УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 (справа № 761/10672/20) на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань (далі-ДБР) щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід від участі у розгляді вищевказаної скарги, зазначивши, що заявник просить зобов`язати уповноважену особу ДБР внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Розгляд та ухвалення рішення по суті скарги, на думку слідчого судді ОСОБА_3 , може викликати сумнів у учасників провадження у його неупередженості.

У судове засідання сторони судового провадження, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не прибули.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Суддя, дослідивши заяву, скаргу з додатками (провадження 1-кс/761/6689/2020, справа № 761/10672/20), дійшов висновку про таке.

Статтею 75 КПК визначені підстави, за яких слідчий суддя підлягає відводу. Зокрема, слідчий суддя не може брати участі у розгляді справи за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя бере до уваги, що з моменту ратифікації Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з п. 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. Під час ухвалення судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію до уваги приймаються особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, безсторонність суду може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суд перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.

Згідно з викладеним унеможливлюється участь слідчого судді у розгляді справи за наявності обставин, які можуть породити у сторін провадження сумнів щодо його неупередженості.

Отже, достатнім для відводу є обґрунтована думка у однієї зі сторін кримінального провадження, що слідчий суддя у силу дії певних чинників не зможе зберегти безсторонність.

Як вбачається з матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважену особу ДБР внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.

У той же час, судді ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є діючими суддями Шевченківського районного суду м. Києва, отже розгляд по суті зазначеної скарги та ухвалення у справі рішення слідчим суддею ОСОБА_3 , який є суддею цього ж суду, може викликати у сторін судової справи сумніви щодо його упередженості.

Наведене, на переконання судді, допускає ймовірність виникнення у однієї із сторін судового провадження обґрунтованих сумнівів у об`єктивності слідчого судді та його неупередженості під час вирішення скарги.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку, що зазначені слідчим суддею ОСОБА_3 доводи є обґрунтованими, тому заява останнього підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суддя

у х в а л и в :
Заяву слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 (справа № 761/10672/20, провадження № 1-кс/761/6689/2020) на бездіяльність слідчого ДБР щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1