Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2668/19
Провадження № 1-кп/723/266/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Посилався на те, що доцільність тримання під вартою ОСОБА_6 обумовлена ризиками передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду питання залишилися, а саме: ризики перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні; переховування від суду, зважаючи на тяжкість санкції статті предявленого обвинувачення; ризик впливу ОСОБА_6 на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.
Захисник ОСОБА_9 просив змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт, посилався на те, що дружина ОСОБА_12 виїхала за кордон, в сімї ОСОБА_12 є четверо неповнолітніх дітей, які залишились без догляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити міру запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки необхідно доглядати за дітьми.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_6 за ухвалою суду був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалами суду запобіжний захід продовжувався та продовжено до 26.10.2020р..
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених п.п.1-5.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.
Оскільки, обставини на які посилається прокурор при продовжені дії обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою в більшості не змінилися, відпав тільки ризик впливу на свідків, суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд, в обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину в складі організованої групи, де він зазначений як організатор, за який може бути призначено покарання від 9 до 12 років позбавлення волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених в цьому кримінальному провадженні, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи з вищевикладеного саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Обставини, які зазначили ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , а саме, щодо догляду неповнолітніх дітей, в судовому засіданні останніми нічим не підтверджені.
Вислухавши учасників процесу, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, оскільки суд враховує та оцінює сукупність всіх обставин кримінального провадження та особливо наявністю ризиків передбачених ст..177 ч.1 пунктами 1,3, 5 КПК України.

На підставі вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на два місяці.

Керуючись ст.ст.. 177, 178, 183 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и ла :
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто до 21.12.2020р..

Строк дії ухвали щодо запобіжного заходу до 21.12.2020р..

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2