Номер провадження: 11-сс/813/1807/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000058, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2020 року відносно:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фіргана, Узбекистан, громадянина Ізраїль, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року частково задоволено клопотання слідчого ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 23.12.2020 року з визначенням розміру застави у сумі 30000000 (тридцять мільйонів ) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із контрабандним переміщенням наркотичних засобі через митний кордон України з приховуванням від митного контролю за яке законом передбачено позбавлення волі на строк понад 10 років та з огляду на це наявний ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування, суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), в тому числі з огляду на те, що підозрюваний є громадянином іншої держави у якого відсутні соціальні зв`язки в Україні. При цьому у зв`язку з наявністю сталих зв`язків з співучасниками вчинення злочину, які перебувають на волі, існує ризик незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, враховуючи встановлені обставини та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя послався на існування ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення на території України (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням прав людини, норм матеріального і процесуального права.

Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, а клопотання про обрання запобіжного заходу за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305 КК України та ч. 3 ст. 307 КК України. Вказує, що підозра є необґрунтованою, оскільки правова кваліфікація дій підозрюваного не відповідає вимогам ч. 3 ст. 305 КК України. Зазначає, що жодного відношення до товариств і компаній, які зазначені в підозрі, ОСОБА_12 не має. Вказує, що зазначенні в ухвалі ризики є не доведеними стороною обвинувачення та при визначенні застави, судом не враховано матеріальне положення ОСОБА_11 , його стан здоров`я та можливість внесення такого розміру застави;

Зазначає, що слідчим суддею також проігноровано грубі порушення прав людини, гарантовані ст. ст. 5,6 Конвенції, не надано належної правової оцінки доводам сторони захисту стосовно того, що підозрюваний є громадянином Ізраїлю, а повідомлення про підозру йому вручено українською мовою, без перекладу на іврит (державну мову) та не роз`яснено суть обвинувачення та підстави затримання. Звертає увагу, що ОСОБА_12 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання та роботи, одружений та раніше не судимий.

Просить, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що навесні ОСОБА_14 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та невстановленими особами, маючи намір на контрабанду наркотичного засобу кокаїну в особливо великих розмірах, організували через держаний кордон України доставку електричного верстату для вальцювання з прихованим у ньому наркотичним засобом з Перу до України на морському судні через Одеський морський торгівельний порт.

Після переміщення з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу, 11.09.2020 року верстат було доставлено до орендованого складського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де залишено на зберігання без відкриття схованок.

Надалі, вказані вище особи, у ранковий час, 24.10.2020 року потрапили у складське приміщення №2, де розпочали вилучення незаконного вкладення, шляхом розрізання металевих частин верстату, після чого діставали наркотичний засіб та фасували у текстильні мішки.

В ході огляду місця події 24.10.2020 року було виявлено та вилучено 114 брикетів із білою порошкоподібною речовиною, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, вагою брутто 122,188 кг., що є особливо великим розміром.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 305 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 24.10.2020 року з фототаблицею у складському приміщенню по Балтській дорозі, 15, м. Одеса в результаті, якого вилучено різноманітне майно належне підозрюваним та верстат в середині якого брикети білого кольору з надписом «МАМ» в кількості 114 штук з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до експрес тесту містить кокаїн, вагою брутто 122 кг. 188 гр. ( а.с. 13-31);

- протоколами допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які є співробітниками СБК ВБТЗ ОУРД ПДРУ ДПСУ та пояснили, що 24.10.2020 року увійшовши до складського приміщення за вищевказаною адресою виявили ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_8 , які були у забруднених будівельних рукавичках, а під верстатом увімкнена електромережова кутова шліфмашинка та в ході огляду верстату виявлено та вилучено 65 брикетів з порошкоподібної речовиною, яка відповідно до експрес тесту містить кокаїн (а.с. 32-41);

- протоколом затримання ОСОБА_11 від 25.10.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Разом з тим обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_11 повністю підтверджується наданими у судовому засіданні протоколами про результати контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки особливо небезпечного наркотичного засобу кокаїн, який 31.08.2020 року надійшов до Одеського морського торгівельного порту у контейнері № DFSU3055654, в середині «вальцовочного верстату», що розміщений у складському приміщенні № 2 за адресою: вул. Балтська дорога, м. Одеса, які чітко вказують на здійснення підозрюваним у складі групи осіб дій, направлених на вчинення злочину, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_22 та затримання цих осіб безпосередньо на місці вчинення.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги надані прокурором в судовому засіданні апеляційного суду пояснення, в яких прокурор підтвердив факт затримання підозрюваних за його участі на місці скоєння злочину, безпосередньо під час вилучення з верстату наркотичного засобу.

