Справа № 646/2613/20
№ провадження 1-кп/646/352/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2021 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 06.02.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, дітей не має, з повною середньою освітою, офіційно непрацюючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

за участю обвинуваченого ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
Приблизно об 11 годині 00 хвилин 06.02.2020, ОСОБА_9 , прибув разом із неповнолітнім ОСОБА_10 до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивши разом із неповнолітнім алкогольний напій, діючі умисно, реалізуючи умисел, направлений на задоволення власної статевої пристрасті, скориставшись відсутністю інших осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, поклав неповнолітнього ОСОБА_10 на диван, погрожуючи застосування кухонного ножа, подолав його волю до опору. Проти волі ОСОБА_10 , почав його цілувати, роздягнув та роздягнувся сам. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на задоволення власної статевої пристрасті, ОСОБА_9 застосовуючи фізичне насильство, а саме тримаючи неповнолітнього ОСОБА_10 за голову, вчинив відносно нього дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло неповнолітньо-го з використанням геніталій, без згоди неповнолітнього ОСОБА_10 . В результаті заподіяння психологічного та фізичного насильства воля неповнолітнього ОСОБА_10 до опору була подолана. Після чого, ОСОБА_9 реалізуючи свій умисел, вчинив відносно неповнолітнього ОСОБА_10 дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та потім знову оральним проникненням в тіло потерпілого з використанням геніталій, без згоди неповнолітнього ОСОБА_10 .

В результаті умисних дій ОСОБА_9 неповнолітньому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в проекції верхнього краю тіла правої виличної кістки, внутрішньо шкірних крововиливів на шиї в нижньому відділі зліва, в проекції правого плечового суглобу, на передній поверхні, на переднє-зовнішній поверхні правого стегна, в верхній третині, тріщини слизової оболонки в ділянці відхідникового отвору, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину не визнав. Пояснив, що вступив у оральний контакт з потерпілим ОСОБА_10 за добровільної згоди останнього і без застосування фізичного насильства.

Обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що приблизно о 10 годині ранку приїхав на електричці на Південний вокзал, і прогулювався по привокзальній площі. До нього підійшов раніше йому незнайомий ОСОБА_10 та попросив сигарет. ОСОБА_9 купив йому сигарети і запропонував йому заробити грошей за надання сексуальних послуг орального характеру, на що останній дав згоду. Вони разом на таксі поїхали до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 орендував Ѕ його частину. Про конкретну суму винагороди для ОСОБА_10 вони не домовились. Про вік ОСОБА_10 не запитував, вважав, що йому приблизно 17?18 років. Коли приїхали до житлового будинку, ОСОБА_9 сходив за продуктами в магазин, повернувшись, приготував їжу, разом поїли та випили горілки. Після того, як поснідали, вони вдвох оголилися. При цьому ОСОБА_10 зняв з себе одяг добровільно, жодного фізичного насильства ОСОБА_9 щодо нього не чинив. Далі вони цілувалися, після чого ОСОБА_9 орально геніталіями проник в тіло ОСОБА_10 . Анального проникнення в тіло ОСОБА_10 він не вчиняв. Синці на тілі ОСОБА_10 могли виникнути від його пристрасних поцілунків. Дії сексуального характеру вчинялися за добровільною згодою ОСОБА_10 . ОСОБА_9 вважав, що ОСОБА_10 обмовив його в частині застосування щодо ОСОБА_10 насильства імовірно через тиск поліції.

Незважаючи на те, що ОСОБА_9 свою вину не визнав, його винуватість доведена наступними доказами.

