Справа № 140/67/17
Провадження № 1-кп/930/26/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2020 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000648 від 25.10.2016 року відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, має на утриманні одну неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ,-

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого ,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
адвокатів ОСОБА_6 ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 23.10.2016 близько 17 год. 00 хв., прийшли до будинку ОСОБА_8 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , використовуючи малозначний привід, пов`язаний з придбанням та вживанням самогону, маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком правої руки ОСОБА_8 в носову частину голови. Після цього, під час спільного розпиття спиртних напоїв у вказаному будинку, ОСОБА_4 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс йому один удар долонею правої руки в область обличчя, внаслідок чого останній впав на підлогу.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність дій та маючи можливість діяти спільно з ОСОБА_4 маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, в наслідок чого ОСОБА_8 у черговий раз впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 розігрів електрокип`ятильник та піднявши сорочку умисно один раз притиснув його до живота ОСОБА_8 , який знаходився в цей час на підлозі, а коли ОСОБА_8 намагався піднятись із підлоги, ОСОБА_3 один раз вдарив його ногою в область обличчя. ОСОБА_4 у свою чергу, після того як разом із ОСОБА_3 підняли ОСОБА_8 із підлоги та посадили на диван, також вдарив останнього правою витягнутою ногою в область лівого плеча та одночасно у задню ліву скроневу ділянку голови, від чого він знов упав на підлогу. Після цього, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 покинули вказане приміщення, залишивши ОСОБА_8 без свідомості лежати на підлозі.

