заяви про відвід, законодавець переслідував мету щодо необхідності перевірки незалежним суддею (суддями) доводів заяви щодо відводу іншого судді (суддів). При цьому зазначений процесуальний розгляд повинен бути проведений саме в розумні строки. Розумність строків є основною загальною засадою кримінального процесуального законодавства. Разом з тим, з урахуванням того, що розгляд заяви про відвід судді проводить інший суддя, з огляду на необхідність відповідної реєстрації заяви та передачу для розгляду іншому судді, такий розгляд заяви в будь-якому випадку призначається на іншу календарну дату, і необґрунтоване зволікання з розгляду такої заяви приводить до затягування і самих строків розгляду кримінального провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2020 року, вказане провадження передано судді ОСОБА_1 . При призначенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 до розгляду в судовому засіданні на 06.10.2020 року, суддя виходив з того, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, і подаючи заяву про відвід судді ОСОБА_4 , її автор ОСОБА_3 обґрунтовано розраховує на розгляд заяви в розумні строки, прагне до найшвидшого вирішення цього питання та обстоювання своєї позиції в судовому засіданні. А тому, автор заяви ОСОБА_3 був викликаний в судове засідання в порядку ч. 1 , ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом здійснення виклику по телефону, а також на його прохання для пред`явлення роботодавцю йому було вручено повістку про виклик.

В призначений час та дату, заявник прибув за викликом. В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 зачитав подану ним заяву про відвід судді ОСОБА_4 , просив її задовольнити, зазначив, що заяву про відвід судді ОСОБА_4 складав його захисник адвокат ОСОБА_7 , що він повідомив захисника про розгляд заяви про відвід судді 06.10.2020 року, вказав, що захисник адвокат ОСОБА_7 також підтримує доводи заяви про відвід судді ОСОБА_4 .

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд заяви проводити за її відсутності, доводи, викладені в заяві, вважала необґрунтованими.

Прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, в наданій суду телефонограмі просила розгляд заяви проводити за її відсутності, проти задоволення заяви заперечує.

З огляду на те, що участь осіб, які не з`явилися, не є обов`язковою при вирішенні питання про відвід, заслухавши ОСОБА_3 , який прибув в судове засідання, дослідивши матеріали заяви, суд доходить до такого.

Частинами 2,3 ст. 35 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Визначення судді для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 5 ст.80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності, оскільки важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді. Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Королівства Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 при вирішенні даного кримінального провадження.

Твердження заявника про упередженість судді ОСОБА_4 ґрунтуються лише на його припущеннях і не підтверджуються фактичними обставинами.

Крім того, суд вважає заявлений відвід таким, що не підлягає задоволенню, оскільки сама по собі незгода з судовими рішеннями головуючого по справі, не може бути підставою для відводу судді. Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, заява про відвід на думку суду, є не обґрунтованою, підстави для задоволення відводу відсутні, обставини, що наведені у заяві, стосуються судових рішень, які постановлені суддею при розгляді кримінального провадження, та не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.75,76,81,372 КПК України, суд

у х в а л и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1