Показаннями допитаного судом неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що зимою, в першій половині дня, стояв біля магазину «Ді-гма» на привокзальній площі Південного вокзалу у місті Харкові. До нього підійшов незнайомий чоловік, який представився ОСОБА_11 , якого потерпілий впізнав в обвинуваченому, і спитав, чи хоче потерпілий їсти, на що потерпілий відповів «так», оскільки був голодний. Потім вони разом поїхали на таксі до ОСОБА_11 додому, в приватний житловий будинок на АДРЕСА_2 . Після того, як обвинувачений приготував їжу, вони поснідали і випили горілку, особисто він три чарки, став збиратися, щоб піти. Однак, обвинувачений не дав йому цього зробити, повалив на диван, став погрожувати кухонним ножом, тримаючи його в руці. Став казати, що нікуди він ні піде, схопив за горло рукою і почав його цілувати, на дивані роздягнув його та себе. Він перелякався, зрозумів, що той хоче від нього секс. Він говорив, що йому потрібно додому, просив, щоб обвинувачений його відпустив, але обвинувачений відповів, що він нікуди не піде. Потерпілий не мав можливості піти, бо обвинувачений тримав його силою за горло однією рукою, в іншій руці у обвинуваченого був ніж. Він боявся за своє життя, тому не чинив фізичного опору, не кричав, оскільки розумів, що його ніхто не почує. Він тільки словесно вмовляв обвинуваченого його відпустити. Але обвинувачений проти його волі зґвалтував його, шляхом проникнень геніталями до ротової порожнини та анального отвору. Після цього обвинувачений помився та витерся рушником. Тільки після цього обвинувачений дав йому 110 гривень та відпустив, сказав, щоб потерпілий приходив ввечері ще. На вулиці до нього підійшли працівники поліції, яким він все розповів. Потерпілий зазначив, що раніше подібного в нього не було, цей випадок був першим.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що працює поліцейським УПП зводу 2 батальйону 2 роти 2. Наприкінці зими цього року близько обіду під час патрулювання екіпажом був помічений хлопчик, невисокого зросту приблизно 160 см, на вигляд 12?14 років, обличчя дитяче, худий, одягнутий в куртку, шапку та спортивні штани, який дивно себе поводив, був збентежений, знервований та заплаканий. Патрульні зупинилися та почали ставити питання, на що хлопчик повідомив, що проживає у с. Бабаї, приїхав на вокзал, де познайомився з чоловіком, який запропонував пригостити хлопчика шаурмою, потім запропонував поїхати до нього додому поїсти, на що хлопчик погодився. Вони приїхали додому до цього незнайомого чоловіка, поїли та вживали спиртні напої. Потім цей чоловік почав до нього приставати. Хлопчик заперечував, намагався піти. Але чоловік проти його волі повалив його на ліжко та вступив з ним в оральний та анальний статевий зв`язок. Після розповіді хлопця патрульні викликали чергову оперативну групу та разом з хлопцем поїхали за адресою незнайомого чоловіка, дорогу показав хлопець. Запаху алкоголю та інших видимих ознак сп`яніння у потерпілого свідок не чув. Приїхавши за вказаною адресою, були на охороні місця події, чекали слідчо-оперативну групу.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_13 , інспектора УПП зводу 2 батальйону 2 роти 2, яка дала свідчення аналогічні свідченням ОСОБА_12 , яка також зазначила, що подія мала місце у лютому місяці, хлопчик, коли розповідав, плакав. Вони його опитували, задавали питання, на які останній відповідав, розповів про те, як його зґвалтували. Сумнівів в правдивості його розповіді не виникло.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , поліцейського 2 батальйону 2 роти 2, який дав аналогічні свідченням ОСОБА_15 та ОСОБА_12 показання, також зазначив, що на запитання патрульних хлопець відповідав чітко, не заплутувався, навіть коли запиту-вали не у хронологічному порядку, тому сумнівів у правдивості його розповіді у патрульних не виникало, завжди, коли згадував про події, хлопець плакав.

Даними протоколу огляду від 06.02.2020, даними фототаблиць, плану схеми місця події, відповідно до яких об`єктом огляду є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що огороджене парканом по периметру. Вхід у домоволодіння здійснюється зі сторони вул. Валдайській. Вхідні двері відчинені. В одній з трьох кімнат розташований диван, розкладений, на якому застелене простирадло білого кольору. Праворуч від дивану, на відстані приблизно 70 см, знаходиться рушник.

Даними постанови слідчого від 06.02.2020 про визнання речей, вилучених в ході огляду місця події речовими доказами.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.02.2020, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 , попередньо описавши обвинуваченого, вказав на ОСОБА_9 на фото № 2, як чоловіка на ім`я ОСОБА_16 , який 06.02.2020, погрожуючи йому ножом, зґвалтував його у неприродній спосіб.

Даними висновку судово-медичної експертизи № 09?536/2020 від 17.03.2020, відповідно до якого у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 встановлено наступні ушкодження: садно в проекції верхнього краю тіла правої виличної кістки; внутрішньо шкірні крововиливи на шиї в нижньому відділі зліва, в проекції правого плечового суглобу, на передній поверхні, на переднє-зовнішній поверхні правого стегна, в верхній третині, тріщини слизової оболонки в ділянці відхідникового отвору, які утворились незадовго до моменту огляду, не більш ніж за добу. Садно утворилося від ударно-ковзної дії, внутрішньо шкірні крововиливи за механізмом стиснення, тупими предметами, індивідуальні властивості травмуючих поверхонь яких, в ушкодженнях не відобразились, тріщини слизової оболонки в ділянці відхідникового отвору, зважаючи на їх локалізацію, від циркулярного перерозтягнення шкіри слизової оболонки перед відхідної-відхідникової ділянки, і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В ході експертних досліджень встановлено, що:

- кров обвинуваченого ОСОБА_9 належить до групи О з ізогемаглютиніном анти А і анти В за ізосерологічною системою АВО (висновок судово імунологічної експертизи № 14/584-Дм/20 від 11.03.2020);

- кров потерпілого ОСОБА_10 , 2006 року народження, відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А (висновок судово імунологічної експертизи № 14/818-Дм/20 від 08.04.2020).

