Провадження №1-кп/523/811/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 січня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта від 08.09.2020 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0001963, внесеному до ЄРДР 15.06.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця за національністю, із середньою освітою, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, зі слів - зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-17.10.2013 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
11.01.2021 року в провадження Суворовського районного суду м.Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю раніше визначеного головуючого - судді ОСОБА_6 , надійшли для вирішення питання в порядку ст.315 КПК України означені матеріали підготовчого провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, строк застосування запобіжного заходу відносно якого спливає 21.01.2021 року.

Прокурор ОСОБА_3 в порядку ст.315 КПК України звернувся до суду із письмовим клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення).

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

За ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно ст.177 наведеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, один з яких вчинений за попередньою змовою групою осіб; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, сукупність яких передбачає можливість призначення покарання тільки у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 має місце реєстрації та проживання в Одеській області, але останній офіційно непрацевлаштований і суспільно-корисною працею на час затримання не займався, є раніше судимим за вчинення аналогічного кримінально-протиправного діяння корисливої спрямованості (ч.2 ст.186 КК України) та обвинувачується у вчиненні цілого ряду тяжких кримінальних правопорушень, а в провадженні суду знаходяться обвинувальні акти за обвинуваченням вказаної особи у скоєнні ідентичних кримінальних правопорушень (ч.2 ст.186 КК України).
Наведені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його реєстрації та проживання, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини останнього у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, частково підтверджують актуальність встановлених в суді й передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 та позицію його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими вказаному обвинуваченому кримінальними правопорушеннями, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та їх наслідками, а доводи захисника не містять переконливих підстав застосування такого м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, що обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.

Отже, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинуваченого ОСОБА_5 на особисту свободу, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного обвинуваченого не зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, внаслідок чого клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Наряду з викладеним та виходячи з положень ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне не застосовувати інститут застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки інкриміновані діяння характеризувались застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст.31, 177-178, 183, 315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 18 березня 2021 року.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 18.03.2021 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати іншим заінтересованим особам.

Матеріали судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 для подальшого розгляду повернути до кримінальної канцелярії суду з метою передачі раніше визначеному складу суду під головуванням судді ОСОБА_6 .
На підставі Рішення Конституційного суду України №4-рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, а в іншій частині - набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1