У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2020 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати відповідних посадових осіб внести за її заявою відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що рішення про відмову в задоволенні скарги є необгрунтованим.

Вважає, що слідчий суддя при прийнятті даного рішення неповно з`ясував всі обставини справи та надав неналежну правову оцінку фактичним обставинам.

____________________________________________________________________

провадження № 11-сс/812/650/20 слідчий суддя : ОСОБА_5

категорія: оскарж.ухвали с/с доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню.

Дане рішення обгрунтував тим, що за текстом скарги вбачається, що ОСОБА_4 оскаржує дії посадових осіб Приморського відділу поліції ГУНП в Одеській області, що має іншу правову природу і юридичні наслідки ніж заява про вчинення кримінального правопорушення, оскільки в даному випадку заявник має право звернутися зі скаргою на дії працівників поліції до органів прокуратури.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

В письмовому клопотанні прокурор та ОСОБА_4 просять розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 406 КПК України, зазначене є підставою для ухвалення судового рішення в порядку письмового апеляційного провадження.

Дослідивши надані матеріали та вивчивши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_4 звернулась з заявою до ТУ ДБР у м. Миколаєві про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Приморського відділу поліції ГУНП в Одеській області, за ознаками злочину передбаченого ст.382 КК України.

Дана заява була зареєстрована за № 2279-ПЗ та розглянута начальником Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві.
Начальник Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві прийшов до висновку, що заява ОСОБА_4 не містила об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, досудове розслідування якого здійснюється слідчими органів державного бюро розслідувань, та ґрунтується лише на припущеннях про протиправність дій співробітників СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, а тому не може вважатися такою, що, на даний час, підлягає внесенню до ЄРДР.
Слідчий суддя, з`ясувавши обставини та мотиви, з яких начальник Другого СВ дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань обставин викладених в заяві ОСОБА_4 та зазначив, що в даному випадку заявник має право звернутися зі скаргою на дії працівників поліції до органів прокуратури.
Окрім цього, слід зазначити, що скаржниця в своїх скаргах зазначає, що вона не отримала відповіді від посадових осіб СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, але дане не свідчить беззаперечно про те, що такі відповіді не були направлені їй поштою.
За такого, як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції позбавлені можливості перевірити доводи щодо вчинення співробітниками СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2020 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: