Справа № 485/27/20
Провадження №1-кп/485/118/20
Вирок
іменем України

18 вересня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка матеріали кримінального провадження № 0000723 від 28.11.2019про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, утриманців немаючого, непрацюючого, з 23.01.2020 року зареєстрованого в центрі зайнятості, як безробітний, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 3 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що що 23 листопада 2019 року близько 10:00, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогорожену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинка, що мають різні адреси АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного двору ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу з території двору ОСОБА_5 таємно викрав металеву кришку із колодязя (басини), що є побутовим спорудженням будинку по АДРЕСА_4 , вартістю 230 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 230 грн. Викрадене привласнив собі та розпорядився на свій розсуд.
Крім того, 25 листопада 2019 року в денний час, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи їх вчинити, порушуючи встановлені конституційні гарантії недоторканості житла, визначені ст. 30 Конституції України, шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинка, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Після чого продовжуючи свої злочинні протиправні дії, направлені на незаконне проникнення до житла, з метою подальшого проживання у ньому, ОСОБА_3 шляхом виймання віконної шибки вікна, проник до приміщення будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому безпідставно проживав протягом 2 днів та протиправно користувався майном, наявним у будинку.
Крім того, 27 листопада 2019 року близько 10:00, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинка, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного двору ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , шляхом виймання віконної шибки, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно повторно викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки вартістю 316 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 316,67 грн. Викрадене привласнив собі та розпорядився на свій розсуд.
Крім того, 28 листопада 2019 року близько 10:00, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинка, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення майна ОСОБА_5 , шляхом виймання віконної шибки вікна, проник до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав дві чавунні колосникові решітки загальною вартістю 303 грн. 34 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 303,34 грн. Викрадене привласнив собі та розпорядився на свій розсуд.
Крім того, 28 листопада 2019 року в денний час, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи їх вчинити, порушуючи встановлені конституційні гарантії недоторканості житла, визначені ст. 30 Конституції України, шляхом вільного доступу з території домоволодіння за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , проник на неогороджену територію сусіднього домоволодіння ОСОБА_5 , у спільному дворі якого розташовані два відокремлених житлових будинка, що мають різні адреси: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 . Після чого продовжуючи свої злочинні протиправні дії, направлені на незаконне проникнення до житла, з метою подальшого проживання у ньому, ОСОБА_3 шляхом виймання віконної шибки вікна, проник до приміщення будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , та ліг спати у будинку, де і був виявлений власницею 28.11.2019 близько 16:00 години.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов. В судовому засіданні викладено обставини цивільного позову.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю. Суду надав пояснення, що повністю відповідають встановленим обставинам, зазначив, що злочини вчинив за тимчасової відсутності житла та коштів, в повній мірі підтвердив обставини вчинення злочину. В судовому засіданні вибачився перед потерпілою за вчинений злочин та пошкодження майна. Щодо цивільного позову такий визнав частково: що стосується матеріальної шкоди визнав в частині майна зазначеного в обвинувальному акті, що стосується моральної шкоди визнав повністю.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила що проживає в м. Миколаєві. В спадок від батьків отримала літню кухню за адресою: АДРЕСА_3 та частину будинку за адресою:АДРЕСА_4 . В м. Снігурівка приїжджала тільки у літній період. Влітку 2019 року не приїжджала, оскільки хворів її чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік помер. 28.11.2019 року їй зателефонувала сусідка ОСОБА_7 та повідомила що в будинку потерпілої знаходиться ОСОБА_8 . ОСОБА_9 доглядав за будинком поки не було потерпілої. 28.11.2019 року ОСОБА_5 приїхала в Снігурівку. Разом з ОСОБА_10 зайшли на подвір`я свого будинку. Двері були зачинені, однак побачила що у вікні витягнута шибка. Викликали поліцію. З поліцією зайшла до хати, там був безлад. В будинку на ліжку було накрите ковдрою тіло. Це спав ОСОБА_8 . Чепіка знає давно. В будинку та літній кухні був страшний безлад, всі електроприлади були увімкнені. В будинку страшний сморід, який неможливо вивітрити по теперішній час. Посуд був в фекаліях.
Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні показав, що пізньої осені до нього підійшла сусідка ОСОБА_11 та сказала що ОСОБА_8 вивозить на тачці речі з будинку на АДРЕСА_4 . Пішов подивився, двері були цілі. В літній кухні не було стікла. Сказав дочці ОСОБА_12 . ОСОБА_12 подзвонила до потерпілої ОСОБА_13 , та повідомила про це. Потім з цього будинку, двору потерпілої, вийшов ОСОБА_8 . Він спитався у ОСОБА_8 , що він там робить, однак останній повідомив, що це не його справи. На другий день зайшов до будинку з ОСОБА_13 та побачив безлад.
Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні показала, що 28.11.2019 року до неї завітав її батько ОСОБА_9 та повідомив, що в будинку на проти, а саме: по АДРЕСА_4 , який належить потерпілій ОСОБА_13 знаходиться ОСОБА_8 . Вона подзвонила потерпілій ОСОБА_13 . Коли зайшли на подвіря то побачили, що у вікнах витягнені шибки. З поліцією зайшли до будинків, побачили безлад та обвинуваченого, який спав на ліжку. В кімнаті було включено все, що дає тепло. Плита була зламана та викрадена
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів підтверджується наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустими доказами:
- заявою від 28 листопада 2019 року ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який здійснив крадіжку металевої плити та кришки з басини (а.с.70), за якою того ж дня внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.185 КК України (а.с.69);
- протоколом огляду місця події від 28 листопада 2019 року, з схемою та фототаблицею, яким встановлено, що місцем події є територія домоволодіння, розташована за адресою АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_3 , на момент огляду обстановка порушена, зафіксовано відсутність кришки на басині на території двору та пошкодження пічі у будинку, вилученням з неї металевих колісників та плити; на виявлених у приміщенні будинку порожніх пляшок та посуді було виявлено сліди пальців рук, які відкопійовано на клейку стрічку та вилучено; на місці події виявлено ОСОБА_3 , який відпочивав на ліжку у кімнаті будинку (а.с.73-90);
- постановою про визнання речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 29.11.2019 року, відповідно до якої речі, в які був одягнутий ОСОБА_3 та які належать потерпілій ОСОБА_5 , визнано речовими доказами (а.с.92);
- заявою потерпілої ОСОБА_15 від 05.12.2019 року, в якій вона описує майно, яке було викрадено з її будинку (а.с.95);
-протоколом огляду від 03 грудня 2019 року добровільно виданих ОСОБА_16 колісників та чавунної плити, які вона придбала у ОСОБА_3 у кінці листопада 2019 року (а.с.96-99);
- висновком експерта судової товарознавчої експертизи №758 від 05 грудня 2019 року, згідно якого станом на 28.11.2019 року ринкова вартість бувших у використанні чавунної поверхні загальними розмірами 410х710 мм, на дві конфорки без комплектів кілець могла становити 316,67 грн.; чавунного колісника до печі, загальними розмірами 190х300 мм - 151,67грн. (а.с.103-113);
- заявами ОСОБА_5 від 05 грудня 2019 року та від 18 грудня 2019 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який незаконно проник до належного їй житлового будинку, за якими 06 грудня 2019 року та 18 грудня 2019 року внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.162 КК України (а.с.115, 183, 152);
- ініціативними рапортами старшого слідчого СВ Снігурівського ВП ГУНП у Миколаївській області від 09 грудня 2019 року та від 18 грудня 2019 року за виявлення фактів крадіжки колісників, загальною вартістю 303,34 грн. та металевої кришки з колодязя вартістю 230 грн., належних ОСОБА_5 , вчинених ОСОБА_3 26.11.2019 року шляхом проникнення з приміщення будинку та 23.11.2019 року шляхом вільного доступу з двору (а.с.117, 149), за якими 09 грудня 2019 року та 18 грудня 2019 року внесно дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за ч.3 ст.185 КК України та за ч.1 ст.185 КК України відповідно (а.с.118, 150) ;
- постановою про об"єднання матеріалів досудових розслідувань від 19 грудня 2019 року під єдиним номером 10000723 (а.с.154-159);
- висновоком експерта судової дактилоскопічної експертизи №982 від 19 грудня 2019 року, згідно якого вилучені на місці події згідно протоколу від 28.11.2019 року сліди папілярних узорів пальців рук залишені ОСОБА_3 (а.с.127-138);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2019 року, за участю ОСОБА_3 , в ході якого останній розказав та показав на місці яким чином та за яких обставин він проникав на територію двору та будинку потерпілої та звідки викрадав належне останній майно (а.с.140-148);
- розпискою ОСОБА_5 від 10 грудня 2019 року про повернення їй чавунної поверхні металевої плити 41х71 см. та чавунного колісника до печі 19х30 см., претезій немає (а.с.114).
Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів, тому суд покладає їх в основу вироку.

