Справа № 206/3739/20
Провадження № 1-кс/206/322/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000291 від 30.03.2020,
ВСТАНОВИВ
18.08.2020 до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000291 від 30.03.2020.

Скарга була обґрунтована тим, що 16.03.2019 в ЄРДР були внесені дані щодо вчиненого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 194 КК України, було порушено кримінальне провадження № 0000291. Сплинув майже рік з дати порушення кримінального провадження, а слідчий досі не допитав всіх осіб, які були присутні в будинку, які були свідками подій злочину. Належний потерпілій автомобіль був пошкоджений у той час коли заявник перебувала за кордоном. ЇЇ автомобіль знаходився у гаражі будинку, документи на автомобіль були із нею. Невстановлені особи знайшли ключі від автомобіля та виїжджали на ньому неодноразово без її дозволу. В один з таких виїздів вони потрапили у ДТП, пошкодили її автомобіль. Особи, які можливо є причетними до цього злочину знаходились у будинку коли за викликом приїхала поліція. Особи встановлені, але не допитані. В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 є потерпілою. Протягом 2019 та 2020 років потерпіла ОСОБА_4 намагалась отримати інформацію про хід слідства. Слідчий говорив потерпілій, що слідство триває, але насправді обманював потерпілу, слідчі дії не проводив, матеріали кримінального провадження для ознайомлення не надавав. У 2020 році потерпіла ОСОБА_4 була змушена звертатись з численними скаргами на бездіяльність слідчого. Тільки у серпні 2020 року після звернення адвоката ОСОБА_4 з адвокатським запитом, була отримана копія постанови від 30.03.2020, за якою слідчий ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження № 0000291 на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування. За час внесення даних до ЄРДР слідчий ОСОБА_5 не здійснив всіх необхідних слідчих дій, що вже на сьогодні призвело до втрати доказів, хоча потерпіла наполягала на проведенні слідчих дій одразу після вчинення злочину, а саме: з 16.03.2019 та до теперішнього часу був допитаний у якості свідка тільки один з чотирьох осіб, які перебували у будинку, який був допитаний лише 10.05.2019; на першому ж допиті першого свідка слідчий отримав важливу інформацію про рух автомобіля та після цього слідчий за вимогою потерпілої зробив запит до магазину АТБ щодо отримання відео з камер спостереження, але за збігом терміну, таке відео отримати не вдалося; при ознайомлені з матеріалами справи у серпні 2019 року було встановлено, що відсутні процесуальні документи про слідчі дії, про які слідчий говорив, що їх здійснено - відбір відбитків пальців, протоколи огляду; 13.08.2019 потерпілою була подана скарга до Дніпровської місцевої прокуратури, яка була отримана прокурором ОСОБА_6 , на яку потерпіла так і не отримала відповіді; 14.08.2019 потерпілою було подано клопотання про призначення експертизи, яке в порушення статті 220 КПК України слідчим проігноровано, при цьому слідчий говорив потерпілій усно, що у нього повноваження призначати експертизу без звернення до слідчого судді і він це зробив, але насправді він цього не зробив; 22.04.2020 потерпіла подала клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, на яке потерпіла не отримала відповіді; 19.05.2020 потерпіла подала за допомогою скриньки скаргу керівнику Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 на бездіяльність прокурора, на яку не отримала відповіді. Щодо незаконності дій слідчого щодо винесення оскаржуваної постанови від 30.03.2020 про закриття кримінального провадження, то бездіяльністю протягом досудового слідства, слідчий порушив цілу низку норм КПК, зокрема засади кримінального провадження. Рішення слідчого на думку потерпілої були упереджені на користь осіб, які скоїли це кримінальне правопорушення, які знаходились у будинку, які поїхали на автомобілі потерпілої без її дозволу та розбили його, але уникнули покарання та обов`язку відшкодування шкоди завдяки бездіяльності слідчого ОСОБА_5 . Потерпіла вважає, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження слідчим не було проведено належних слідчих дій, та під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження, не були дотримані вимоги ст. 284 КПК України. Таке поверхневе, навіть недбале відношення до розслідування вказаного кримінального провадження та його безпідставне закриття фактично є приховуванням злочину та надає особі, що вчинили цей злочин право продовжувати свою злочинну діяльність. В зв`язку із вищевикладеним, потерпіла просила скасувати постанову слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 30.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0000291.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив скаргу задовольнити та зазначив, що слідчий повинен був звернутися до слідчого судді з клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Прокурор, слідчий та потерпіла в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення та доводи адвоката, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
З копії постанови про закриття кримінального провадження від 30.03.2020 вбачається, що слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000291, відомості про яке внесено до ЄРДР 16.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, у зв`язку з тим, що жодній особі про підозру не було повідомлено та строки досудового розслідування закінчилися.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Як передбачено ст. 219 КПК України, в редакції від 13.02.2020, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.
Частиною 1 статті 194 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, яке карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України в редакції від 07.03.2020, злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Таким чином, кримінальне правопорушення, правовою кваліфікацією якого є ч. 1 ст. 194 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості.
Отже, у кримінальному провадженні № 0000291 від 16 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, строк досудового розслідування вже вийшов. З клопотанням про продовження строку досудового розслідування слідчий або прокурор до слідчого судді не зверталися.
У відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Згідно ч. 1, 2 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України.
Таким чином, закриття кримінального провадження це процесуальне рішення слідчого, яке приймається з підстав, передбачених законом.
Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування відповідає фактичним обставинам справи, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що 16.03.2020 закінчився строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, який не було продовжено та слідчий виконав свій обов`язок відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, який визначений статтею 219 цього Кодексу.
Окрім цього, слід зазначити, що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 КПК України.
Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч. 8 ст. 223 КПК України).
Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи, що строк досудового розслідування вже вийшов, неможливо задовольнити вимоги скарги, оскільки скасування постанови слідчого від 30 березня 2020 року про закриття кримінального провадження не спричинить ніяких правових наслідків в даному кримінальному провадженні, оскільки строк досудового розслідування продовженню вже не підлягає, і матеріали кримінального провадження № 0000291 від 16 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України не можуть бути направлені до СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування, оскільки у слідчого вже немає на це відповідних повноважень.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000291 від 30.03.2020 необхідно відмовити повністю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 22, 24, 26, 219, 284, 303-307, 369-376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000291 від 30.03.2020 відмовити повністю.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1