Справа № 741/1454/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/147/21
Категорія - ч.4 ст.152 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

01 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, і призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з дня затримання, з 14 липня 2018 року.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою у Чернігівському слідчому ізоляторі, до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника залишено без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2019 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 грудня 2020 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено частково, а ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 05 лютого 2021 року включно.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року було призначено апеляційний розгляд за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на 12.02.2021.

Прокурором подано клопотання, в якому він просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб без визначення розміру застави, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ризики, які мали місце під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Крім того, перебуваючи на волі ОСОБА_6 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може переховуватись від суду, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, а тому з метою уникнення покарання в разі визнання судом його винуватості може переховуватися. Також може незаконно впливати на малолітню потерпілу, її законного представника і свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав, заперечення обвинуваченого та його адвоката, які вважали можливим застосування домашнього арешту, перевіривши матеріали провадження колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 року, під час досудового розслідування, до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В подальшому строк тримання його під вартою неодноразово продовжувався. Постановою Верховного Суду від 08.12.2020 року обрано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 05.02.2021 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Приймаючи до уваги, що встановлені судом обставини при обранні міри запобіжного заходу не змінилися, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, перебуваючи на волі ОСОБА_6 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може переховуватись від суду, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, може незаконно впливати на малолітню потерпілу, її законного представника і свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань.

Крім того, на даний час ухвалений відносно ОСОБА_6 вирок не набрав законної сили і має бути переглянутий у апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 331, 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на 60 днів без визначення розміру застави, тобто, до 02 квітня 2021 року включно, але не більше ніж до вступу вироку в законну силу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4