Єдиний унікальний номер 448/1507/20
Провадження № 1-кс/448/247/20
У Х В А Л А

14.12.2020 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000370 від 06.12.2020 року, погодженого із начальником Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Мостиського ВП Яворівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся до суду із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що 05.12.2020 року близько 22.25 год., мала місце ДТП, зокрема: водій автомобіля марки «ВАЗ» реєстр.номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Гостинцеве, Мостиського району Львівської області рухаючись в межах населеного пункту с.Солом`янка Мостиського району Львівської області автодорогою «М-11» сполученням «Львів-Шегині» у напрямку м.Мостиська, здійснюючи об`їзд собаки, яка раптово йому вискочила на дорогу не впорався із керуванням, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення із вантажним автомобілем марки «SCANIA» реєстр.номер НОМЕР_2 із напівпричепом марки «KRONE» реєстр.номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок чого вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а ОСОБА_5 було госпіталізовано у Мостиську ЦРЛ із діагнозом закритий перелом нижньої щелепи справа.

За даним фактом відомості були внесені до ЄРДР №0000370 від 06.12.2020 року по факту вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вказує, що транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ», реєстр.номер НОМЕР_1 , ключ запалювання до нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

З огляду на вищенаведене наведене, просить накласти арешт на зазначені вище транспортний засіб, ключ до замка запалювання транспортного засобу, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визначивши місце зберігання транспортного засобу, - територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: Львівська область, м.Мостиська вул.Будзиновського 6, Львівської області, а ключа до замка запалювання до автомобіля і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, - при матеріалах кримінального провадження. Просив суд розгляд клопотання проводити без участі власника майна.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд такого проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття в судове засідання слідчого, власника та користувача майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ст.107 КПК України.

Проаналізувавши документи та матеріали, якими слідчий ОСОБА_3 , обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, в провадженні СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000370 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні було встановлено, що 05.12.2020 року близько 22.25 год., мала місце ДТП, зокрема: водій автомобіля марки «ВАЗ» реєстр.номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Гостинцеве, Мостиського району Львівської області рухаючись в межах населеного пункту с.Солом`янка Мостиського району Львівської області автодорогою «М-11» сполученням «Львів-Шегині» у напрямку м.Мостиська, здійснюючи об`їзд собаки, яка раптово йому вискочила на дорогу не впорався із керуванням, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення із вантажним автомобілем марки «SCANIA» реєстр.номер НОМЕР_2 із напівпричепом марки «KRONE» реєстр.номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок чого вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а ОСОБА_5 , було госпіталізовано у Мостиську ЦРЛ із діагнозом закритий перелом нижньої щелепи справа.

Постановою слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 06.12.2020 року транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ» реєстр.номер НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання також, враховує, приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «ОСОБА_7 проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (ВП), заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вірогідність вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно (транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до замка запалювання транспортного засобу) є доказами такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

В той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу, а володілець автомобіля може в будь-який час його відчужити чи розпорядитися ним.

Враховуючи наведене, а саме те, що на вилученому згідно протоколу огляду місця події від 06.12.2020 року майні ймовірно містяться сліди злочину, у подальшому такі речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення - злочину, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, а відтак клопотання слідчого ОСОБА_3 , є обґрунтованим.

Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане чи пошкоджене.

Оскільки арешт майна є тимчасовим заходом, то на переконання слідчого судді до проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, інтереси кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права володільця майна та тимчасове позбавлення його права користування таким майном є співмірним заходом завданням кримінального провадження, встановленим у ст.2 КПК України.

Питання повернення зазначеного майна може бути вирішено після проведення відповідних експертиз.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність накладення арешту на майно на час проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, а тому клопотання слідчого ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000370 від 06.12.2020 року, погодженого із начальником Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ», реєстр.номер НОМЕР_1 , належний громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , а також ключ до замка запалювання до даного транспортного засобу, - з метою забезпечення та на час проведення судових експертиз.
Визначити місце зберігання транспортного засобу автомобіль марки «ВАЗ», р.н. НОМЕР_1 , належний громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 , - територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6, Львівської області, а свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , а також ключ до замка запалювання до даного транспортного засобу, - при матеріалах кримінального провадження №0000370.

В іншій частині задоволення клопотання слідчого ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти діб з моменту її проголошення сторони можуть подати апеляцію безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду виготовлена та підписана суддею в нарадчій кімнаті 14.12.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1