Аналізуючи досліджені безпосередньо в ході судового розгляду справи та оцінені в їх сукупності докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно; незаконне проникнення до житла.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченому в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Темпоральна (часова) дія кримінального закону забезпечується єдністю двох принципів - ультраактивності та ретроактивності. За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК) - принцип ультраактивності дії кримінального закону. Однак, якщо закон про кримінальну відповідальність скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, то він має зворотну дію у часі (ч. 1 ст. 5 КК) - принцип ретроактивності дії кримінального закону.

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України щодо питання чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та його зворотної дії (див. справи: № 5-1кс13, № 5-32кс13, № 5-6кс14), на стадії визначення тієї норми закону, яка встановлює вид і міру юридичної відповідальності, відбувається вибір такої норми, з`ясовується її зміст, форма та чинність, визначається редакція норми, яка діяла на момент вчинення діяння, встановлюється її дія у часі, просторі та щодо певного кола осіб (ст. ст. 4, 6, 7 та 8 КК). Водночас необхідно враховувати й вимоги ст. 5 КК, згідно з якою новий закон має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, якщо він скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Крім того, відповідно до ч. 3 і ч. 4 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року N6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі), виходячи з того, що кримінально-правова норма складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, при дослідженні питання щодо зворотної дії нової норми (закону) треба аналізувати поелементно стару і нову кримінально-правові норми.

Судом встановлено, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК (в редакції до 01 липня 2020 року).

На час вчинення діяння, кримінальні правопорушення передбаченим ч.1 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України (в редакції до 01 липня 2020 року) являлись злочинами, санкція за ч.1 ст. 185 КК України передбачала штраф від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років; за ч.1 ст. 162 КК України передбачала штраф від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років;

Законом України 2617-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 01.07.2020 року, ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 162 КК України частково пом`якшено в частині визначення кримінальним проступком (часткова декриміналізація), однак санкцію статті 185 ч.1КК України частково посилено частково пом`якшено та визначено карність штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, Законами України від 22.11.2018 року №2617-VIII в редакції від 20.12.2019 року було внесено зміни у термінологію, а саме дані діяння визначено кримінальними проступками, яким з одного боку було здійснено часткову декриміналізацію, а з іншого - в ч.1 ст.185 КК України частково посилено та частково пом`якшено кримінальну відповідальність щодо караності вказаного кримінального проступку.

Враховуючи те, що Закон України від 22.11.2018 року №2617-VIII в редакції від 20.12.2019 року, посилює кримінальну відповідальність щодо караності кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, то у відповідності до ст.5 КК України він не має зворотної дії в часі в даній частині.

Отже, в даному випадку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суду слід керуватися санкцією ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст. 162 КК (в редакції до 01 липня 2020 року), тобто в межах яких караність не посилюється, а пом`якшується..

Відповідно до ч.2 ст. 217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При цьому суд виключає з обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме, повторність (стосовно діяння передбаченого ч.1 ст. 162 КК України), оскільки, як вже зазначалось вище,законом України 2617-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 01.07.2020 року, дане діяння визначено кримінальним проступком. Статтею 67 КК України не передбачено ознаку що обтяжує покарання, як повторність, щодо вчинення кримінальних проступків.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч.3 КК України, за якою він притягається до кримінальної відповідальності з випробуванням та покладенням обов`язків, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. З огляду на характер кримінальних правопорушеннь вчинених обвинуваченим, з наявністю обставин які пом`якшують покарання, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень є можливими без ізоляції від суспільства.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої суд враховує наступні обставини.
Згідно ст.ст.128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов чи відмовляє в ньому.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник, цивільний позов визнали частково, а саме: матеріальну шкоду лише в частині 230 грн. (вартість металевої кришки із колодязя (басини), моральну шкоду повністю. В іншій частині матеріальної шкоди просили відмовити, оскільки майно зазначене в цивільному позові, не підтверджено обвинувальним актом, тобто виходить поза межі обвинувачення.
Суд дослідивши матеріали кримінального провадження, разом з цивільним позовом та доданими до нього додатками вважає, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення, а саме: з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 слід стягнути 230 грн. (вартість металевої кришки із колодязя (басини) та 5000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення майнової шкоди, слід відмовити, оскільки цивільним позивачем документально не підтверджено вартість зазначених предметів, та такі не охоплені обвинувальним актом.
На підставі ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення дактилоскопічної та товарознавчої експертиз у сумі 3140,20 грн.
До обвинуваченого заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 100 КПК України

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -
у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання за:
- ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт;
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;
- ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обовязки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКП НОМЕР_1 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКП НОМЕР_2 (зареєстрована та проживає: АДРЕСА_5 ) майнову шкоду від вчиненого кримінального правопорушення в сумі 230,00 (двісті тридцять) грн. та моральну (немайнову) шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази:
- футболка чорного кольору, джинсова рубашка блакитного кольору, светр жіночий білого кольору, брюки чоловічі чорного кольору, жіноче кашемірове пальто коричневого кольору, які під розписку передані потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутими власнику ОСОБА_5 ;
- чавунна поверхня пічної плити загальними розмірами 410*710 мм на дві конфорки без комплекту кілець та два чавунні колосники до печі, які під розписку передані потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутими власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1