Дата документу 06.01.2021 Справа № 332/3499/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/3499/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/71/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоне, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 лютого 2021 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

18.12.2020 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_8 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоровя особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись у літній кухні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , здійснили напад з метою заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , яке виразилось у нанесенні ударів по голові та тулубу потерпілого. Після чого, не отримавши бажаного результату від вказаного нападу, ОСОБА_8 під загрозою застосування фізичного насильства, наказав ОСОБА_10 сидіти та мовчати. Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 побачив на дивані потерпілого ОСОБА_11 , до якого застосував насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я, яке виразилось у придушенні потерпілого невстановленим предметом та нанесені ударів кулаками рук по обличчю та тулубу. Вказані дії супроводжувались спонуканнями ОСОБА_9 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 , дав вказівку ОСОБА_9 слідкувати за ОСОБА_11 та направився до підвіконника у вказаному приміщенні, де не скриваючи свій злочинний намір, заволодів грошовими коштами у кількості 6000 гривень, мобільним телефоном невстановленої моделі, вартістю 200 гривень та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_11 . Побачивши вказані дії, ОСОБА_11 попрохав зупинитись вчиняти злочинні дії на що ОСОБА_9 наніс потерпілому декілька ударів ногами.
Далі ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та розуміючи, що потерпілий чинити опору не зможе, зникли з місця вчиненого ними злочину.
Тим самим ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , своїми злочинними діями спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 6200 гривень.
На цей час ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні розбою, поєднаного з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

18 грудня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 6-7).

21 грудня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 43-45).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя посилався на тяжкість злочину, дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований в Полтавській області та на обґрунтованість доведення досудовим розслідуванням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

В обґрунтування своїй скарги зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, неофіційно працює на будівельних роботах, має кілька замовлень на будівельні роботи, розлучений, проте допомагає утримувати неповнолітніх синів, має постійно місце проживання АДРЕСА_2 , допомагає матері-пенсіонерці, яка страждає на ряд хвороб та не заперечувала, щоб ОСОБА_8 перебував під домашнім арештом за її містом проживання АДРЕСА_4 .

Також, апелянт вважає необґрунтованим та недоведеним, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більше, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постанови нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 6 год. ранку за адресою: АДРЕСА_4 .

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який законом віднесено до особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії особливо тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, зареєстрованого місця проживання на території Запорізькій області, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Твердження апелянта з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме, двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, допомагає матері пенсіонерці, висновків суду першої інстанції також не спростовують, оскільки родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Також доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли в достатній мірі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленому ризику без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того, апелянт в своїй скарзі просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного за адресою: АДРЕСА_4 , що не є місцем проживання останнього.
Крім того, враховуючи, що досудове розслідування на теперішній час триває, оскільки додаткові відомості щодо обставин вчинення злочину ще встановлюються, а для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а також винайти докази, місце розташування яких підозрюваний відмовився повідомляти органу досудового розслідування, існує ризик знищення, приховування або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_8 можуть бути відомі їх анкетні дані, зокрема адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що у сукупності із підозрою у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Разом з тим, як випливає із ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0001529, підозрюваному ОСОБА_8 21 грудня 2020 року повідомлено про підозру (а.с. 43-45), а тому останній день строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу в межах строку шістдесяти днів перепадає на 18 лютого 2021 року.
Проте, слідчий суддя в своєму рішенні встановив строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_8 до 20 лютого 2021 року, що перевищує строк, встановлений ст. 197 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого та відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001529 від 18.12.2020 року у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 лютого 2021 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 18 лютого 2021 року.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4