У подальшому, 24.10.2016 року ОСОБА_8 без свідомості знайшла його сусідка ОСОБА_10 та разом з ОСОБА_11 викликали швидку допомогу, після чого, ОСОБА_8 було госпіталізовано до комунального некомерційного підприємства «Немирівська центральна районна лікарня», де 14.11.2016 року, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №142 від 15.11.2016 року він помер.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 заподіяли ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: синця в лобно-скроневій ділянці голови зліва, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, в лобно-скроневій ділянці голови з права, масивного субарахноїдального крововиливу в потиличній долі з права з поширенням на тім`яну та скроневу долі зправа, стисненням речовини головного мозку, забоєм головного мозку, опіки 2 ступеня в області живота зліва, саден носа, обличчя, синців навколо обох очей, які згідно висновку судово медичної експертизи № 142 від 14.12.2016 року - ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову та м`яку мозкові оболонки зі стисненням речовини головного мозку, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили загрозливі для життя явища, в момент їх заподіяння, зсадна та синці ознаки легких тілесних ушкоджень, опіки в області живота мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно цього ж висновку судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_8 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки зі стисненням речовини головного мозку, яка ускладнилася тривалим коматозним станом, дана травма стоїть у причинному зв`язку зі смертю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, надав суду покази, що 23.10.2016 року ОСОБА_4 йому запропонував піти до ОСОБА_8 випити горілки. Він з ОСОБА_8 раніше не був знайомий. Коли прийшли, то там був ще й ОСОБА_9 , але потім він вийшов з будинку. Почався конфлікт між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 .. ОСОБА_8 почав нападати на нього, штовхнув його, намагався вдарити і він припік його кип`ятильником. ОСОБА_8 був одягнутий на «розпашку». Він наносив удари ОСОБА_8 лише кип`ятильником. ОСОБА_4 також наносив удари ОСОБА_8 , але не сильні. Коли вони пішли, то ОСОБА_8 був ще живий.. Після цього він пішов з будинку. ОСОБА_4 хотів залишитися, але також пішов через хвилин п`ять з будинку. Чого почалась бійка і конфлікт, він пояснити не може. Не визнання вини пояснив тим, що від його ударів ОСОБА_8 не міг померти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнавав частково. Надав суду покази, що 23.10.2016 року вони разом з ОСОБА_3 йшли з поминок. Він запропонував зайти до ОСОБА_12 випити. В хаті був ОСОБА_9 .. Потім ОСОБА_9 пішов по воду і вже не повернувся. Всі разом випили, потім ОСОБА_8 почав їх виганяти з будинку, почав хапатися за ножа. Він його вдарив долонею в ліву щоку. Після цього вони знову вживали спиртні напої. ОСОБА_8 знову почав кидатися на них з ножем. ОСОБА_3 вдарив його в область живота кип`ятильником. Він вдарив правою ногою в ліве плече, після цього ще вживали спиртні напої і розійшлися. В ОСОБА_8 сорочка була на розпашку. На слідчому експерименті він говорив, що ОСОБА_3 наносив декілька ударів потерпілому, так як після лікування погано себе почував і не розумів що говорив. Він хворіє на епілепсію. Часткове визнання вини пояснив тим, що вважає, що його удари не могли спричинити смерть потерпілого ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 23.10.2016 року вони разом з потерпілим прийшли вечором до ОСОБА_8 додому. Потім прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 одразу взяв «за барки» ОСОБА_8 , кинув його на диван і вдарив кулаком по носі. Потім зайшов ОСОБА_4 і вдарив його ногою. Вони принесли з собою літру горілки і сказали, щоб вони роздягалися. ОСОБА_9 попросився в туалет і після цього втік. ОСОБА_4 сказав, що якщо він не вернеться назад до будинку, то він його приб`є. Що далі відбувалося в будинку потерпілого він не знає. Мама ОСОБА_3 приходила до нього і просила його дати покази на користь її сина. Заперечує, що на нього був тиск з боку працівників міліції.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що йому ОСОБА_9 розповідав йому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побили ОСОБА_8 .. Його вони також побили і він втік з будинку. Тілесних ушкоджень на ньому він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надав суду покази, що він працює на посаді заступника головного лікаря Немирівської лікарні. Потерпілий ОСОБА_8 лікувався тривалий час стаціонарно у вказаній лікарні у відділені реанімації. В його присутності він сказав міліціонерам, що його ніхто не бив. Стан ОСОБА_8 був важкий. У нього була гематома в голові, яка утворилася від удару. Перебував в «ступорі». Перебуваючи в лікарні, ОСОБА_8 помер. Історія його хвороби була передана судмедексперту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 надав суду покази, що він працює завідуючим відділення реанімації Немирівської лікарні. За хворого ОСОБА_8 він нічого не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав суду покази, що він працює лікарем травматологом в Немирівській ЦРЛ. За хворого ОСОБА_8 він нічого не пам`ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав суду покази, що вона являється сусідкою потерпілого ОСОБА_8 24.10.2016 року вона виявила його лежачим на підлозі будинку без свідомості. Вона викликала швидку допомогу. До будинку потерпілого вона ходила разом з ОСОБА_17 . Напередодні бачила ОСОБА_9 , який виходив з будинку ОСОБА_8 . Бачила на потерпілому опіки на животі. Пізніше вона запитувала в лікарні ОСОБА_8 , хто його побив, але він сказав, що не пам`ятає. В ніч з 23 на 24 жовтня 2016 року вона чула, що хтось стукав у вікно будинку ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надала суду покази, що 24.10.2016 року їй подзвонила вечором сусідка ОСОБА_10 і сказала що ОСОБА_8 лежить на підлозі будинку. Коли вони зайшли до будинку то ОСОБА_8 лежав і хрипів. На підлозі були сліди крові і волочіння. ОСОБА_8 був без свідомості. Вона бачила опіки на тілі та животі потерпілого. В нього також був пошкоджений ніс, на обличчі була зсадина. Також бачила в будинку електрокип`ятильник. Лікар швидкої допомоги ще запитував, хто так познущався над людиною. В лікарні ОСОБА_8 говорив, що він нічого не пам`ятає. Вона також бачила ОСОБА_19 напередодні біля будинку потерпілого.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надала суду покази, що потерпілий ОСОБА_8 проживав одиноко. Сказали сусіди, що ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер в лікарні. Сусідка ОСОБА_21 знайшла його вдома і подзвонила їй. ОСОБА_8 лежав вдома на підлозі на боку. Забрали його в лікарню. Вона ходила до нього в лікарню. Бачила на обличчі зсадини і синяки. Про те, що його побили, він нічого її не говорив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 надав суду покази, що він працює фельдшером швидкої допомоги. 24.10.2016 року він приїхав на виклик до потерпілого ОСОБА_8 .. Той лежав на підлозі будинку лицем до землі. Був мокрий і брудний. З носа йшла кров. Він був без свідомості. На голові в тім`яній частині була гематома. Бачив близько 10 опіків на животі потерпілого. Також бачив в цій же кімнаті електроплитку і електрокипятильник. Сліди від опіку, на його думку, були від електрокипятильника. На його думку, ОСОБА_8 лежав на підлозі більше 12 годин. Потерпілий був дуже мокрий, можливо його поливали водою. Приїхали до нього додому 24.10.2016 року в 19 год. 30 хв. Їх зустріли дві жінки сусідки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надала суду покази, що вона є мамою обвинуваченого ОСОБА_4 .. 23.10.2016 року її син прийшов додому разом з ОСОБА_3 з недопитою пляшкою горілки приблизно в 13 год. 00 хв.. Потім кудись разом пішли. Син її розказував, що вони ходили до ОСОБА_8 .. Той взяв ножа до них, а вони дали йому «пару оплеух». Після цього випили «мирову».

