Єдиний унікальний № 502/1491/18
Провадження № 1-кп/946/58/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

22 грудня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000793за обвинуваченням

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобахмутівка Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.345 КК України, -
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження: перекладач ОСОБА_6 ,

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_7 надав суду клопотання, яке в судовому засіданні підтримав прокурор ОСОБА_4 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів, строк тримання під вартою якого спливає 24 грудня 2020 року з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини
2.Сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, та ч.2 ст.345 КК України за кваліфікаційними ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 продовжено до 24 грудня 2020 року. Прокурор зазначив, що на даний час змінювати запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою на більш м`яку міру не доцільно, у зв`язку з тим, що встановлено ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальне правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені умисних злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 345 КК України, за які санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 07 до 10 років з конфіскацією майна та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що свідчить про те, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, згідно спецперевірки про наявність або відсутність судимостей у ОСОБА_3 , встановлено, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину проти власності, маючи не погашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я. Наведене свідчить, що ОСОБА_3 може вчиняти інші кримінальні правопорушення та перераховуватись від суду. Також, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив новий злочин під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого та свідків. Наявність неодноразових судимостей за тяжкі та особливо тяжкі злочини також свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, просить суд при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, передбачені п.п.1, 2, 4, 5, 6, 8, 11 ч.1 ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) наявність у обвинуваченого постійного місця роботи до вчинення кримінального правопорушення; 4) репутацію обвинуваченого в суспільстві, який має негативну характеристику; 5) наявність судимостей, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності притягувався; розмір майнової шкоди спричиненої потерпілому ОСОБА_8 на суму 150 тисяч гривень, яку не відшкодовано; 7) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 .
3.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики не доведені або змінити запобіжний захід на більш м`який.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
4.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлені клопотання, дійшов висновку про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з таких підстав.

5.Відповідно до ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 11 липня 2018 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 16 діб до 25 липня 2018 року. При цьому, слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. В подальшому строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 неодноразово продовжувався Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області та закінчується 24 грудня 2020 року з огляду на те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК.
6.Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
7.Відповідно ж до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена знаведеного прокурором обґрунтування клопотання.

8.Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
9.Досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки є підстави вважати, що на даний час обвинувачений ОСОБА_3 може переховатися від суду, незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення.
10.Водночас, суд в черговий раз наголошує, що прокурором не доведено наявність ризику, що обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків.
11.Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується (зокрема, санкція ч.2 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна); вік та стан його здоров`я (38 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, немає постійного місця роботи та навчання.
12.Також слід звернути увагу на те, що на теперішній час у даному кримінальному провадженні є необхідність у допиті потерпілого ОСОБА_8 , судом були вжиті вичерпні заходи щодо забезпечення його явки, однак потерпілий в судові засідання не з`являється, що позбавляє суд можливості допитати його, що невиправдано затягує строк розгляду провадження, у якому обвинувачений вже тривалий час перебуває під вартою.
13.При вирішенні питання про запобіжний захід відносно обвинуваченого суд також враховує засади верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.
14.Так, у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року (заява №42310/04), Суд зазначив, що зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.
15.Хоча судом встановлено, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , однак, всупереч наведеним нормам, на думку суду, прокурор у своєму клопотанні не довів те, що більш м`які запобіжні заходи на даний час не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.
16.У зв`язку з викладеним, враховуючи норми національного та міжнародного права, беручи до уваги відомості про особу ОСОБА_3 , того, що через незабезпеченням стороною обвинувачення прибуття потерпілого затягується завершення судового розгляду, того, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, а саме з 11 липня 2018 року, того, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ним умов більш м`яких запобіжних заходів, того, що встановленим ризикам можливо запобігти за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим йому слід змінити запобіжний захід на інший, більш м`який.

17.На думку суду, достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, встановленим під час судового розгляду, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, буде достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_3 залишати житло, де він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 .

18.Керуючись ст. ст. 331, 370 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні клопотання прокурора відмовити, клопотання сторони захисту задовольнити.
2.Змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.345 КК України, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, негайно доставивши обвинуваченого до його місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти.
3.Заборонити ОСОБА_3 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
4.Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду таутримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 .
5.Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 19 лютого 2021 року.
6.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».
7.Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
8.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.Обвинуваченим ОСОБА_3 ухвала може бути оскаржена з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного

суду Одеської області ОСОБА_1