07.09.2020
Справа № 642/4529/20
Провадження № 1-кс/642/1767/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
07 вересня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001670 від 05.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.
В клопотанні просить накласти арешт на 1 купюру номіналом 200 гривень; 2 купюри номіналом 100 гривень; 1 купюру номіналом 50 гривень; 1 купюру номіналом 20 гривень; 1 купюру номіналом 10 гривень, які належать ТОВ «Сучасний модерн»; барсетку чорного кольору, дисконтні картки у кількості 5 штук та грошові кошти, а саме: 1 купюру номіналом 500 гривень та 1 купюру номіналом 50 гривень, які належать ОСОБА_4 , вилучені 04.09.2020 в ході проведення огляду місця події поблизу будинку №61 по вулиці Іллінській у місті Харків.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001670 від 05.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом того, що 04 вересня 2020 року приблизно о 13 годині 40 хвилин, у приміщенні супермаркету "Рост Холодногірський", який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140, послуги якого надає ТОВ "Сучасний модерн", невстановлена особа, діючи повторно, шахрайським шляхом, заволоділа грошовими коштами, які належать ТОВ.
Згідно заяви заступника начальника охорони ТОВ «Сучасний модерн» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.09.2020 року приблизно о 13 год. 40 хв. за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140, у приміщенні супермаркету «Рост Холодногірський», невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 500 гривень, які належать ТОВ.

Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснив, що 04.09.2020 приблизно о 13:00 годині він зайшов у супермаркет «Рост», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 140, для того, щоб придбати там дитячу іграшку. Коли ОСОБА_4 підійшов до касової зони, він передав касиру іграшку, яку він обрав, вартістю 16 гривень, та показав 500 гривень, якими нібито планував розрахуватися за вказану іграшку. Після чого, коли касир почала рахувати решту з купюри номіналом 500 гривень, ОСОБА_4 сховав свою купюру номіналом 500 гривень до барсетки, яка знаходилася при ньому. Далі, останній взяв іграшку та грошові кошти у сумі 484 гривні, яка дала йому касир, та направився до виходу. Однак, на виході з вказаного супермаркету ОСОБА_4 зупинив охоронець та попросив повернутися до магазину, розуміючи, що злочинні дії ОСОБА_4 викриті, останній почав рухатися у напрямку вул. Іллінській в м. Харкові, але поблизу буд. 61 вказаної вулиці його зупинили працівники охорони супермаркету «Рост»

В ході проведення 04.09.2020 в період часу з 14 год. 40 хв. до 14 год. 55 хв. огляду місця події поблизу будинку №61 по вулиці Іллінській у місті Харків, було вилучено барсетку чорного кольору, в якій знаходилися: дисконтні картки у кількості 5 штук та грошові кошти, а саме: 1 купюра номіналом 500 гривень; 1 купюра номіналом 200 гривень; 2 купюри номіналом 100 гривень; 1 купюра номіналом 50 гривень; 1 купюра номіналом 20 гривень; 1 купюра номіналом 10 гривень. Крім того, на землі було вилучено 1 купюру номіналом 50 гривень.

05.09.2020 вилучені речі було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що для всебічного дослідження всіх обставин справи та отримання доказів необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у зв`язку з тим, що вищевказане вилучене майно є вагомим речовим доказом у кримінальному провадженні, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме може містити інформацію про скоєння кримінального правопорушення.
Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.
Прокурор у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001670 від 05.09.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на 1 купюру номіналом 200 гривень; 2 купюри номіналом 100 гривень; 1 купюру номіналом 50 гривень; 1 купюру номіналом 20 гривень; 1 купюру номіналом 10 гривень, які належать ТОВ «Сучасний модерн»; барсетку чорного кольору, дисконтні картки у кількості 5 штук та грошові кошти, а саме: 1 купюру номіналом 500 гривень та 1 купюру номіналом 50 гривень, які належать ОСОБА_4 , вилучені 04.09.2020 в ході проведення огляду місця події поблизу будинку №61 по вулиці Іллінській у місті Харків.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити слідчому Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1