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 підтвердив висновки проведених ним судово-медичних експертиз, зазначив, що смерть потерпілого ОСОБА_8 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, зі стисненням речовини головного мозку, яка ускладнилася тривалим коматозним станом. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Також вина обвинувачених в скоєнні інкримінованого їм злочину підтверджується:

?протоколом огляду місця події від 24.10.2016 року із фото таблицею на 12 арк., де зафіксована обстановка вчинення злочину, виявлено потерпілого ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями;
?протоколом огляду місця події від 14.11.2016 року домогосподарства потерпілого в ході якого було вилучено електрокип`ятильник, матерчату ганчірку та електроплитку;
? протоколом огляду трупа від 15.11.2016 за участю судово-медичного експерта із фото таблицею на 2 арк., в ході якого на тілі потерпілого ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодження;
?копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 № 142 від 15.11.2016;
?протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 від 21.11.2016 із фіксуванням на відеозапис, в ході якого він повідомив яким чином наносилися тілесні ушкодження потерпілому;
?протоколом обшуку від 08.12.2016 у домогосподарстві ОСОБА_4 у ході якого було вилучено одяг обвинуваченого, а саме: спортивна кофта, штани, чоловічі галоші;
?протоколом обшуку від 07.12.2016 у домогосподарстві ОСОБА_3 , у ході якого вилучено одяг обвинуваченого, а саме: 2 куртки, штани джинсові;
?висновком СМЕ № 142 від 15.11.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синця в лобно-скроневій ділянці голови зліва, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, в лобно-скроневій ділянці голови зправа, субдурального крововиливу та гематоми в потиличній долі зправа, масивного субарахноїдального крововиливу в потиличній долі зправа з поширенням на тімяну та скроневі долі зправа, стиснення речовини головного мозку, забій головного мозку, опіки ІІ ступеня в області живота зліва, зсадна носа, обличчя, синців навколо обох очей. Дані ушкодження, крім опіків(які виникли від термічної дії), виникли від дії тупого твердого предмету(предметів), мають ознаки прижиттєвого утворення та могли вникнути можливо, в строк вказаний в постанові про призначення експертизи. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, зі стисненням речовини головного мозку, забоєм головного мозку мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили загрозливі для життя явища в момент їх нанесення, зсадна та синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень, опіки в області живота мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Смерть ОСОБА_8 наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, зі стисненням речовини головного мозку, яка ускладнилася тривалим коматозним станом. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

?висновком додаткової СМЕ № 271 від 26.12.2016 року, згідно якого ушкодження у вигляді синців навколо обох очей, зсадна в області носа, обличчя, синця(гематоми) в лобно-скроневій ділянці голови могли виникнути від дії тупого, твердого предмета, можливо ударів кулаком руки та ногою, в строк та за обставин на які вказує ОСОБА_4 ; опіки ІІ ступеня в області живота зліва виникли від дії термічної температури та могли виникнути від дії представленого на експертизу кип`ятильник, в строк та за обставин на які вказує ОСОБА_3 . Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонки, зі стисненням речовини головного мозку, забоєм головного мозку, яка ускладнилася тривалим коматозним станом виникли від дії тупого твердого предмету, в тому числі від ударів кулаками та взутими ногами в область голови, в строк та за обставин на які вказують ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Враховуючи розташування тілесних ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_8 виявлених на розтині трупа останнього та в медичній карті, ОСОБА_8 було нанесено щонайменше чотирьох ударів тупим твердим предметом в область голови та обличчя; опіки в області живота зліва виникли, можливо, і від одного удару притискання електрокип`ятильником.
?постановою про визнання предметів речовими доказами від 15.11.2016 року, згідно якої електрокип`ятильник, ганчірка зі слідами речовини бурого кольору, електроплитку визнано речовими доказами по справі та приєднано до матеріалів кримінального провадження.;
?висновком судово-психіатричної експертизи № 354 від 28.11.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 являється осудним;
?висновком судово-психіатричної експертизи № 349 від 28.11.2016 року, згідно якої ОСОБА_3 являється осудним;
? висновком судової-медичної імунологічної експертизи № 399 від 29.12.2016, за результатами якої на речах, вилучених із домогосподарства ОСОБА_3 віднайдено кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_8 не виключається.;
?протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.01.2017 із фото таблицею на 1 арк., під час якого свідок ОСОБА_9 впізнав куртку ОСОБА_3 , в яку він був одягнутий, коли приходив до будинку потерпілого ОСОБА_8 ;
?протоколом пред`явлення речей для впізнання від 06.01.2017 із фото таблицею на 1 арк., згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав галоші ОСОБА_4 , в які він був взутий, коли приходив до будинку потерпілого ОСОБА_8 ;
?постановою про визнання речовими доказами від 06.01.2017, згідно якої вилучені 07.12.2016 спортивну кофту, матерчату куртку, напівгалоші та спортивні штани із будинку ОСОБА_4 , а також вельветові штани, дві матерчаті куртки із будинку ОСОБА_3 було визнано речовими доказами.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їм злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
На думку суду, вина обвинувачених в скоєному підтверджується показами, свідків, протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, протоколами слідчих експериментів за участю обвинуваченого, висновком судової-медичної імунологічної експертизи, висновком СМЕ № 142 від 15.11.2016 року, висновком додаткової СМЕ № 271 від 26.12.2016 року.
Так, під час проведення слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_4 на місці показав як наносилися тілесні ушкодження ним та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 .. В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що 23.10.2016 року вечором прийшли до будинку ОСОБА_8 , де у них виник конфлікт з останнім. ОСОБА_3 підтвердив, що обороняючись наніс удар електрокип`ятильником потерпілому.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав покази, що ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 23.10.2016 року вечором прийшли до будинку ОСОБА_8 , що розташований у смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, де почали вести себе агресивно, наносити удари йому та удари потерпілому ОСОБА_8 , після чого, ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя та здоров`я, втік.
Свідок ОСОБА_20 повідомила, що приходила в лікарню до ОСОБА_8 , підтвердила тілесні ушкодження, які бачила на потерпілому, свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , які безпосередньо бачили потерпілого після вчинення злочину, викликали швидку допомогу, підтвердили в якому стані та де знаходився потерпілий, підтвердили тілесні ушкодження, які бачили на потерпілому, свідок ОСОБА_25 , який надавав першу медичну допомогу потерпілому, детально описав тілесні ушкодження, які бачив на потерпілому.
Суд відноситься критично та не приймає до уваги покази обвинувачених в тій частині, що вони не наносили тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , а лише нанесли йому декілька незначних ударів.
Оцінюючи твердження підсудних про те, що вони не наносили тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що ці показання направлені на уникнення ними кримінальної відповідальності, вважає їх неправдивими та не приймає їх до уваги. Крім того, дані твердження суперечать іншим доказам, які суд приймає до уваги та вважає їх належними, допустимими та достовірними, що підтверджують вину обинувачених у скоєнні вищезазначеного злочину та покладені в основу обвинувачення визнаного судом доведеним. Вказані свідчення суперечать матеріалам справи, а також спростовуються висновками проведеними по справі судово-медичними експертизами, згідно яких смерть потерпілого наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, зі стисненням речовини головного мозку, яка ускладнилася тривалим коматозним станом. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що смерть ОСОБА_8 настала саме за таких обставин, які вказані в обвинувальному акті, незважаючи на те, що обидва обвинувачених заперечують свою причетність до нанесення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, вважаючи, що їхні дії не могли спричинити смерті потерпілого.