Водночас, апеляційний суд приймає як належні та обґрунтовані доводи захисника щодо безпідставного посилання слідчого у клопотанні та слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на підозру ОСОБА_11 у скоєні правопорушення за ч.3 ст.307 КК України, оскільки матеріалами клопотання підтверджено факт лише висунення органом досудового розслідування підозри за ч.3 ст.305 КК України. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що обставини безпідставного зазначення повідомлення про підозру у даному випадку за ч.3 ст.307 КК України не є такими, що вказують на необхідність скасування ухвали слідчого судді за підтвердженням факт висунення підозри за ч.3 ст.305 КК України.

Таким чином, ОСОБА_12 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Доводи сторони захисту, щодо вручення повідомлення про підозру українською мовою, без перекладу на іврит (державну мову) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до копії повідомлення про підозру ОСОБА_13 здійснено переклад на іврит та міститься відповідний підпис перекладача, понятих та захисника підозрюваного.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків.
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_12 є громадянином Держави Ізраїль де зареєстрований та проживає. На території України підозрюваний місця постійного проживання, родинних зв`язків та легального доходу не має і не працює, що вказує на відсутність у нього на території України соціальних зв`язків, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

Існування зазначеного ризику також підтверджується наданим у судовому засідання протоколом огляду паспорту Держави Ізраїль, відповідно до якого ОСОБА_12 неодноразово виїздив за кордон у різні країни, що свідчить про можливість вільного пересування підозрюваного по світу та додатково вказує на можливість переховування від органу досудового розслідування та суду.

При цьому, враховуючи, що на даному етапі встановлено лише частину свідків, які дають покази відносно підозрюваного та призначення експертиз, з урахуванням заявлених прокурором обставин, щодо можливої причетності до скоєного злочину інших осіб, які на даний час перебувають на волі та обґрунтована підозра у вчинені злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та сталими зв`язками з іншими співучасниками злочину, в тому числі з урахуванням кількості наркотичного засобу, апеляційний суд вважає реальним існування ризиків незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному правопорушенні з метою зміни показів та вчинення останнім нового злочину.

Таким чином, стороною обвинувачення доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність існування ризиків колегія суддів визнає необґрунтованими.

Щодо непомірності визначеного розміру застави.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Крім того, положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, передбачено, що застава визначається у певних розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у поданому до суду першої інстанції клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не менше ніж 50 млн. грн.

В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя навів положення закону, практику ЄСПЛ та обставини, які необхідно враховувати при визначені розміру застави та в подальшому пославшись лише на частину ч. 3 ст. 183 КПК України, жодним чином не обґрунтовуючи розмір застави, вказав на необхідність її визначення саме у розмірі 30000000 гривень.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, які полягали у недотриманні вимог ч. 5 ст. 182 КПК України та визначення розміру застави у певних розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, без належного мотивування такого розміру вказують на допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та необхідність скасування ухвали.

Вирішуючи питання щодо розгляду клопотання слідчого, апеляційний суд виходить з того, що з урахуванням ступеня тяжкості, ролі підозрюваного на час вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів у особливо великому розмірі, що ставить під загрозу життя та здоров`я людей і можливих наслідків вчинення такого правопорушення, а також зазначених вище ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню та даних про особу підозрюваного, існують виключні обставин, які б вказували на необхідність обрання запобіжного заходу лише у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у більшому розмірі, ніж визначений положеннями ч.5 ст.182 КПК України.

Вирішуючи питання, щодо розміру застави апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, який як свідчать надані прокурором дані має постійну можливість подорожувати за кордоном, наявність під час затримання підозрюваних при собі значних грошових коштів, наявність можливості придбання наркотичного засобу, вартість якого є значною та приходить до висновку про можливість визначення застави у розмірі 7000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 14714000 гривень.

На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та не буде непомірним для обвинуваченого, членів його сім`ї та близьких родичів.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши підозрюваному розмір застави у розмірі 7000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000058, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2020 року відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОВС СВ Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000058, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), - задовольнити частково

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (№21) строком до 23.12.2020 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_22 ( ОСОБА_9 ), розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 7000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 14714000 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити: Депозитний рахунок для зарахування заставних сум; Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ Код банку отримувача 820172; Рахунок отримувача UA 1086720; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 09.11.2020 року Заставна сума за підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), (Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 Провадження № 11-сс/813/1828/20).

Підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4