ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1590/20 Справа № 204/7642/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000239 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на порушення правил підсудності, зазначає, що 18.11.2020 року до початку судового розгляду, стороною захисту було заявлено клопотання про визначення підсудності в порядку ст. 34 КПК України, окрім того 17.11.2020 року стороною захисту було подане клопотання до Дніпровського апеляційного суду з аналогічних підстав. Про звернення до Дніпровського апеляційного суду було повідомлено слідчого суддю до початку судового розгляду, але слідчий суддя проігнорував клопотання, наголосивши, що питання про визначення підсудності було вже вирішено апеляційним судом при розгляді іншої апеляційної скарги.

З наявних у сторони захисту матеріалів вбачається, що клопотання подане слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Дніпропетровській області.

Юридична особа - Управління СБ України в Дніпропетровській області розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ СВЯТОСЛАВА ХОРОБРОГО, будинок 23, що знаходиться в межах юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Наказ Начальника Управління СБ України у Дніпропетровській області про розташування СВ за адресою м. Дніпро, просп. Нігояна 35-а не є підставою для визначення підсудності за Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.

В скарзі захисник посилається на те, що підозра ОСОБА_8 є необґрунтована, та зазначає, що тільки шляхом представлення суду доказів скоєння кримінального правопорушення повинна доводитись обґрунтованість підозри.

Захисник також, посилаючись на відповідну практику Європейського суду з прав людини, стверджує, що ризики, визначені стороною обвинувачення є формальними, не підтверджені документально і ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора.

Не погоджується захисник і з висновками слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зазначає, що висновок слідчого судді про доведеність ризику переховування від органів досудового розслідування підтверджується тим, що ОСОБА_8 має судимість, обізнаний про умови утримання в місцях позбавлення волі, знає про тяжкість злочину та строки покарання, не бажає перебувати в закладах обмеження свободи, більше нічим не обґрунтований, в тому числі і не підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення.

Сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_8 нібито був оголошений у розшук, однак у відкритих пошукових базах ОСОБА_8 не значився як особа, яка перебуває у розшуку. Вважає, що з плином часу ризик втечі зменшився і не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначає, що висновки слідчого судді про наявність ризику знищення, схову або спотворення речей та документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки сторона обвинувачення не довела, які саме речові докази намагається знайти орган досудового розслідування, та яке відношення до цих речей має ОСОБА_8 .

Зазначає, що ризик впливу на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні - є необґрунтований , оскільки в підтвердження цього ризику сторона обвинувачення мала б надати документи, що саме ОСОБА_8 вчиняє подібні активні дії, показання свідків, дані про особу, які підтверджують його протиправну поведінку, інформацію про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за незаконний вплив на осіб, інформація про кримінальні зв`язки особи, тощо.

Вказує, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - знищення, приховування, спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконний вплив на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, спеціаліста, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не є підставами для застосування запобіжних заходів.

Ризик продовження вчинення кримінального правопорушення або вчинення іншого злочину захисник вважає безпідставним, тому що у клопотанні цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 має судимість, а тому схильний до вчинення нових злочинів. В той же час, не надано жодних доказів, які у своїй сукупності дають підтвердження такого психологічного портрету ОСОБА_8 , а саме як особи, схильної до систематичного вчинення злочинів.

Таким чином, сторона захисту вважає, що органи досудового розслідування навмисно затягують досудове розслідування, прикриваючись тяжкістю та епізодичністю кримінального провадження, окрім того, орган досудового розслідування в обґрунтування клопотання формально зазначає ризики, перелічені в КПК України, однак жодного документального та достеменно відомого підтвердження не має, є лише припущення сторони обвинувачення.

Також захисник зазначає, що слідчий суддя не дотримався принципу верховенства права, не обравши альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, жодним чином не обґрунтував своє рішення, і таке рішення не відповідає практиці ЄСПЛ.

