У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.07.2020 Справа №607/11982/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, в порядку ст. 107 КПК України клопотання слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000120, -
встановив:
Слідчий з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000120 від 23.05.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України звернувся із клопотанням погодженим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про арешт майна.
З метою забезпечення розумних строків прийняття процесуального рішення, в порядку ст.28 КПК України, враховуючи подану слідчим письмову заяву, клопотання доцільно розглянути без його участі.
ОСОБА_5 будучи повідомленим про час і дату розгляду клопотання в порядку ст. 135 КПК України про, що складено довідку-телефонограму секретарем судового засідання до суду не з`явився, причини не повідомив, заяв про відкладення не надходило.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 172 КПК України не прибуття власника майна не перешкоджає розгляду клопотання по суті.
У клопотанні слідчий ОСОБА_3 зазначив наступне «Слідчим управлінням ГУ ДФС у Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000120 від 23.05.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), спільно з іншими особами, організували незаконне виготовлення з метою збуту, зберігання з цією метою та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв обклеєних підробленими марками акцизного податку та спирту на території Тернопільської області.
18.07.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 добровільно видав працівникам податкової міліції 1 ящик, в якому знаходяться 20 скляних пляшок з етикетками горілки «Козацька Рада» з підробленими марками акцизного податку для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000120 від 23.05.2017, які він зберігав в транспортному засобі марки Honda CR-V з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з якого її і видав.
Згідно протоколу огляду добровільно виданої ОСОБА_5 продукції від 20.07.2020 року встановлено:
?20 скляних пляшок, ємкістю 0.5 л. кожна з етикеткою горілки «Козацька Рада», заповнені прозорою рідиною, горловини яких обклеєні смужками паперу із написом «Марка акцизного податку»;
Вищевказані речі підлягають дослідженню в кримінальному провадженні та є підстави вважати, що вони можуть мати значення речових доказів відповідно до ст.98, ч.2 ст.167 КПК України.
Постановою слідчого з ОВС відділу РКП слідчого управління ГУ ДФС у Тернопільській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 від 20.07.2020, вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів та застосування спеціальної конфіскації, відповідно до вимог п.п.1-2 ч.2 ст.170 КПК України та запобігання ризикам його знищення чи відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучено, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так, у клопотанні про арешт вищевказаного майна, для його обґрунтування, слідчим викладено обставини та надаються копії матеріалів кримінального провадження, що підтверджують обставини можливого вчинення зазначеного злочину та містять таємницю досудового розслідування. Разом з тим, наведені обставини підлягають доказуванню шляхом проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, а тому їх розголошення може негативно вплинути на подальше здобуття доказів у кримінальному провадженні та хід досудового розслідування в цілому, а тому є підстави вважати, що повідомлення власника майна та надання йому можливості ознайомитися зі змістом клопотання і додатками до нього можуть зашкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст.222 КПК України відомості досудового розслідування можуть бути розголошені лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, які вони визнають можливим.
На підставі наведеного та враховуючи, що вищезазначені речі мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також те, що відомості, які містяться у даному клопотанні та додатках до нього не підлягають розголошенню без дозволу слідчого та прокурора, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно та розгляд клопотання без виклику осіб, у володінні яких вони знаходились».
Дослідивши клопотання із додатками, - матеріалами, якими слідчий обґрунтовує необхідність у накладені арешту на майно, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України закріплено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Із змісту клопотання вбачається, що 18.07.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 добровільно видав працівникам податкової міліції 1 ящик, в якому знаходяться 20 скляних пляшок з етикетками горілки «Козацька Рада» з підробленими марками акцизного податку для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000120 від 23.05.2017, які він зберігав в транспортному засобі марки Honda CR-V з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з якого її і видав.
Згідно протоколу огляду добровільно виданої ОСОБА_5 продукції від 20.07.2020 року встановлено: 20 скляних пляшок, ємкістю 0.5 л. кожна з етикеткою горілки «Козацька Рада», заповнені прозорою рідиною, горловини яких обклеєні смужками паперу із написом «Марка акцизного податку»
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом.

Речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постановою слідчого з ОВС відділу РКП слідчого управління ГУ ДФС у Тернопільській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 від 20.07.2020, вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

В порядку ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів та застосування спеціальної конфіскації, відповідно до вимог п.п.1-2 ч.2 ст.170 КПК України та запобігання ризикам його знищення чи відчуження.

Враховуючи вищевикладене та те, що майно на яке слідчий просить накласти арешт зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і іншим шляхом не можливо отримати доступ до вказаних речей для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, клопотання слід задовольнити частково, наклавши арешт та відмовивши слідчому в проханні про розгляд клопотання без повідомлення власників майна, оскільки воно не обґрунтовано у відповідності до вимог ст. 172 КПК України.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 2, 22, 28, 94, 98, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000120, - задовольнити частково.
Накласти арешт на 20 скляних пляшок, ємкістю 0.5 л. кожна з етикеткою горілки «Козацька Рада», заповнені прозорою рідиною, горловини яких обклеєні смужками паперу із написом «Марка акцизного податку»,
У решті прохань клопотання відмовити.
Виконанням ухвали покласти на слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних провадженьслідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_3 та зобов`язати його повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1