справа № 399/523/20
провадження № 1-кс/399/134/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року слідчий суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , заступника начальника відділення поліції начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Онуфріївка клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований по АДРЕСА_1 та фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
22.01.2009 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 190, ст. 97, ст. 105 КК України до примусових заходів виховного характеру під наглядом батьків;
17.01.2012 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік;
27.11.2012 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
30.01.2013 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
17.04.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 259 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
01.07.2013 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
05.09.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 259, ч.4 ст. 70 КК України до 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
11.05.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.03.2020 року із Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» після відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся заступник начальника відділення поліції начальник СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з начальником Онуфріївського відділу Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 14 липня 2020 року, приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_6 знаходився на тротуарі по вул. Сухомлинського в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області навпроти будівлі по вул. Сухомлинського, 33б в сел. Павлиш, де помітив ОСОБА_8 , яка йшла йому назустріч. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на вчинення відносно ОСОБА_8 нападу з метою заволодіння її майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , раніше вчинивши розбій, будучи одягненим у медичну маску, яка частково прикривала його обличчя та маскувала його, підійшов до ОСОБА_8 ззаду, та тримаючи у руках дерев`яну дошку, імітуючи ніж, приставив вказану дерев`яну дошку до шиї потерпілої ОСОБА_8 і, погрожуючи вбити її, почав вимагати у ОСОБА_8 вироби із золота, грошові кошти та мобільний телефон. Реально побоюючись погроз ОСОБА_6 , ОСОБА_8 зняла із себе золоті сережки та перстень (обручку), але в цей момент, скориставшись, що ОСОБА_6 повернувся до неї спиною, втекла із місця вчинення ОСОБА_6 злочину. Таким чином, ОСОБА_6 , вчинивши напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинено особою, яка раніше вчинила розбій, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України.
У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Попівка Онуфріївського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта неповна загальна середня, не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований по АДРЕСА_1 та фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1). 22.01.2009 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 190, ст. 97, ст. 105 КК України до примусових заходів виховного характеру під наглядом батьків; 2). 17.01.2012 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік; 3). 27.11.2012 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 4). 30.01.2013 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 5). 17.04.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 259 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 6). 01.07.2013 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6). 05.09.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 259, ч.4 ст. 70 КК України до 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 7). 11.05.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.03.2020 року із Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» після відбуття покарання, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 27.03.2020 року Онуфріївським РС УДМС України в Кіровоградській області.
27 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України підтверджується зібраними по провадженню доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 14.07.2020 року, яка повідомила, що 14.07.2020 року коли вона йшла по тротуару по вул. Сухомлинського в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, до неї зі сторони спини підійшов невідомий їй чоловік, який погрожуючи зарізати її, вимагав віддати йому вироби із золота, мобільний телефон та грошові кошти; проведенням за участю потерпілого ОСОБА_8 слідчого експерименту від 16.07.2020 року, під час якого остання розповіла та на місці вчинення злочину показала про обставини вчинення відносно неї розбійного нападу; оглядом місця події від 15.07.2020 року ділянки місцевості прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав камуфляжні штани синього кольору, чорну куртку та синю медичну маску; пред`явленням речей для впізнання від 16.07.2020 року медичної маски синього кольору, вилученої 15.07.2020 року в ході огляду ділянки місцевості, прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на вказану медичну маску та повідомила, що в таку маску був одягнений чоловік, який 14.07.2020 року вчинив відносно неї розбійний напад; пред`явленням речей для впізнання від 16.07.2020 року камуфляжних штанів синього кольору, вилучених 15.07.2020 року в ході огляду ділянки місцевості, прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на вказані штани та повідомила, що в такі штани був одягнений чоловік, який 14.07.2020 року вчинив відносно неї розбійний напад; пред`явленням особи для впізнання від 16.07.2020 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_6 та повідомила, що дана особа 14.07.2020 року вчинила відносно неї розбійний напад; особистими показаннями підозрюваного ОСОБА_6 від 16.07.2020 року, який визнає свою причетність до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 ; проведенням за участю підозрюваного ОСОБА_6 слідчого експерименту від 16.07.2020 року, під час якого останній розповів та на місці вчинення злочину показав яким чином він вчинив розбійний напад на ОСОБА_8 ..
Сукупно аналізуючи обставини злочину та особистість підозрюваного, можна дійти до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка не одружена, не працює і не навчається, веденням домашнього господарства не займається, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, схильний до вчинення крадіжок та інших правопорушень, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення повторно, не має тісних соціальних зв`язків, зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , 29.07.2020 року за викликом слідчого не з`явився та не повідомив про причину свого неприбуття, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення аналогічного злочину, а тому він усвідомлює можливість реального відбування покарання за даним кримінальним правопорушенням в місцях позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі Онуфріївського району Кіровоградської області з метою переховування від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_8 оскільки він є обізнаним щодо показання потерпілого, яка викриває його у вчиненні злочину, що чітко підтверджується матеріалами кримінального провадження та з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде фізично чи психологічно впливати на неї. Таким чином, встановлені під час досудового розслідування кримінального провадження обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним доведеним ризикам. Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України», яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Наведене є обґрунтуванням застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, так як наявна необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, яка підтвердила його участь у вчиненні злочину.