В апеляційній скарзі захисник звертає увагу на незаконність тримання ОСОБА_8 під вартою в ІТТ СБУ, вважає, що ОСОБА_8 був доставлений до м. Києва виключно з метою утримання його під контролем слідчого органу, що є ризиком застосування тортур та нелюдського поводження. Одиночне утримання, без належних правових підстав носить характер психічного насильства, застосованого до ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року було задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2020 року, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність місця реєстрації та постійного місця проживання, наявність судимості, а також враховуючи ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів, у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжують об`єктивно існувати, а підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 16 січня 2021 року, без визначення розміру застави.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 11.02.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України

7 квітня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України. Дане повідомлення про підозру було вручено голові правління ОСББ «Космос 3», за відомим місцем мешкання підозрюваного.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 22 квітня 2020 року, ОСОБА_8 був оголошений в розшук.

6 травня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду було надано уповноваженим службовим особам УСБУ у Дніпропетровській області, дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 ,. підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

28 травня 2020 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 11.02.2020 року, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 258 КК України, до чотирьох місяців, тобто до 4 серпня 2020 року.

31 травня 2020 року о 19 год. 46 хв., у порядку ст. 208 КПК України, у рамках кримінального провадження № 0000239 було затримано ОСОБА_8 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 вересня 2020 року, ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 4 жовтня 2020 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000239 від 11.02.2020 року продовжено до десяти місяців.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2020 року, ОСОБА_8 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 листопада 2020 року.

3 листопада 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме: повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 258 КК України.

