Провадження №11-кп/801/935/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 06.01.2016,
за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2020 року, якою повернуто обвинувальний акт прокурору щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Слобода Межирівська Жмеринського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції від 05.04.2001),

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції від 05.04.2001) повернуто прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області для виконання вимог ст.291 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 повернути до Вінницького міського суду Вінницької області.
В доводах апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена всупереч вимогам чинного законодавства України, оскільки судом були допущені істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства. Так, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Вінницького міського суду Вінницької області уже вдруге не з Вінницької місцевої прокуратури, а з Вінницького апеляційного суду, який своєю ухвалою від 22 травня 2020 року апеляційну скаргу прокурора задовольнив частково, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2020 року, яким ОСОБА_7 виправдано за ч.3 ст.358 КК України у зв`язку з недоведеністю її винуватості у скоєнні злочину, скасував і призначив новий розгляд у суді першої інстанції. Відтак, відповідно до вимог чинного законодавства, Вінницький міський суд був зобов`язаний розпочати саме судовий розгляд кримінального провадження. Тому проведення судом першої інстанції підготовчого судового засідання у даній справі замість її судового розгляду є істотним порушенням вимог чинного законодавства України та підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Крім того, суд першої інстанції не наділений відповідними повноваженнями приймати рішення про повернення обвинувального акта прокурору на стадії судового розгляду, також суд не проаналізував та належним чином не перевірив відповідність вказаного обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.
Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційну скаргу свого захисника підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Відповідно вимог до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлено, що 29.01.2020 вироком Вінницького міського суду вінницької області ОСОБА_7 за ч.3 ст.358 КК України (в редакції КК України станом на 05.04.2001 року) виправдано в зв`язку з недоведеністю її винуватості у скоєнні злочину.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.05.2020 апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2020, яким ОСОБА_7 виправдано за ч.3 КК України в зв`язку з недоведеністю її винуватості у скоєнні злочину, скасовано і призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до положення статті 416 КПК України особливостями нового розгляду судом першої інстанції є те, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного характеру або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 314 КПУ України завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно із ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.
За змістом положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Вимоги до обвинувального акту визначені ст.291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист.
Так п.5 ч. 2 ст.291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справах «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 р. та «Ващенко проти України» від 26.06.2008 р., зазначав, що обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51). Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Постановляючи судове рішення, що оскаржується стороною захисту, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що в порушення вимог ч. 2 ст. 291 КК України прокурором не дотримані вимоги КПК України. А саме, в обвинувальному акті не зазначено формулювання обвинувачення ОСОБА_7 , а лише зазначені обставини вчинення правопорушення, зазначені відомості, які не передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а також, в обвинувальному акті не зазначене місце затвердження обвинувального акту, що є порушенням п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, у вказаному обвинувальному акті зазначені додатки до обвинувального акту, а саме: реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів, що є порушенням ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки вимоги статті не передбачають зазначення вказаних відомостей у обвинувальному акті.
Апеляційний суд погоджується з таки висновком суду першої інстанції щодо недотримання вимог ст.ст.110, 291 КПК України при складанні та затвердженні обвинувального акта.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч.1 та ч.3 ст.26 КПК України визначеного, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом; суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч.4 ст.22 КПК України, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.
Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні вимогам закону не відповідає, що безумовно порушує право особи на захист, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного суду переконана, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про неможливість призначення судового розгляду та повернення обвинувального акта прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст.314 КПК України.
Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про необґрунтоване повернення обвинувального акта прокурору висновків суду першої інстанції не спростовують. Суд першої інстанції не допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б суперечили вимогам діючого національного законодавства.
Враховуючи викладені обставини, встановлені апеляційним судом, чинне законодавство України та практику ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції від 05.04.2001) підлягає поверненню прокурору внаслідок невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, у зв`язку з чим апеляційну скаргу сторони захисту слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2020 року про повернення обвинувального акта прокурору за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України (в редакції станом на 05.04.2001) залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4