Висновком судово цитологічної експертизи № 15?12/№ 204 ДМ/Ц/2020 від 27.03.2020, відповідно до якого в результаті проведення судово-медичної експертизи чоловічих трусів, які належать ОСОБА_9 , знайдені сліди крові людини. При серелогічному дослідженні виявлений антиген В. Можна припустити походження слідів крові, виявлених на трусах ОСОБА_9 від будь-якої особи з групою крові В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти А. Від самого ОСОБА_9 сліди крові утворитися не могли.

Висновком судово-цитологічної експертизи № 15?12/№ 199 ДМ/Ц/2020 від 27.03.2020, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зразків нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_9 слідів крові людини не виявлено; виявлені сліди потожирових накладень. При серологічному дослідженні виявлений тільки антиген В. Можна припустити походження потожирових накладень від будь якої особи з групою крові В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти А. Від самого ОСОБА_9 дані сліди походити не могли.

Висновком судово-цитологічної експертизи № 15?12/№ 198 ДМ/Ц/2020 від 27.03.2020, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи змивів з долонних поверхонь обох рук ОСОБА_9 слідів крові не виявлено; виявлені сліди потожирових накладень. При серологічному дослідженні змиву з долонної поверхні правої руки ОСОБА_9 виявлені антигени А і В. Можна припустити, що мається наявність суміші слідів потожирових накладень від будь якої особи з кров`ю групи № В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти А, від будь якої особи (осіб) з кров`ю групи А (ІІ) з ізогемаглютинином анти В або з кров`ю групи АВ (ІV).

Висновком судово-цитологічної експертизи № 15?12/№ 303 ДМ/Ц/2020 від 23.04.2020, відповідно до якого в результаті проведення судово медичної експертизи рушника, вилученого при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 , знайдені елементи калу та клітини прямокишкового епітелію; сліди крові, потожирових накладень та сперматозоїди не знайдені.

Речовим доказом кухонним ножом, який був оглянутий в судовому засіданні, і обвинувачений пояснив, що цей ніж належить йому.

Зазначені докази були безпосередньо досліджені в судовому засіданні і суд визнає їх належними та допустимими.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 53 рішення ЄС від 20.09.2012 у справі « Федорченко та Лозенко проти України»).

На підставі досліджених доказів, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, відсутність сторонніх осіб, ізольованість будинку обвинуваченого - місця вчинення злочину, а також сама по собі велика вірогідність того, що застосування такого знаряддя як ніж може призвести до заподіяння смерті людині, створило у потерпілого відчуття безвихідності, сприйняття потерпілим погроз як реальних, в результаті чого потерпілий, оцінюючи свої сили, відмовився чинити фізичний опір з тим, щоб попередити настання для себе більш тяжких наслідків, тому є підстави вважати, що потерпілий не надав добровільної згоди на вчинення відносно нього дій сексуального характеру. Тому, суд доходить висновку, що анальне та оральні проникнення в тіло потерпілого з використанням геніталій обвинуваченого ОСОБА_9 відбулося без добровільної згоди потерпілого ОСОБА_10 та стало можливим в результаті придушення волі потерпілого шляхом застосування до нього фізичного та психічного насильства.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, винуватість ОСОБА_9 в межах пред`явленого обвинувачення доведена.

На підставі аналізу та оцінки наведених і досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо неповнолітнього.

Доводи обвинуваченого, що статевий акт відбувся добровільно, за згоди потерпілого, спростовуються фактичними обставинами справи, що підтверджені дослідженими по справі доказами. А саме: показаннями потерпілого та свідків, письмовими доказами, наведеними вище у вироку, зокрема висновком експерта, відповідно до якого неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у виді саден, внутрішньо шкірних крововиливів тріщини слизової оболонки в ділянці відхідникового отвору.

Показання свідків та потерпілого, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою.

Щодо версії обвинуваченого, що потерпілий під примусом працівників поліції оговорив його, належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Як встановлено в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_9 раніше знайомими не були, з моменту, як потерпілий пішов з будинку обвинуваченого і до моменту початку проведення огляду будинку і вилучення речових доказів минув незначний проміжок часу - приблизно дві години.