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 60 днів.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 258 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Відповідно до наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - заявами-повідомленнями ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення; -протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 31 травня 2020 року, в ході обшуку затриманого ОСОБА_8 були вилучені грошові кошти; - протоколом огляду предметів від 01 червня 2020 року, зокрема, грошових коштів, вилучених під час обшуку ОСОБА_8 , що були відповідно до протоколу огляду від 30.03.2020 передані оперуповноваженим ОСОБА_13 , -протоколом обшуку від 01.06.2020 року за адресою АДРЕСА_1 ; копією висновку експерта №19/104-11/1/174 від 30.06.2020 , відповідно до якого в ході огляду місця події від 06.04.2020 було виявлено на днищі автомобіля, що знаходився у володінні ОСОБА_13 , саморобний вибуховий пристрій, що є придатним для здійснення вибуху; копією висновку експерта №9/1242СЕ-20 від 03.09.2020, відповідно до якого на фрагментах липкої стрічки, вилученої під час огляду місця події 06.04.2020, в ході якого було виявлено на днищі автомобіля, що знаходився у володінні ОСОБА_13 , саморобний вибуховий пристрій, встановлено збіг виявлених клітин з ядрами за генетичними ознаками з ознаками зразків, належних підозрюваному ОСОБА_8 ; копією висновку судової експертизи відео-, звукозапису ДНДЕКЦ МВС № 19/104/-19/79 від 17.03.2020; копією висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 32 від 05.03.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження.
При цьому, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу і його продовження, окрім того, з матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 258 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів також враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі«Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується матеріалами клопотання, з чим погоджується колегія суддів.
Враховуючи викладене, твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що підозра ОСОБА_8 є необґрунтована, та те, що тільки шляхом представлення суду доказів скоєння кримінального правопорушення повинна доводитись обґрунтованість підозри, не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріали, що свідчать про обґрунтованість підозри, додані до клопотання, що було предметом розгляду слідчого судді.
Оцінка зазначених доказів на предмет іх допустимості та достатності для доведення вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень є задачею наступних етапів провадження відповідно до положень ст.89 КПК України щодо оцінки доказів на предмет допустимості судом, яким є згідно із п.22 ч.1 ст.3 КПК України місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, та вирішення судом питань саме при ухваленні вироку, в тому числі, щодо встановлення вини, згідно із ст.368 КПК України.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Слідчим суддею правильно встановлена наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а також підтвердженням наявності вказаного ризику є перебування ОСОБА_8 у розшуку.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не перебував у розшуку є необґрунтованими, та спростовується матеріалами справи. Вказані обставини перевірялися судом апеляційної інстанції та ухвалою від 06.05.2020 було надано дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_14 .
Ризик щодо незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів у цьому кримінальному провадженні обумовлюється тим, що після оголошення підозри ОСОБА_8 обізнаний про надання свідчень проти нього потерпілим ОСОБА_15 , а також наявність в матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у скоєнні інкримінованого йому злочину, тому ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати поза процесуальним шляхом на них та на інших осіб, які діяли за попередньою змовою з підозрюваним, оскільки встановлення особи та місцезнаходження цих осіб ще триває.
Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується наявністю у підозрюваного судимості згідно із вироком Індустріального районного суду від 16 жовтня 2020 року, що відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ у справі Мацнеттер проти Австрії від 10 листопада 1969 p., що спростовує доводи захисника про те, що ризики, зазначені в клопотанні, є формальними та недоведеними.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, а також відомості щодо особи ОСОБА_8 , а саме, вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, місця реєстрації, які не спростовують ризики та не можуть бути достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки заявлені ризики є реальними та продовжують існувати і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо лише шляхом продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки необхідно ознайомити ОСОБА_8 та інших підозрюваних, а також їх захисників з матеріалами вказаного кримінального провадження, але виконати вимоги ст. 290 КПК України неможливо до спливу строку тримання під вартою 23.11.2020 року.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризику за п.2 ч.1 ст.177 КПК України не є слушними, оскільки слідчим суддею встановлено наявність ризиків за п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо тривалості перебування підозрюваного під вартою, то апеляційний суд звертає увагу на рух кримінального провадження, періодичність судового контролю за дотриманням права на свободу підозрюваного та не вважає, що загальний строк тримання ОСОБА_8 під вартою є надмірним, з огляду на складність кримінального провадження та кількість процесуальних дій, які необхідно провести.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого апеляційний суд вважає необґрунтованим, так як відповідно до матеріалів клопотання органом досудового розслідування є слідчий відділ УСБУ в Дніпропетровській області та відповідно до наказу №147 від 02 вересня 2020 року УСБУ в Дніпропетровській області визначено місце розташування слідчого відділу у службовому приміщенні за адресою: м. Дніпро, просп. Нігояна, 35-а, що територіально відноситься до Чечелівського району м.Дніпра та в межах юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, тому, на думку суду апеляційної інстанції, слідчим суддею не допущено порушень правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого.
Оскільки під час розгляду клопотання враховуються конкретні обставини провадження, при цьому, наказом №147 від 02 вересня 2020 року УСБУ в Дніпропетровській області визначено місце розташування слідчого відділу, тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею не було порушено положень ч.2 ст.199 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Зазначена позиція також не суперечить ухвалам Верховного Суду від 18.05.2020 року у справі №607/5480/20 та від 23 квітня 2020 року у справі № 607/4214/20, якими визначалася підсудність за місцезнаходженням органу досудового розслідування, а тому наявність інших позицій в інших провадженнях та за інших обставин не свідчить про порушення вимог підсудності в зазначеному провадженні.
Доводи захисника щодо обмеження слідчим суддею права сторони захисту на доступ до апеляційної інстанції для визначення підсудності клопотання не заслуговують на увагу, оскільки порушень слідчим суддею процедури розгляду клопотання, передбаченої ст.199 КПК, та підсудності, визначеної ч.2 ст.199 КПК України, не встановлено, прийняте процесуальне рішення відповідає положенням ч.4 зазначеної норми.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо навмисного затягування стороною обвинувачення досудового розслідування є безпідставним, з огляду на категорію кримінального провадження, кількість слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести, а також на те, що граничні строки завершення досудового розслідування, встановлені кримінальним процесуальним законом, тому об`єктивно відсутні підстави стверджувати про їх затягування.
Твердження захисника про незаконність тримання ОСОБА_8 під вартою в ІТТ СБУ колегія суддів не може визнати належним обґрунтуванням скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушені захисником питання стосуються порядку виконання ухвали слідчого судді і підлягають вирішенню в порядку, передбаченому статтею 206 та розділом VIII КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.206 КПК України питання дотримання прав особи, яка тримається під вартою, вирішує слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою.
Отже, сторона захисту не позбавлена можливості звернутися за місцем знаходження підозрюваного до слідчого судді у разі необхідності вирішення питання дотримання його прав відповідно до положень ч.1 ст.206 КПК України.
Слідчий суддя відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, що передбачає право не визначати заставу щодо злочину, вчиненого із застосуванням погрози насильства, обґрунтовано не визначив заставу ОСОБА_8 , оскільки відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні дій не лише із створенням небезпеки для життя та здоров`я людей, а й шляхом висловлення погроз ОСОБА_13 , тому доводи в цій частині також є безпідставними.
Отже, доводи захисника про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та незаконність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4