№566/896/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2020 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000254, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 червня 2019 року відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійною технічною освітою, не працюючого, на утриманні має неповнолітніх дітей, не депутата, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015),

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 07 червня 2019 року, о 16 годині 18 хвилин, перебуваючи в салоні поліцейського службового автомобіля марки «Toyota Prius» державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), який знаходився на вулиці Рівненська в смт. Млинів Рівненської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи мету уникнути відповідальності за вчинене ОСОБА_8 адміністративне правопорушення у сфері Дорожнього руху, запропонував та надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 гривень, службовій особі - начальнику СРПП № 1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майору поліції ОСОБА_9 , поклавши вказані грошові кошти біля нього у підстаканник в підлокітнику автомобіля.
Відразу після цього працівник поліції ОСОБА_9 по рації повідомив чергового Млинівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про вказаний факт та викликав на місце події слідчо-оперативну групу та склав постанову про накладення на ОСОБА_8 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному порядку.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_10 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015), визнав повністю, на підставі ст. 63 Конституції України та ст.42 КПК України відмовився від дачі показань щодо обставин вчинення злочину.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 в судовому засіданні не встановлено.

Санкція ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015) передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Санкція ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) передбачає міру покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України в редакції закону №4025-VІ від 15 листопада 2011 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 є злочином середньої тяжкості.

У відповідності до ч.4 ст. 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 369 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_12 є нетяжким злочином.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд вважає, що слід призначати покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015), виходячи з положень ст.5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі відповідальність обвинувачуваного обставини, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, те, що він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, досудову доповідь органу пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні вважає за можливе застосувати відносно нього міру покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 07 червня 2019 року речовим доказом визнано одну грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень серії УГ № 4893046, вилучену під час огляду місця події в смт.Млинів Рівненської області 07 червня 2019 року, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження.
(а. с. 45 к/п №0000254)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 08 червня 2019 року речовим доказом визнано оптичний диск, на якому міститься відеофайл із записом пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 працівнику поліції ОСОБА_9 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження.
(а. с. 48 к/п №0000254)
У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Суд вважає, що грошові кошти: одну грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень серії УГ № 4893046, вилучену під час огляду місця події в смт.Млинів Рівненської області 07 червня 2019 року, які були предметом кримінального правопорушення, слід конфіскувати у власність держави.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України,
с у д ,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 770-VIII від 10.11.2015) і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі:
- одну грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень серії УГ № 4893046, вилучену під час огляду місця події в смт.Млинів Рівненської області 07 червня 2019 року, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження - конфіскувати в дохід держави;
-оптичний диск, на якому міститься відеофайл із записом пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 працівнику поліції ОСОБА_9 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1