Провадження № 1-кп/752/1387/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0006971 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанівка Обухівського р-ну Київської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 20.07.2018, приблизно о 03 год. 55 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Китаївська, 10А, помітив раніше невідому йому особу, якою виявився ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій, порушуючи громадський порядок, встановлені у суспільстві моральні засади, принципи та норми, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_6 та наніс останньому удар кулаком лівої руки у обличчя та ще один удар у область лівого вуха. Після чого, ОСОБА_6 нахилився та почав задкувати назад, проте, ОСОБА_7 утримував його за футболку на місці. Раптово, ОСОБА_6 відчув, що ззаду до нього підбігла ще одна, невстановлена досудовим розслідуванням особа, схопила його за волосся та почала тягати за волосся. Під час того, як невстановлена досудовим розслідуванням особа тримала потерпілого за волосся, ОСОБА_7 завдав останньому удар ногою у обличчя, а саме, в область носу, від чого ОСОБА_6 відчув сильний біль та з носа пішла кров. У цей час, з`явилась третя невстановлена досудовим розслідуванням особа, що намагалась руками обхопити шию потерпілого. ОСОБА_6 продовжував здійснювати активний опір нападникам, у ході якого, витягнув із задньої правої кишені своїх штанів розкладний ніж, відкрив ніж, та почав робити хаотичні рухи з метою відлякати нападників та змусити їх припинити вчиняти протиправні дії.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні злочину, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що приблизно два роки назад стався конфлікт 20.07.2018 приблизно о 04 год. ранку у АДРЕСА_2 , він мешкав на той час по АДРЕСА_3 . За годину до події він вийшов та познайомився з двома людьми (які є у справі, їх імена ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) біля АТБ, та вони пили горілку, випили десь літрову пляшку. Ці люди потім тримали потерпілого. Він був у стані алкогольного сп`яніння. Він наносив потерпілому удари в область голови рукою і ногою. Після ударів, він побачив, що ті двоє, з якими він пив, підійшли до потерпілого.
Зазначив, що мотивом неповаги до потерпілого було те, що він до нього звернувся, а той не реагував і це слугувало мотивом його подальших дій. Він не бачив, що потерпілий у навушниках. Він був у стані алкогольного сп`яніння. Із потерпілим до цього він знайомий не був. Було пізно, нікого не було, і він помітив потерпілого, звернувся до нього, той не відреагував, і він почав його бити. Він шкодує, що так сталося, готовий нести відповідальність. На даний час він розлучений, живе із дочкою, працює на будівництві різноробочим. У вчиненому розкаюється, вибачається перед потерпілим та просить його суворо не карати.
Так вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2019 відносно ОСОБА_3 було скасовано Київським апеляційним судом, крім іншого, з підстав того, що судом належним чином не перевірено обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, необхідних для правової оцінки дій обвинуваченого та які, відповідно до ст. 91 КПК України, входять до предмету доказування, внаслідок чого суд ухвалив суперечливе за своїм змістом судове рішення допустивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Тому, не дивлячись на визнання своєї вини в інкримінованому обвинуваченому ОСОБА_3 злочині, крім його показань на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення, винними у вчинені якого визнається обвинувачений, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Потерпілий ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що обвинуваченого до цих подій не знав, підстав оговорювати його не має. 20.07.2018, приблизно о 03-50 год. він вийшов на вулицю до трансформатора подивитись причину чому не було світла. Він записав відео з ремонтниками. Він пішов за водою до АТБ, придбав там воду та фрукти. Вийшов на майданчик парковки біля вул. Китаївської, 10 та побачив, як обвинувачений виходив між машинами, він побачив лише одного. Порівнявшись, між ними було декілька метрів, він боковим зором побачив, що обвинувачений летів на нього з замахнутою рукою, він був у навушниках. Обвинувачений вдарив його в голову, здається, їх було уже двоє, у нього злетіли навушники та окуляри. Він відійшов назад та наткнувся на другого зловмисника, який вхопив його за хвіст (волосся), він втратив контроль подій, в цей час обвинувачений наніс йому удар ногою в лице, в цей же момент збоку з`явився третій нападник, який наносив удари у корпус тіла руками. Він вже не пам`ятає, хто тримав його за футболку. Розуміючи, що можливо у нього зламаний ніс, будучи наляканим та розуміючи, що ситуація загрожує його здоров`ю, він згадав про розкладний побутовий ніж, що був у нього в кармані. Він його розклав та почав махати ним у різні боки, так як не бачив куди, оскільки один із нападників тримав його за волосся. Волосся також заважало дивитись. В якийсь момент його перестали тримати. Через деякий час нападники і він з обвинуваченими залишились один біля одного, постояв так декілька секунд, вони розійшлись. Можливо це все відбувалось 2-3 хвилини, складно сказати. Все відбувалось у тиші. В цей же день він поїхав у медичний заклад, після надав довідку в поліцію. Він не помітив, що обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння. Все відбулось дуже швидко і різко.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, які були досліджені судом, зокрема:
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.07.2018, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка одна із трьох 20.07.2018 близько 03-55 год. за адресою: м. Київ, вул. В. Китаївська, 6, напала на потерпілого із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я (а.с. 218-220);
- протокол проведення слідчого експерименту від 13.09.2018 за участю понятих та потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого потерпілий вказав де відбувся напад по АДРЕСА_3 та пояснив, що він йшов з АТБ о 03-55 год. 20.07.2018, проходячи по доріжці він побачив першого нападника, який почав нападати, він був у навушниках та не зрозумів, що від нього хочуть, відбувся удар в голову, від якого з нього злетіли навушники, він почав відходити назад та наткнувся на другого нападника, якого він не бачив, той схопив його за волосся, третього нападника він також не бачив, він намагаючись уйти від цього положення, оскільки був лицем до землі та отримав ногою удар в обличчя, сльозились очі та він думав, що зламаний ніс, дістав розкладний ніж та на осліп відмахувався від нападників. Вони його відпустили і він пішов у напрямку дому. Чітких вимог від нападників він не чув, це були різкі та швидкі дії (а.с. 221-223);
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Судом встановлено, що обвинувачений разом із невстановленими особами грубо порушили громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, тому, що безпричинно застосували насильство до потерпілого ОСОБА_6 .. Обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював, що такими своїми діями щодо нападу на потерпілого він грубо порушує громадський порядок, виражав тим самим неповагу до суспільства і бажав цього.
Потерпілий ОСОБА_6 у судових дебатах підтримав прокурора, який просив призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є нетяжким; данні про його особу, згідно яких він неофіційно працює, має на утриманні малолітню дитину, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховуючи дані про особу ОСОБА_3 наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі, проте вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від відбування покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1