Тому, слідчий просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з мотивів, що викладені в ньому. За наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, які характеризують особу, просили застосувати щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним в клопотанні ризикам.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 вину визнає. Прохав відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає, повністю підтримав думку свого захисника та прохав відмовити в задоволенні клопотання, зазначив, що буде з`являтись за викликами, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також зазначив, що дійсно вчинив крім цього злочину ще два епізоди за фактом крадіжки велосипедів, оскільки йому потрібні були грошові кошти.
Заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ст. 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
В ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; а також до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання вбачається, що 14.07.2020 року до ЄРДР за №0000218 внесено відомості про злочин за ознаками ч.1 ст.187 КК України наступного змісту: «14.07.2020 року, приблизно о 10.00 годині, невстановлена особа чоловічої статі, перебуваючи поблизу будівлі Павлиського сільського будинку культури по вул.. Сухомлинського в сел.. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області вчинила напад з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаний із погрозою застосування щодо останньої насильства, небезпечного для потерпілого.
16.07.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.
30.07.2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000227 про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.1 ст. 187 КК України на ч.2 ст. 187 КК України.
27.07.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. ОСОБА_6 за викликом слідчого 29.07.2020 року не з`явився та не повідомив про причину свого неприбуття, на телефонні дзвінки не відповідав. В зв`язку з чим, 29.07.2020 року ухвалою слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надано дозвіл на затримання з метою здійснення приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання.
29 липня 2020 року о 16.40 годині ОСОБА_6 затримано на підставі ухвали слідчого судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні слідчим долучено до матеріалів клопотання витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 26.07.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 28.07.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України, які суд не приймає до уваги, оскільки за даними кримінальними правопорушеннями ОСОБА_6 підозра ще не вручена, хоча ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі.
Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).
Суд вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, це підтверджується зазначеними у клопотанні слідчого та наданим суду доказами (їх копіями), а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 14.07.2020 року, яка повідомила, що 14.07.2020 року коли вона йшла по тротуару по вул. Сухомлинського в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, до неї зі сторони спини підійшов невідомий їй чоловік, який погрожуючи зарізати її, вимагав віддати йому вироби із золота, мобільний телефон та грошові кошти; проведенням за участю потерпілого ОСОБА_8 слідчого експерименту від 16.07.2020 року, під час якого остання розповіла та на місці вчинення злочину показала про обставини вчинення відносно неї розбійного нападу; оглядом місця події від 15.07.2020 року ділянки місцевості прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав камуфляжні штани синього кольору, чорну куртку та синю медичну маску; пред`явленням речей для впізнання від 16.07.2020 року медичної маски синього кольору, вилученої 15.07.2020 року в ході огляду ділянки місцевості, прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на вказану медичну маску та повідомила, що в таку маску був одягнений чоловік, який 14.07.2020 року вчинив відносно неї розбійний напад; пред`явленням речей для впізнання від 16.07.2020 року камуфляжних штанів синього кольору, вилучених 15.07.2020 року в ході огляду ділянки місцевості, прилеглої до домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на вказані штани та повідомила, що в такі штани був одягнений чоловік, який 14.07.2020 року вчинив відносно неї розбійний напад; пред`явленням особи для впізнання від 16.07.2020 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_6 та повідомила, що дана особа 14.07.2020 року вчинила відносно неї розбійний напад; особистими показаннями підозрюваного ОСОБА_6 від 16.07.2020 року, який визнає свою причетність до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 ; проведенням за участю підозрюваного ОСОБА_6 слідчого експерименту від 16.07.2020 року, під час якого останній розповів та на місці вчинення злочину показав яким чином він вчинив розбійний напад на ОСОБА_8 ..
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, що є підставою для затримання».
Суд вважає доведеною наявність передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, які підтвердили його участь у вчинення злочину; вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Наявність цих ризиків підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює та не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за аналогічний злочин.
Щодо доводів захисника підозрюваного та самого підозрюваного про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілу та свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Таким чином, суд встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчинені тяжкого злочину, ризиків вчинення ним іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілого та свідків. Встановлення цих обставин відповідно до ст. 194 КПК є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу.
Оцінюючи відповідно до ст. 194 КПК України недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому судом ризикам вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого злочину, переховуванням від органів досудового слідства та/або суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків, суд виходить з того, що ці ризики виходячи із зазначених вище підстав є високим та не можуть бути усунуті у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не є достатнім для попередження ризику вчинення підозрюваним нових злочинів, оскільки ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, за місцем проживання характеризується негативно як особа, яка не одружена, не працює і не навчається, веденням домашнього господарства не займається, не має на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей, схильний до вчинення крадіжок та інших правопорушень, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення повторно, не має тісних соціальних зв`язків, зареєстрований по АДРЕСА_1 , а фактично проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 .
Таким чином, зазначені ризики є настільки високими, що обумовлюють обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Тому, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що за законом є тяжкими, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, а тому з метою запобігти спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків в даному кримінальному провадженні, спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення та спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, відносно ОСОБА_6 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя визначає в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 176, 177, 178, 183, 193, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.
Початок строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 год. 40 хв. 29.07.2020 року.
Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 16 год. 40 хв. 26.09.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 30.07.2020 року.

Слідчий суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1