Провадження №1-в/127/403/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку тримання під вартою у строк покарання, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку тримання під вартою у строк покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просить його задовольнити, а саме, зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі строк тримання під вартою з дня його затримання 29.10.2017 року, а також строк його перебування в СІЗО Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)", де він перебуває з вересня 2018 року по даний час у зв`язку з розглядом кримінального провадження Піщанським районним судом Вінницької області, оскільки його було переведено з установи виконання покарань до слідчого ізолятора для подальшої доставки до суду для участі у розгляді кримінального провадження. З 12.07.2018 року він перебував у Державній установі "Крижопільський виправний центр (№ 113)", де відбував покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2018 року. На даний час у Піщанському районному суді Вінницької області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. ст. 390, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 13.11.2019 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд.
Прокурор ОСОБА_4 вважає, що строк тримання від вартою обвинуваченого не підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки засуджений з часу набрання вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2018 року законної сили почав відбувати призначене судом покарання. Після набрання вироком законної сили строк попереднього ув`язнення припиняється. Крім того, засудженого було переведено з установи виконання покарань до слідчого ізолятора для подальшої доставки до суду для участі у розгляді іншого кримінального провадження Піщанським районним судом Вінницької області за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. ст. 390, ч. 3 ст. 185 КК України. У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що питання щодо зарахування строку тримання під вартою а також щодо невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2018 року, повинні вирішуватися Піщанським районним судом Вінницької області за результатами судового розгляду даного кримінального провадження. Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання засудженого просить відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Суд зазначає, що статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII (набрання чинності 24 грудня 2015 року, втрата чинності 21 червня 2017 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно положень п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону, - цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до вимог п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Слід зазначити, що вказаний закон не скасовував злочинність діяння та не пом`якшував відповідальність, однак покращував становище осіб, до яких застосовувалось попереднє ув`язнення. Предметом його регулювання було питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Відповідно до принципу зворотної дії цей Закон застосовувався не лише до кримінальних правовідносин, які виникали з приводу зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання після набрання ним законної сили, але й до відповідних правовідносин, які мали місце до набрання ним законної сили.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 зробив правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зокрема вказав, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

В судовому засіданні із пояснень учасників судового розгляду та із оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого встановлено, що 12.07.2018 року засуджений ОСОБА_3 прибув до Державної установи "Крижопільський виправний центр (№ 113)" для відбуття призначеного йому покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2018 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки.

При цьому суд зазначає, що з часу набрання вироком законної сили засуджений розпочав відбувати призначене судом покарання.

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04.09.2018 року, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 390, ч. 3 ст. 185 КК України.

В подальшому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався.

Вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 13.11.2019 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 390, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29.04.2020 року вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 13.11.2019 року скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено строком на 60 діб.

В подальшому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався Піщанським районним судом Вінницької області.

На даний час засуджений перебуває в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)", в яку був переведений із Державної установи "Крижопільський виправний центр (№ 113)" з вересня 2018 року у зв`язку з розглядом кримінального провадження Піщанським районним судом Вінницької області, для подальшої доставки до суду для участі у розгляді кримінального провадження.
На даний час у Піщанському районному суді Вінницької області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 390, ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вирок Піщанського районного суду Вінницької області від 13.11.2019 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд.
У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, на даний час ОСОБА_3 перебуває в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)", в яку був переведений із Державної установи "Крижопільський виправний центр (№ 113)" у зв`язку з розглядом Піщанським районним судом Вінницької області кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 390, ч. 3 ст. 185 КК України.
У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Отже, питання щодо зарахування строку тримання під вартою а також щодо невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.05.2018 року, будуть вирішуватися Піщанським районним судом Вінницької області за результатами судового розгляду даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 72 КК України, ст. ст. 8, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку тримання під вартою у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя