Справа № 531/880/20
Провадження № 1-кп/550/129/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року смт.Чутове Чутівський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020р. за № 0000192 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

УСТАНОВИВ:
В провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000192, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2020р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурором через канцелярію суду подано клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що продовжують існувати ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу, передбачені п.п 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні, переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. На думку прокурора, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Захисником через канцелярію суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

В обгрунтування клопотання захисник вказує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, вчинив злочин вперше, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, характеризується позитивно за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні матір похилого віку, а тому немає підстав стверджувати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того, вказав, що обрання до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, пришвидшить судовий розгляд та відшкодування шкоди та збитків потерпілій, і обвинувачений зможе працювати в понаднормовий час.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого в нічний час доби, просила суд його задовольнити. Крім того, прокурор заперечувала проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу, а саме застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того захисник вказав, що обвинувачений до цього часу не чинив тиску на потерпілу та свідків, тому відсутні підстави вважати, що такий тиск буде здійснений обвинуваченим, а також вказав, що у даному кримінальному проваджені майже всі свідки допитані, що свідчить про відсутність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений підтримав думку захисника, заперечував проти задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу, а саме застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Крім того вказав, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні і у разі, якщо його стан здоров`я погіршиться та його буде госпіталізовано, він не зможе виконати умови домашнього арешту.

Потерпіла у судовому засідання підтримала клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та заперечувала проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілу, дослідивши надані до суду матеріали клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та клопотання про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 14.05.2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період з 22 години до 07 години, на строк не більше двох місяців до 14 липня 2020 року.

Ухвалами Чутівського районного суду Полтавської області від 09.07.2020 та від 03.09.2020 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період з 22 години вечора до 07 години ранку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Судом також встановлено, що на теперішній час є наявними ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливість обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, допит яких не проведено на даній стадії судового розгляду.
При вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу судом враховується сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; відомості про особу ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , неодружений, малолітніх та неповнолітніх дітей, а також осіб похилого віку на утриманні не має, що дає підстави вважати про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Крім того, суд враховує, що на даній стадії судового розгляду не всі свідки допитані, а ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Щодо наданої стороною захисту характеристики ОСОБА_5 , виданої ЖБК «Салют» б/н б/д, згідно якої ОСОБА_5 за адресою проживання характеризується позитивно, суд вказує, що позитивна характеристика обвинуваченого, як і посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення вперше, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, не нівелює наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні переховуватись від суду, а тому застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним.
На переконання суду, застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час на даній стадії кримінального провадження є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Щодо посилань обвинуваченого на те, що він не зможе виконати умови домашнього арешту у разі його госпіталізації за станом здоров`я, суд зазначає, що обвинуваченим не надано жодних доказів на підтвердження такого стану його здоров`я, з яких би вбачалась можливість невідкладеного вжиття медичних заходів щодо госпіталізації обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що прокурором в клопотанні та в судовому засіданні доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зазначені ризики не зменшились та не відпали, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , внаслідок чого клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання на даній стадії кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Також, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 03 січня 2021 року, та заборонити йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22 години вечора по 07 годину ранку.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) утримуватись від спілкування із свідками в цьому кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, суду;
3) не відвідувати кафе, бари, ресторани, клуби та інші громадські заклади.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1