Свідки працівники поліції ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які спілкувалися з потерпілим безпосередньо після вчинення відносно останнього злочину, засвідчили суду емоційнопсихологічний стан неповнолітнього потерпілого безпосередньо після вчинення відносно нього дій сексуального характеру проти його волі.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту щодо того, що потерпілий добровільно прибув за місцем проживання обвинуваченого, мав можливість вільно піти додому в той час, коли чекав обвинуваченого з магазину після їх прибуття до місця мешкання ОСОБА_9 , оскільки вказані обставини мали місце задовго до моменту вчинення обвинуваченим насильства щодо потерпілого.

В частині посилань сторони захисту на обставини поведінки потерпілого, його неблагополучний статус, суд зазначає, що для кваліфікації вчиненого за ст. 152 КК України моральний аспект характеристики потерпілої особи не має значення.

Твердження обвинуваченого про те, що в його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 152 КК України, оскільки потерпілий є особою чоловічою статі, безпідставні, так як, виходячи із змісту фабули даної статті, потерпілим від даного злочину може бути особа будь якої статі.

Посилання сторони захисту, що огляд потерпілого і проведена судово-медична експертиза не відповідає вимогам п.п. «а» п. 2.14.4 Правил проведення судово?медичних експертиз (обстежень) з приводу статевих станів в бюро судово?медичних експертиз, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я в Україні від 17.01.1995, що пошкодження могли утворитися іншим шляхом, не спростовують висновку суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаного з анальним проникненням у тіло неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 з використанням геніталій. Дана експертиза проведена судовим медичним експертом, яким був оглянутий відхідниковий отвір потерпілого ОСОБА_10 07.02.2020, безпосередньо після події злочину 06.02.2020. Експертом виявлено лінійні тріщини епідермісу, які розташовані від краю відхідникового отвору, радіально у кількості двох, довжиною до 0,6 і до 0,1 см. Експерт прийшов до висновку, що тріщини слизової оболонки в ділянці відхідникового отвору, зважаючи на їх локалізацію, виникли від циркулярного перерозтягнення шкіри та слизової оболонки.

Крім того, в результаті судово-цитологічного дослідження на трусах, належних ОСОБА_9 знайдені сліди крові людини, які не могли утворитися від самого ОСОБА_9 , а могли утворитися від будь якої особи з групою крові В (ІІІ) з ізогемаглютинином анти А (висновок експерта № 15?12/№ 204 ДМ/Ц/2020 від 27.03.2020).

Як встановлено в ході досудового розслідування кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А (висновок судово?імунологічної експертизи № 14/818-Дм/20 від 08.04.2020).

Таким чином, встановлені в ході експертних досліджень факти узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_10 , щодо обставин вчинення відносно нього дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в його тіло генеталіями обвинуваченого.

Невизнання обвинуваченим своєї вини, суд розцінює як бажання уникнення від відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Щодо висновку експерта № 15-12/№ 200 ДМ/Ц/2020 від 27.03.2020 відповідно до якого в результаті проведення судово медичної експертизи волосся з лобкової ділянки громадянина ОСОБА_9 , елементи калу та клітини прямокишкового епітелію не виявлені, суд зазначає, що в судовому засіданні потерпілий зазначив, що після вчинення відносно нього сексуального насильства, обвинувачений помився. Крім того, суд вважає, що даний висновок не є беззаперечним доказом невинуватості обвинуваченого. Так, відповідно до даного висновку було виявлено на волоссях з лобкової ділянки обвинуваченого головки сперматозоїдів та ядровмістимі клітини, які не придатні для цитологічного дослідження, що на переконання суду можуть свідчити про те, що мало місце зґвалтування.

Вина обвинуваченого доводиться сукупністю інших, досліджених судом доказів, на підставі яких суд вважає доведеними вчинення сексуального насильства проти волі неповно-літнього потерпілого.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він неодружений, дітей немає, несудимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного.

При таких обставинах, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 152 КК України.

Саме таке покарання буде відповідати меті його призначення.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 суд вважає правильним рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 06.02.2020.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає доцільним запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 06.02.2020.

Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Речові докази:

- пачку цигарок ТМ «Strong»; пляшку горілки ТМ «П`яна хата» об`ємом 0,5 л. з рідиною прозорого кольору; наволочку рожевого кольору; ковдру різнокольорову; дві скляні рюмки із білим написом «3 новим роком», пакет соку «Сандора» гранатовий об`ємом 0,95 л, ніж з пластиковою рукояткою чорного кольору; рушник; 4 відрізки липкої стрічки зі слідами пальців знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасникам судового провадження, який не були присутніми в судовому засіданні, надіслати не пізніше наступного дня після проголошення вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3