УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі колегії:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду Волинської області клопотання про відвід прокурора,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_8 звернувся із заявою про відвід прокурора ОСОБА_5 . Заяву обгрунтовує тим, що прокурор подає клопотання про продовження строку тримання під вартою з порушенням ст. 184 КПК України та до нього не подає докази, котрі обгрунтовують доводи клопотання. Такі дії прокурора порушують його право на захист. Наведені обставини викликають сумніви у безсторонності та неупередженості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник просили задовольнити заяву про відвід з підстав викладених у ній.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки відсутні підстави, передбачені ст. 77 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, оскільки доводи обвинуваченого зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням, зокрема подачею клопотань про продовження запобіжного заходу, що не може бути підставою його відводу.

Обвинувачений ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні заяви про відвід прокурора.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відсутні підстави для відводу.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Норми ст.77 КПК України визначають підстави відводу прокурора.

Проте, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Доводи обвинуваченого про відвід зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням прокурора, зокрема подання прокурором клопотань про продовження запобіжного заходу, які на його думку є необгрунтованими та безпідставними.

Однак незгода обвинуваченого із поданням таких клопотань прокурором під час розгляду справи не є обставиною, яка викликає сумнів в неупередженості прокурора та не може бути підставою його відводу, оскільки такі клопотання були предметом судового розгляду, доводи викладені у них перевірені судом, визнанні доведеними та обгрунтованими і задоволені судом.

В подальшому ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу були предметом неодноразового розгляду суду апеляційної інстанції, котрий залишив такі ухвали суду без змін, тобто підтвердив обгрунтованість та доведеність доводів прокурора викладених в клопотаннях про продовження строку запобіжного заходу та не встановлено порушення ст. 184 КПК України.

Також не встановлено жодних обставин, які б очевидно свідчили про заінтересованість прокурора у результаті розгляду справи чи викликали явні сумніви у неупередженості.

Не доведено, що прокурор порушував права обвинуваченого на захист.

Інших обставин, котрі б викликали обґрунтовані сумніви прокурора в його неупередженості та були підставою для його відводу не доведено, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.77, 81 КПК України-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_8 про відвід прокурора ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

ОСОБА_11

ОСОБА_3

Головуючий/підпис/

Судді/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1