Справа № 548/1796/20
Провадження №1-кс/548/673/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2020 року м. Хорол
Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , , захисника адвоката ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, яке надійшло до суду 03 листопада 2020 року, погодженим з прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, баченому ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 29 жовтня 2020 року, приблизно о 05:00 год., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибули на автомобілі марки «BMW 5251» д.н.з. НОМЕР_1 до с. Лобкова Балка Хорольського району Полтавської області. В подальшому продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на автодорозі в напрямку с. Павлівка Хорольсього району Полтавської області, поблизу 260 км. автодороги М03 сполученням Київ-Харків-Довжанський, в с. Лобкова Балка Хорольського району Полтавської області, де на будівельному майданчику Представництва «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» зберігає свою будівельну техніку, зокрема автогрейдер «Сaterpillar», д.н.з. НОМЕР_2 та коток «Ammann», д.н.з. НОМЕР_3 з паливних баків яких, спільними, злагодженими діями, таємно, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу до вище вказаної спеціальної техніки, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою гумового шлангу, злили 165 літрів дизельного пального, яке помістили до 6 пластикових каністр різної ємності, в ході чого їх протиправні дії були помічені та вони були затримані працівниками поліції у зв`язку з чим не довели свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тим самим намагалися викрасти 165 літрів дизельного пального, вартістю 2945,25 грн., чим намагалися завдати Представництву «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» матеріальних збитків на загальну суму 2945,25 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підозру не визнав, просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0000374 від 29.10.2020 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

29.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.

02 листопада 2020 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. п. 1-5, ч. 1, ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_5 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі , не працює, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Отже, ще однією складовою підстав застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим.

В судовому засіданні прокурором доведена наявність ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України низки обов`язків.

Також, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи, в конкретному випадку, з урахуванням психологічного ставлення підозрюваного до злочинних діянь та наслідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,строком на два місяці, тобто з 03.11.2020 року до 01.01.2021 року, із забороною останньому в період часу з 22.00 год. по 06.00год., включно залишати житло, що по АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та в подальшому до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Хорол Полтавської області, у якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками за винятком участі в процесуальних діях під час досудового розслідування та у суді.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 01 січня 2021 року включно.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1