ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №631/1170/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
01 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 26.12.2018 стосовно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Нова Водолага Харківської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, без утриманців, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 19.10.2007 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24.09.2009 вирок щодо засудження за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі залишено без змін, а за ч. 2 ст. 121 КК України - скасовано та справу направлено на додаткове розслідування;
- 15.06.2010 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі;
- 27.08.2014 Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням приписів ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 04.12.2017 відповідно до приписів ст. 81 КК України на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 24.11.2017 умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 3 дня;
засуджений за ч. 3 ст.185 КК України до 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, в ніч з 12 на 13.08.2018 року, більш точно час встановити як на стадії досудового розслідування, так і в суді не виявилось можливим, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресом: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, він, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливого мотиву та з метою наживи, тобто особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території домоволодіння власника та сторонніх осіб, шляхом пошкодження вхідних дверей проник всередину вказаного будинку, де викрав належне потерпілій майно, а саме: зі спальної кімнати - комп`ютерну мишу «ASUS UT200», вартістю 179,10грн.; комп`ютерну клавіатуру «TRUST ZIVA» item: 21954, вартістю 179,10грн.; монітор «LG Flatron LI730В», вартістю 500,00грн.; а також системний блок у корпусі чорного кольору з відсутньою боковою кришкою невідомої моделі (параметри процесору: AMD Athlor (tm) II X2 240 e Processor 2.80 GHz, встановлена пам`ять на 2.00 ГБ, 32-зарядна операційна система у комплекті з двома дротами, 3G модем «Verizon»), вартість якого встановити не вдалося; із зальної кімнати - електроточило «Dornn szlifierka stolowa DS 150-16», вартістю 401,40грн.; праску «Saturn Iron ST-CC7113», вартістю 210,68грн.; подовжувач на 3 розетки «FIBC 2x1.5 mm2», вартістю 114,00грн.; подовжувач на 4 розетки «VIKO 479 TS 4760 H05vv-F 2x0,75 mm2», вартістю 142,50грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1726,78грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок в частині призначення покарання залишити без змін, а в частині звільнення від покарання змінити. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В решті вирок просить залишити без змін. Зазначив, що суд не визнав обставинами, що пом`якшують покарання, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди. Звертає увагу, що він давав правдиві показання, у скоєному щиро розкаявся, потерпіла претензій до нього не має та з цивільним позовом не зверталася, обставин, що обтяжують покарання, немає. Також вказав, що проживає разом з матір`ю, сестрою та її двома малолітніми дітьми, які знаходяться на його утриманні. На даний час він працює в ТОВ «Агробуд холдинг», став на шлях виправлення, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та-психіатра не перебуває. Вважає необхідним звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення ОСОБА_7 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, данні про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку відбута, однак не знята та не погашена, офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, на диспансерному обліку в КЗОЗ «Нововодолазька центральна районна лікарня» у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з військового обліку виключений, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Прийнята до уваги досудова доповідь, складеної представником персоналу органу пробації Нововодолазького районного відділу філії ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області ОСОБА_10 , згідно якої цей орган вважає, що беручи до уваги інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставиною, що згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання, визнано щире каяття.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Оцінивши вищевказані дані, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду, підстав для призначення більш м`якого покарання, звільнення від його відбування немає, призначене покарання у вказаному розмірі з його реальним відбуванням є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: ступеню тяжкості вчиненого злочину, суспільній небезпечності кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації.
Доводи обвинуваченого про необхідність врахування обставин, що пом`якшують покарання, а саме: активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди, є необґрунтованим.
Так, активне сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним. По справі відсутні дані, що вказують на наявність активного сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого, кримінальне правопорушення було розкрито працівниками правоохоронних органів, будь-яких даних про свою злочинну діяльність до його викриття ОСОБА_7 не надавав, надалі, додаткової інформації також не надав.
Згідно з реєстру матеріалів досудового розслідування (арк. 7) в порядку ст. 93 КПК України ОСОБА_11 добровільно надано викрадені її сином ОСОБА_7 речі, що знаходились на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, добровільне відшкодування шкоди потерпілій не має місця. Викрадене майно було повернуто потерпілій працівниками правоохоронних органів, після викриття ОСОБА_7 у вчиненні злочину, що підтверджується розпискою ОСОБА_9 (а.с. 79).
Під час апеляційного розгляду справи стороною захисту надані документи про сплату обвинуваченим процесуальних витрат за вироком суду у розмірі 1287грн.; акт обстеження №7 від 29.07.2020 за підписом депутата Соколівської сільської ради ОСОБА_12 про те, що обвинувачений проживає разом з ОСОБА_13 у цивільному шлюбі та її сином 2017р.н., вказані особи знаходяться на утриманні ОСОБА_7 ; довідка від 30.07.2020 № 30/07-2, згідно якої ОСОБА_7 з 28.07.2020 року працює на посаді слюсаря ТОВ «Інтер Олія» та позитивна характеристика із вказаного підприємства від 09.11.2020.
Потерпілою подане клопотання, в якому вона просить не позбавляти ОСОБА_7 свободи та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.
Зазначені документи були досліджені колегією суддів.
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що вищевказаний акт обстеження №7 від 29.07.2020 є неналежним доказом проживання ОСОБА_7 разом з ОСОБА_13 у «цивільному шлюбі», а також знаходження ОСОБА_13 та її дитини на утриманні обвинуваченого.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу встановлюється в судовому порядку.
З урахуванням попередніх судимостей обвинуваченого за вчинення тяжких, в тому числі корисливих злочинів, тяжкості скоєного за даним кримінальним провадженням злочину, його конкретних обставин, факту скоєння кримінального правопорушення через тиждень після відбуття покарання за попереднім вироком, працевлаштування обвинуваченого, його позитивна характеристика з місця роботи, наявність у нього матері та сестри, яка має двох дітей, сплата ОСОБА_7 процесуальних витрат за вироком суду, на що звертає увагу апелянт, позиція потерпілої, викладена у клопотанні від 28.09.2020, не можуть вплинути на висновки суду щодо необхідності призначення покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням та неможливість застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України.
Дії обвинуваченого свідчать про його стійку злочинну спрямованість, небажання ставати на шлях виправлення, а тому його виправлення та попередження вчинення нових злочинів можливе лише при призначенні покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи обвинуваченого, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки, що були покладені в основу вироку.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 26.12.2018 стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Головуючий

Судді