Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/471/20
Провадження 1-кс/542/509/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Нові Санжари заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 у справі № 542/471/20, провадження № 1-кс/542/507/20, від розгляду скарги від 10 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_4 (справа № 542/471/20, провадження № 1-кс/542/507/20) на бездіяльність групи слідчих та групи процесуальних керівників, в якій останній просив зобов`язати групу слідчих та групу процесуальних керівників у кримінальному провадженні за №0000073, провести слідчу дію, а саме: тимчасовий доступ до речей та документів, відповідно до клопотання потерпілого, поданого 11.11.2020.

16 грудня 2020 року до Новосанжасрького районного суду Полтавської області надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 від ОСОБА_4 .

Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 у справі № 542/471/20, провадження № 1-кс/542/507/20, надійшла до провадження слідчого судді Новосанжарського району суду Полтавської області ОСОБА_1 .

Заява про відвід слідчого судді обґрунтована наступними обставинами.

10 грудня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність групи слідчих та групи процесуальних керівників (провадження № 1-кс-542/507/20). Слідчим суддею ОСОБА_5 розгляд вказаної скарги був призначений на 11 грудня 2020 року на 15 год. 00 хв. Разом з тим, розгляд скарги не відбувся у призначений день та час. Наступне судове засідання з її розгляду призначене на 16 грудня 2020 року на 15 год. 30 хв.

Вважав, що зволікання з розглядом його скарги не є виправданим. Зазначав, що відповідно до частини 2 статті 306 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги. З огляду на викладене, на думку заявника, нова дата судового засідання збільшує строк розгляду вдвічі, що унеможливлює чергове відкладення розгляду справи. Збільшення строків досудового розслідування порушує право заявника на справедливий суд.

В судове засідання з розгляду заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 не з`явився, у прохальній частині заяви про відвід судді просив розгляд заяви здійснювати за його відсутності. Крім того, на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій виклав обставини події, за якою внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року за № 0000073. В зазначеній заяві також просив розгляд заяви про відвід провести за його відсутності.

Слідчий суддя ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила розглядати заяву про відвід за її відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, зазначивши, що заява необґрунтована. Прокурором у судовому засіданні пояснено, що отримавши 11 грудня 2020 року повістку про призчення судового засідання з розгляду скарги ОСОБА_4 від 10 грудня 2020 року на 15 год. 00 хв. 11 грудня 2020 року, вважаючи таку скаргу необґрунтованою, він звернувся до суду із клопотанням про відкладення судового засідання з її розгляду на іншу дату у зв`яку з необхідністю надання часу для підготовки заперечень на таку скаргу. З огляду на викладене, слідчим суддею було призначене судове засідання з розгляду вказаної скарги на іншу дату.

Вивчивши аргументи заяви про відвід, заслухавши пояснення прокурора, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члені його сім`ї заінтересовані в результаті провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статтті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Частиною 4 статті 80 КПК України передбачено, що заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з частиною 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, зокрема, визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: суддя не може брати участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Під неупередженістю (об`єктивністю) дослідження обставин провадження розуміється вчинення судом процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності, забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, у тому числі у стороннього спостерігача, у його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача (п.3.1 Бангалорських принципів поведінки судді).

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вказані висновки Європейського суду з прав людини знайшли своє відображення у рішенні «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року (п.66).

В обґрунтування доводів для задоволення відводу заявник вказував на перенесення слідчим суддею судового засідання з розгляду скарги на бездіяльність слідчих та групи процесуальних керівників (провадження № 1-кс/542/507/20) з 11 грудня 2020 року на 16 грудня 2020 року. На думку ОСОБА_4 вказані обставини вказують на зволікання з розглядом його скарги та свідчать про упередженість слідчого судді.

Оцінюючи такі аргументи заяви про відвід суд зазначає, що слідчий суддя наділений незаперечною свободою вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також відповідно до чинного законодавства, а тому рішення слідчого судді щодо перенесення розгляду скарги, не може оцінюватися як ознака упередженості та не може аналізуватися суддею при розгляді відводу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_5 не ґрунтуються на конкретних фактах, а тому в задоволенні заяви про відвід слідчого судді необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_5 у справі № 542/471/20, провадження № 1-кс/542/507/20 від розгляду скарги від 10 грудня 2020 року на бездіяльність групи слідчих та групи процесуальних керівників відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_6 -Айдаєва