Справа № 395/1475/20
Провадження № 1-кп/395/33/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/33/2021, що зареєстроване в ЄРДР 23.10.2020 року за № 0000393 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого не навчається, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, за наступних обставин.

23.10.2020 року близько 19 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 мопедом останнього марки «Delta» EX50QT-B реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору приїхали до будинку ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Залишивши мопед на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стали розпивати спиртні напої в будинку останньої.

Цього ж дня близько 21 год. у ОСОБА_8 виник умисел направлений на незаконне заволодіння мопедом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, скориставшись тим, що власник мопеду перебував в будинку та інші сторонні особи не бачать його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, підійшов до мопеду, що знаходився на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та ключем, який знаходився в замку запалення, завівши двигун, вчинив незаконне заволодіння мопеду марки «Delta» EX50QT-B реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору вартістю відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи № 4648/20-27 від 09.11.2020 року з урахуванням зносу 6011 грн. 03 коп. та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В подальшому ОСОБА_8 викрадений мопед обернув на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 6011 грн. 03 коп.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та показав, що 23.10.2020 року близько 19 години на мопеді, який належить потерпілому разом з потерпілим поїхали до їх знайомої ОСОБА_9 де розпивали спиртні напої. Близько 21 години він без дозволу власника мопеда незаконно, таємно ним заволодів.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що 23.10.2020 року він спільно з обвинуваченим поїхали на мопеді, який належав йому до його знайомої ОСОБА_9 у домоволодінні якої вживали спиртні напої. Пізніше він виявив відсутність свого мопеда про що повідомив до поліції. Шкода йому в повному обсязі відшкодована, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він немає.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_8 від покарання, на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, оскільки ОСОБА_8 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України визнав у повному обсязі, щиро покаявся, вчинив кримінальне правопорушення вперше, є неповнолітнім.

Прокурор підтримав клопотання захисника про звільнення від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Крім того, він пояснив, що повністю визнає свою вину в інкримінованому злочині та щиро кається у тому що його скоїв, запевнив суд про подальшу правослухняну поведінку.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого підтримала клопотання захисника та просила звільнити обвинуваченого та застосувати до нього примусові заходів виховного характеру у виді застереження.

Потерпілий не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає клопотання захисника таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, на момент вчинення злочину був неповнолітнім.

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", згідно із ч. 1 ст. 105 КК України суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов:

а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним;

б) неповнолітній щиро розкаявся;

в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття;

г) на момент постановления вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановления вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.

Відповідно до вимог ст. 497 КПК України, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань "звільнення від покарання" (ч. ч. 4 і 5 ст.74, ч. 1 ст. 105 КК України), "звільнення від відбування покарання" (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), "звільнення від призначеного покарання" (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому. Іншими словами, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Криміногенні факторами ризику повторного вчинення правопорушення відсутні.

Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", застереження (п. 1 ч. 2ст. 105 КК (2341-14 ), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути, зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Враховуючи наведені обставини, суд на підставі ст. 105 КК України дійшов висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження, так як ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є неповнолітнім, у вчиненному щиро розкаявся, враховуючи позицію потерпілого, який не заперечував проти задоволення клопотання і який цивільний позов не заявляв, оскільки шкідливі наслідки усунені обвинуваченим і його законним представником, тому саме такий вид примусових заходів виховного характеру є необхідним і достатнім для перевиховання і виправлення неповнолітнього, попередження вчинення ним нових правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 484-485, 487, 497 КПК України,ст. 105 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_8 від покарання на підставі ст. 105 КК України із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Стягнути з ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати по справі в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 44 копійки на користь держави.

Речові докази по справі, а саме:

мопед марки «Delta» EX50QT-B реєстраційний номер НОМЕР_1 червоного кольору, який перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 у відповідності до його розписки передати власнику ОСОБА_5 ;

компакт-диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_5 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1