Справа № 589/1238/20
Провадження № 1-кп/589/258/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.06.2015 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 27.06.2018 по відбуттю строку покарання

30.08.2020р. Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 15 ч. 3ст. 185,ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 28.03.2020 близько 19:00 години перебуваючи разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 біля гаражів, які розташовані біля будинків 5-а та АДРЕСА_2 , де розмістились за столиком , в час, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відійшли у бік і не могли бачити дій ОСОБА_4 , останній умисно, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що його дії помічені потерпілим, діючи повторно, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 , відкрито для останнього викрав мобільний телефон марки «ТЕХЕТ ТМ-В110», вартість якого згідно висновку експерта становить 100 грн., тим самим відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив, що 28.03.2020 близько 19:00 години він разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проходячи повз буд. 7-а по вул. Горького в м. Шостка Сумської області, біля під`їзду № 4 побачив ОСОБА_5 , який сидів на лавочці біля вказаного під`їзду. Вони всі разом поговорили після чого він разом з потерпілим та своїми знайомими пішли у бік гаражів, які розташовані біля будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , де розмістились за столиком. В той час, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відійшли у бік і не бачили його та потерпілого він побачив у останнього в кишені мобільний телефон . Так у нього виник раптовий умисел на незаконне заволодіння цим телефоном . Так він розуміючи, що його дії помічені потерпілим, відкрито для останнього з кишені його куртки викрав мобільний телефон марки «ТЕХЕТ ТМ-В110». Мобільним телефоном він розпорядився на власний розсуд. З вартістю телефону згоден.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримав пояснення ОСОБА_4 та пояснив, що жодних претензій до останнього не має, телефон йому повернутий. Просить суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, врахувавши думку інших учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю доведена і його дії суд кваліфікує і за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та стан здоров`я, ставлення особи до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, тобто є особою кримінальної спрямованості. Судимість у встановленому законом порядку, на час скоєння злочину, не знята і не погашена, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин проти власності.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини які б обтяжували покарання ОСОБА_4 не встановлені.

За місцем фактичного проживання в цілому характеризується посередньо; сімейний стан неодружений; не працює; дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря нарколога з 29.07.2019р. з д/з синдром алкогольної залежності.

Повністю відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся у вчиненому, співпрацював зі слідством. Разом з цим суд враховує, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і вчинив зазначене кримінальне правопорушення маючи не зняту і не погашену судимість, а тому приходить до переконання, що для виправлення та перевиховання останнього йому слід призначити покарання межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавленням волі.

На думку суду таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України згідно якої з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна підлягає скасуванню відповідно до ст.174 ч. 4 КПК України

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349,ч.3, 370-377 КПК України суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням за цим вироком менш суворого покарання за вироком Глухівського міськрайонного суду від 3.08.2020р., остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

Зарахувати у строк відбування покарання період відбутого покарання за попереднім вироком і обраховувати з часу фактичного затримання.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення товарознавчої експертизи на суму 490,35 грн.

Арешт накладений постановою Шосткинського міськрайонного суду від 3.04.2020р. на мобільний телефон марки «ТЕХЕТ ТМ-В110» скасувати, а телефон дозволити власнику використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржено в Сумський апеляційний суд через Шосткинський міськрайонний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1