УХВАЛА
судового засідання

23 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 187 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
в с т а н о в и в:
Згідно направленого на адресу суду обвинувального акту, затвердженого заступником начальника Личаківського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується органом досудового розслідування в тому, що 05.01.2017р. приблизно о 17.55 год. за попередньою змовою з ОСОБА_8 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), перебуваючи на території ТОВ «Львівморепродукти», що на вул. Опришківській, 5, у м. Львові, на автомобілі марки «Газ 24» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , вчинив напад на потерпілого ОСОБА_9 , поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , який полягав у тому, що ОСОБА_7 у зазначений час та у зазначеному місці, діючи з корисливих мотивів з метою безпідставного власного збагачення, раптово та несподівано для потерпілого, який йшов по території ТОВ «Львівморепродукти» та ніс в руках поліетиленовий пакет, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 503113 гривень, наблизився до нього та наніс один удар потерпілому ОСОБА_9 кулаком правої руки в ліву частину обличчя, в результаті чого ОСОБА_9 отримав легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із синцем та саднами на обличчі, від чого потерпілий впав на землю. Скориставшись тим, що потерпілий ще не має змоги вчиняти активні дії щодо захисту себе та свого майна, та продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , діючи із корисливих мотивів, вирвав із рук потерпілого поліетиленовий пакет чорного кольору, у якому знаходились грошові кошти в сумі 503113 гривень. ОСОБА_10 намагався вихопити із рук злочинця викрадений у нього пакет із грошима, в результаті чого пошкодив чорний поліетиленовий пакет. У цей час ОСОБА_7 із викраденими грошима почав втікати до автомобіля марки «Газ 24» чорного кольору державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого у той момент перебував ОСОБА_8 , та автомобіль на той час вже був із увімкненим замком запалювання та з відкритими правими передніми дверима пасажира. Оговтавшись від удару, ОСОБА_9 піднявся із землі і побіг переслідувати ОСОБА_7 та наздогнав його у той момент, коли ОСОБА_7 вже сідав у вказаний автомобіль. У потерпілого, який на той час наздогнав ОСОБА_7 , зав`язалася сутичка із ОСОБА_7 , проте останній силою відштовхнув потерпілого від себе та закривши двері автомобіля, разом із ОСОБА_8 та викраденим майном покинули місце вчинення.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу - тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки розгляд справи не завершено, а строк тримання його під вартою спливає. Зазначив, що ризики враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а саме обвинувачений обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому може продовжити злочинну діяльність, здійснювати тиск на потерпілого та свідків, перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватися від суду.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, заперечення сторони захисту щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та прохання відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, та врахувати той факт, що підозрюваний має позитивні характеризуючи дані і те, що він не мав наміру переховуватися в Російській Федерації, оскільки не знав, що перебуває у розшуку, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Згідно із ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 11.07.2019 року обраний запобіжний захід тримання під вартою.Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова такий був неодноразово продовжений на 2 місяці. На даний час дія такого запобіжного заходу закінчується 24 жовтня 2020 року. Таким чином, до спливу цього строку суд вважає за необхідне вирішити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судове провадження незавершене.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, враховуючи, що строк тримання під вартою спливає, а наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 , особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, дає підстави вважати про наявність ризиків, а саме, що він може вчинити і інше кримінальне правопорушення, ухилятися від явки до суду, оскільки у разі визнання доведеності вини та визнання його винним йому загрожує покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того будучи підозрюваний у вчиненні особливо тяжкого злочину, практично одразу після вказаних подій, він 05.01.2017 року покинув територію України, куди був повернутий лише в порядку екстрадиції з Російською Федерацією і перебував у міжнародному розшуку з 16.05.2017 року. Наведені обставини свідчать про те, що такий ризик не зменшився, з огляду на те, що всі свідки не допитані в засіданні, оскільки відбулася заміна члена колегії і розгляд справи відбувається з початку, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження не досліджені на даній стадії процесу, а отже існує ризик здійснення впливу на свідків, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_7 під вартою на строк два місяці.
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 183, 196, 197, 199, 331, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу обраного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою у СІЗО № 19 УДД УВП у Львівській області на строк два місяці, починаючи з 23 жовтня 2020 року до 22 грудня 2020 року включно.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді:
ОСОБА_2

ОСОБА_3