Оцінюючи протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 від 21.11.2016 року, суд керується постановою об`єднаної палати ВСУ від 14.09.2020 (№ 740/3597/17) яка сформувала правовий висновок, а саме: приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.
Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту. ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду жодного разу не заявляв про тиск та погрози стосовно нього з боку працівників поліції. Зміну своїх показів в судовому засіданні пояснив своїм хворобливим станом під час проведення слідчого експерименту, що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд зміну його показів в судовому засіданні оцінює як намір уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин. Вказаний слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 була проведено в присутності понятих на безперервний відеозапис, за участі захисника, підозрюваному було роз`яснено його права і обов`язки, скарг з боку ОСОБА_4 на тиск щодо нього з боку працівників правоохоронних органів не заявлялося. За таких обставин суд вважає вказану слідчу дію належним, достовірним та допустимим доказом вини обвинувачених в скоєнні інкримінованого їм злочину.
Суд вважає необґрунтованим клопотання захисника ОСОБА_7 щодо визнання недопустимими доказами медичної картки №6202 стаціонарного хворого ОСОБА_8 , а також проведених по справі судово - медичних експертиз в зв`язку з тим, що медична документація не була відкрита стороні захисту і стороною обвинувачення не було отримано тимчасовий доступ для її отримання, з огляду на наступне.
Так, згідно із правовою позицією, викладеною у постанові ВСУ від 27.01.2020 року, у справі № 754/1428/17-к відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.
Таким чином, враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_8 помер у лікарні, медична документація була скерована експерту у порядку виконання п. 1.10 «Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995 року.
Таким чином, враховуючи відсутність клопотань сторони захисту під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження про необхідність ознайомлення з медичної документації, у даному випадку, на думку суду, не є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.
Також суд враховує правову позицію, викладену у постанові ВСУ від 24.10.2018 року, у справі № 733/249/16-к, у якій Верховним Судом України констатовано що умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115), якщо у позбавленні життя потерпілого брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше особи. Кожна з осіб, які з умислом на вбивство завдали потерпілому поранення, незалежно від того, яке з поранень виявилося безпосередньою причиною смерті потерпілого, повинні відповідати за умисел на вбивство як співвиконавці. Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу.
Вказана правова позиція свідчить, що враховуючи те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяли з єдиним умислом на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а тому дії кожного з них слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України.
Твердження обвинувачених, що смерть потерпілого ОСОБА_8 наступила внаслідок неналежного надання йому медичної допомоги працівниками Немирівської лікарні, суд не приймає до уваги, так як воно спростовується висновками судово-медичних експертиз проведених по справі, згідно яких смерть потерпілого була спричинена тілесними ушкодженнями нанесеними обвинуваченими, а саме внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, зі стисненням речовини головного мозку, яка ускладнилася тривалим коматозним станом.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він згідно ст.89 КК України раніше не судимий, по місцю проживання характеризується з задовільної сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_3 , судом встановлено не було.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він згідно ст.89 КК України раніше не судимий, по місцю проживання характеризується з задовільної сторонни, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, являється потерпілим внаслідок Чорнобильскої катастрофи.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом встановлено не було.
На підставі наведеного, враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку скоєного злочину, особи обвинувачених, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, сукупність усіх обставин, що характеризують вказаний злочин, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, беручи до уваги дані, що характеризують обвинувачених, суд вважає що виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та попередження вчинення ними нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції їх від суспільства шляхом призначення їм покарання у вигляді реального позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.2 ст.121 КК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :
Визнати винним та призначити ОСОБА_3 покарання за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у виглядівосьми років позбавлення волі.

- на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання його перебування в слідчому ізоляторі під час розгляду даного кримінального провадження з 16.11.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визнати винним та призначити ОСОБА_4 покарання за скоєння злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у виглядісеми років дев`яти місяців позбавлення волі.

- на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання його перебування в слідчому ізоляторі під час розгляду даного кримінального провадження з 16.11.2016 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обом засудженим рахувати з 16.11.2016 року з дня їх затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні: а саме електрокип`ятильник, електроплитка та ганчірка зі слідами речовини бурого кольору, які передані до кімнати зберігання речових доказів Немирівського ВП знищити; спортивну кофту, матерчату куртку, напівгалоші та спортивні штани із будинку ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ; вельветові штани, дві матерчаті куртки із будинку ОСОБА_3 , які передані до кімнати зберігання речових доказів Немирівського ВП повернути обвинуваченим ОСОБА_3 ..

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишити у виді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницькій області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1