ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3081/20 Справа № 190/977/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про відмову у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія №122 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за умисні корисливі злочини, при цьому належних висновків для себе не зробив, свою правову поведінку і відношення до суспільства не змінював, і маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисні злочини: проти власності та злочин у сфері обігу наркотичних засобів, за які на даний час і відбуває покарання; звільнявся умовно-достроково, до засудженого також застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, але в подальшому через вчинення нових кримінальних правопорушень судом прийнято рішення про призначення реальної міри покарання з приєднанням невідбутого покарання за попереднім вироком.
Дослідивши матеріали особової справи, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 умовно-достроково, оскільки засуджений не довів своє виправлення.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він бажає жити без порушень, зобов`язується дотримуватись встановлених норм.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 було засуджено вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2019 року за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України призначено йому остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до наданої характеристики, за час перебування в Установі виконання покарань № 4, ОСОБА_7 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 06.04.2019 року відбуває покарання в ДУ П`ятихатська виправна колонія (№122), характеризується добре, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня, має 2 заохочення, стягнень не має, працевлаштований на виробництві установи робітником у бригаду по обробці деревини цех пилорама.
Колегія суддів не приймає доводи засудженого, оскільки вказані доводи не вказують на факт виправлення, дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність двох заохочень за весь період відбуття покарання не можуть свідчити про виправлення засудженого.
Колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, вже звільнявся умовно-достроково, до засудженого також застосовувалось звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, але в подальшому через вчинення нових кримінальних правопорушень судом прийнято рішення про призначення реальної міри покарання з приєднанням невідбутого покарання за попереднім вироком.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про відмову у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про відмову у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4