КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року про визнання винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді арешту на строк 2 місяці.
Згідно з вироком суду 10 березня 2020 р. близько 19 години ОСОБА_7 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону населення, поряд з гаражним кооперативом, що по вул. Шолом Алейхема в м. Біла Церква, Київської області, на землі незаконно, придбав - знайшов пластикову колбу, з трьома поліетиленовими пакетами прозорого кольору з пазовими застібками, в який містилась порошкоподібна речовина, рожевого кольору, яка містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, в тому числі амфетаміну, ОСОБА_5 визначив за зовнішнім виглядом, що вказана речовина є психотропною, після чого помістив до своєї куртки та залишив при собі, тобто незаконно зберігав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 96 по вулиці Шолом Алейхема в м. Біла Церква, Київської області, був зупинений працівниками поліції на предмет перевірки зберігання заборонених в обігу предметів.

В подальшому під час особистого обшуку, в присутності понятих, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено з куртки пластикову колбу з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетаміном, масою 0,981г.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеності своєї вини у вчиненні кримінального проступку, просив змінити вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року та застосувати до нього покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України.
При цьому апелянт, вважаючи, що призначене йому покарання є занадто суворим, зазначає, що він визнав свою вину у вчиненому та щиро розкаявся, однак судом недостатньо враховані обставини, що пом`якшують його відповідальність.

Апелянт вказує, що боячись того, що його притягнення до відповідальності та засудження стане відомо за місцем роботи, він не повідомив суду про своє офіційне працевлаштування. Однак, після засудження його до покарання у виді арешту на два місці це обов`язково стане відомим і може стати причиною того, що він втратить свою роботу та засоби до існування для нього та його матері, яка є інвалідом ІІ групи. Обвинувачений стверджує, що суд у вироку не обговорив можливість застосування до нього покарання у виді накладення штрафу, хоча таке покарання зазначене у санкції статті 309 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та правильність кваліфікації дій в апеляції обвинуваченого не заперечуються.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено кілька альтернативних покарань у виді штрафу, виправних робіт, арешту та обмеження волі.

З вироку відносно ОСОБА_5 убачається, що суд дійсно не розглядав питання про можливість застосування відносно обвинуваченого покарання, менш суворого, чим арешт, зокрема, - виправних робіт чи штрафу.

Разом з тим, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про особу обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що суду необхідно було розглянути питання про можливість застосування інших видів покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив діяння, яке визнано кримінальним проступком, з психотропною речовиною - амфетаміном, масою 0,981 грами.

При цьому, ОСОБА_5 раніше не судимий та позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнав щире каяття та наявність на утриманні матері - інваліда ІІ групи.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд послався на те, що обвинувачений офіційно не працює, разом з наданих до суду апеляційної інстанції документів убачається, що обвинувачений працює у ПрАТ "Білоцерківська книжкова фабрика" з 03.07.2017 року друкарем та позитивно характеризується за місцем роботи.

Зважаючи на вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що покарання у виді арешту не відповідає ступеню тяжкості кримінального проступку, вчиненого ОСОБА_5 , та його особі і за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Колегія суддів, враховуючи зазначені вище обставини щодо тяжкості кримінального проступку та дані про особу обвинуваченого, вважає за можливе пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання до штрафу у максимальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону № 270-VІ (270-17) від 15.04.2008, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим діяння.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, змінити та пом`якшити покарання до штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів в сумі 1700 гривень (одна тисяча сімсот гривень).

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа 11-кп/824/3452/2020 Категорія КК: ч.1 ст. 309 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1