Провадження №: 1-кс/752/6507/20
У Х В А Л А
прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив накласти арешт, на вилучене 19 серпня 2020 року в ході обшуку офісних приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, б. 14-Б, за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дітранс», майно, а саме: грошові кошти: номіналом 200 гривень на загальну суму 500 000 гривень, грошові кошти номіналом 500 гривень на загальну суму 500 000 гривень, та документи, які стосуються діяльності ряду суб`єктів господарської діяльності: видаткову накладну № 7086 від 01.04.2020 року, видаткову накладну № 1090 від 06.05.2020 року, видаткову накладну № 2088 від 12.05.2020 року, видаткову накладну № 2087 від 16.04.2020 року.
У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Вивчивши клопотання, матеріали надані слідчому судді, прихожу до наступних висновків.
Процесуальне керівництво у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою міста Києва.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суд м. Києва від 23 липня 2020 року надано дозвіл на обшук офісних приміщень, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, б. 14-Б, за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дітранс», з метою відшукання та вилучення речей, грошових коштів, документів та їх копій, що стосуються неправомірних дій посадових осіб ТОВ «Адіс-М», ТОВ «С.К.С.», ТОВ «Л.К.О.», ТОВ «Дітранс», ТОВ «Дітрейд ЛТД», ТОВ «Продмаркет Плюс», ТОВ «СТС-Груп», ТОВ «ТД «Дітрейд», ТОВ «Детрейд Груп», ТОВ «Альянс-Логістик», ТОВ «Продмаркет Трейд», ТОВ «ЛКО Груп» та їх контрагентів.
19 серпня 2020 року в офісному приміщенні, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, б. 14-Б, за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дітранс», проведено обшук, в ході якого згідно протоколу обшуку виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 200 гривень на загальну суму 500 000 гривень, грошові кошти номіналом 500 гривень на загальну суму 500 000 гривень, видаткову накладну № 7086 від 01.04.2020 року, видаткову накладну № 1090 від 06.05.2020 року, видаткову накладну № 2088 від 12.05.2020 року, видаткову накладну № 2087 від 16.04.2020 року.
Згідно з п. 7 ч. 2 та ч. 1 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно із ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт, на вилучене 19 серпня 2020 року в ході обшуку офісних приміщень, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, б. 14-Б, за місцем здійснення діяльності ТОВ «Дітранс», майно, а саме: грошові кошти - номіналом 200 гривень на загальну суму 500 000 гривень, грошові кошти номіналом 500 гривень на загальну суму 500 000 гривень; та документи, які стосуються діяльності ряду суб`єктів господарської діяльності: видаткову накладну № 7086 від 01.04.2020 року, видаткову накладну № 1090 від 06.05.2020 року, видаткову накладну № 2088 від 12.05.2020 року, видаткову накладну № 2087 від 16.04.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя