Справа № 752/9944/20
Провадження №1-кс/752/4202/20
У Х В А Л А
про арешт майна

01.06.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, внесене в рамках кримінального провадження № 0000077 від 21.04.2020 року, прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

прокурор відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема мисливську комбіновану рушнию ІЖ-56 "Білка", заводський номер НОМЕР_1 , 1956 року випуску.

Фіксація під час судового засідання не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.

В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна, слідчим зазначено, що Територіальним управління ДБР в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 21.04.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи обставини провадження, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, передбачене покарання у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років, слідчий вважає за необхідне не викликати підозрюваного, іншого власника майна, їх захисника під час проведення розгляду судом вказаного клопотання.

Вислухавши пояснення слідчого, який підтримав клопотання, а також дослідивши матеріали, долучені до клопотання, встановлено наступне.

В межах досудового розслідування указаного кримінального провадження перевіряється можлива причетність до вчинення вказаного злочину начальника сектору превенції Черкаського районного відділення поліції Черкаської ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 , який протягом жовтня-грудня 2018 року, у невстановленої в ході слідства особи вилучів мисливську комбіновану рушницю ІЖ-56 "Білка", заводський номер НОМЕР_2 , 1956 року випуску, яку, легалізувавши під добровільну здачу, нібито ОСОБА_6 та 21.05.2020 року реалізував ОСОБА_7 за 10 000 тис. гривень.

21.05.2020 року слідчим проведено огляд місця події, а саме ділянки технологічного проїзду міського парку "Сосновий бір", що по вул. Дахнівська в м. Черкаси, у ході якого ОСОБА_5 було добровільно видано грошові кошти, які вручались ОСОБА_7 працівниками Черкаського управління ДВБ НП України, в сумі 10 000 тис. грн. Крім того, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1 892 грн.

Крім того, відповідно до інформації Черкаського НДЕКЦ від 21.05.2020 року №19/124/8/1-6216 мисливська комбінована рушниця ІЖ-56 "Білка", заводський номер НОМЕР_1 , 1956 року випуску, перебуває на балістичному дослідженні.

21.05.2020 року постановою слідчого вищевказана мисливська рушниця визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000077.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного.

Частиною 10 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою забезпечення відчуження, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на мисливську комбіновану рушницю ІЖ-56 «Білка», заводський номер НОМЕР_1 , 1956 року випуску.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя