Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/694/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду кримінальне провадження №0006314 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2020 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 15.05.2020 року.
Зараховано ОСОБА_8 , в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.09.2018 року до 14.05.2020 року, за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону від 18.05.2017) з розрахунку що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 1 (одному) дню позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення: судово-дактилоскопічної експертизи №1/1713 від 02.10.2018, які становлять 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок; судової експертизи холодної зброї №1/1843 від 23.10.2018, які становлять 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.
Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

07 вересня 2018 року, в період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав алкогольні напої разом із своєю дружиною ОСОБА_11 та знайомим ОСОБА_12 .

Після розпиття алкогольних напоїв, близько 22 години 00 хвилин 07 вересня 2018 року, ОСОБА_8 пішов спати до кімнати будинку - зали, а ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 пішли до іншої кімнати будинку, де вступили в статеві зносини. Приблизно через 10 хвилин до кімнати, де знаходилися ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , зайшов ОСОБА_8 тримаючи в руках кухонний ніж, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, наблизився до останніх і через ревнощі до ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілій ОСОБА_11 один удар ножем в життєво важливі органи, а саме: удар ножем з область черевної порожнини.

В результаті зазначений дій, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді рани передньої черевної стінки, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням судин брижі тонкого кишечнику, кровотечею в черевну порожнину та заочеревиний простір та які згідно висновку судово-медичної експертизи від 17.10.2018 №02-01/1153, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя, як в момент заподіяння, так і в своєму клінічному протіканні.

Не погоджуючись з вказаним вироком захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому покарання змінити. Призначити ОСОБА_8 покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що призначаючи покарання, суд першої інстанції помилково зазначив у вироку про фактичне не визнання ОСОБА_8 своєї вини, хоча насправді останній щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду, що умислу заподіяти тілесні ушкодження у нього не було, він лише хотів прогнати свідка ОСОБА_12 зі своєї дружини ОСОБА_11 , проте сам момент заподіяння тілесних ушкоджень він не пам`ятає з огляду на стан сп`яніння, проте шкодує про скоєне.

Також, суд не зазначив у вироку таку обставину, яка пом`якшує покарання, як вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, яке мало місце у ОСОБА_8 та було викликано такою поведінкою потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , яка принизила його честь і гідність. ОСОБА_8 був ображений фактом подружньої зради, тим більше за його перебування у сусідній кімнаті та по місцю проживання подружжя.

Крім цього, призначаючи покарання суд, хоч і зазначив у вироку, проте фактично не врахував, стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на ряд небезпечних хвороб, а саме: інфільтративний туберкульоз обох легень у фазі розпаду, МБТ+; цукровий діабет тип І, тяжкий перебіг у стадії декомпенсації, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

В даному випадку суд, за наявності кількох згаданих вище обставин, не призначив основне покарання, нижче від найнижчої межі, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України захисником в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України колегія суддів судове рішення в цій частині не переглядає.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як убачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції вищевказані вимоги кримінального закону дотримано. Так, районним судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, як особа ОСОБА_8 хоча і має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, хворіє на інфільтративний туберкульоз обох легень у фазі розпаду, а також хворіє на цукровий діабет, тяжкий перебіг у стадії декомпенсації, проте, негативно характеризується за місцем проживання, не працює. Також, суд першої інстанції врахував висновок судово-психіатричної експертизи №368 від 10.10.2018, згідно якого, на теперішній час ОСОБА_8 хронічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, приймати участь у слідчих діях і судовому процесі. За своїм психічним станом на теперішній час не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого районний суд обґрунтовано встановив наявність на утриманні двох малолітніх дітей, а також незадовільний стан його здоров`я. Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зваживши всі наведені обставини у їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також запобігання вчинення ним нових злочинів, можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства та призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 121 КК України.

На переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції призначаючи покарання, помилково зазначив у вироку про фактичне не визнання ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як убачається з показів ОСОБА_8 , останні зазначав, що через необережність наніс ножем тілесні ушкодження потерпілій. Отже за вказаних обставин, у діях обвинуваченого не убачається повного визнання вини, щирого каяття у вчиненні злочину, а часткове визнання вини обвинуваченим колегія суддів розцінює, як бажання пом`якшити покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Також, колегія суддів не приймає до уваги апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно не визнав обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, як вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 368 від 10.10.2018, ОСОБА_8 хронічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає, а виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, приймати участь у слідчих діях і судовому процесі.

При цьому, слід зазначити, що негативні емоції ОСОБА_8 випливали зі стану алкогольного сп`яніння, а тому стан збудження на фоні алкогольного сп`яніння не можна визначити, як стан сильного душевного хвилювання. Тобто, умисне тяжке тілесне ушкодження у вигляді удару ножем було завдане потерпілій не у стані сильного душевного хвилювання, яке раптово виникло унаслідок тяжкої образи у наслідок подружньої зради, а під впливом агресивних емоцій під час раптово виниклого конфлікту на тлі перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, станом сильного душевного хвилювання, який має кримінально-правове значення, є стан за якого особа значною мірою втрачає здатність усвідомлювати власні діяння або керувати ними, але матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження того, що ОСОБА_8 в момент вчинення інкримінованих їй дій перебував у стані сильного душевного хвилювання.

Колегія суддів враховуючи наведене, приходить до висновку, що наявні обставини, які пом`якшують покарання, а саме: наявність на утриманні у ОСОБА_8 двох малолітніх дітей, а також незадовільний стан здоров`я обвинуваченого не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинене ОСОБА_8 , а тому апеляційні вимоги захисника про можливість призначення обвинуваченому покарання на підставі ст. 69 КК України, не підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи про стан здоров`я обвинуваченого, оскільки, як убачається з вироку суду першої інстанції, стан здоров`я обвинуваченого врахований при призначенні покарання та визнаний судом, як обставина, яка характеризує особу, так і обставина яка пом`якшує покарання.

Таким чином, апеляційні доводи захисника про не врахування при призначенні покарання інших обставин, які на його думку пом`якшують покарання колегія суддів відхиляє.

Процесуальних порушень, як під час досудового слідства, так і під час розгляду провадження в суді першої інстанції, які б давали підстави сумніватися в правильності прийнятого судом рішення відносно обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційним судом не встановлено.

За наведеним, колегія суддів вважає вирок суду законним та обгрунтованим, покарання необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2020 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2