Справа № 462/2325/20
провадження 1-кп/462/434/20
У Х В А Л А
Іменем України

10 серпня 2020 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_7

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання у кримінальному провадженні №0000224 від 27.01.2020 року, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 звернувся із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що ОСОБА_7 в період інкримінованих двй страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим дефектом у емоційно-вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Судом встановлено, що 26.01.2020 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 на грунті виниклого конфлікту з батьком ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_5 , які є особами похилого віку та з якими перебуває у сімейних відносинах, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удари руками та ногами по голові, обличчі та інших частинах тіла ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому у відповідності з висновком судово-медичної експертизи № 148 від 29.01.2020 року та додатковим висновком судово-медичної експертизи № 388 від 16.03.2020 року два садна у тім`яній ділянці голови, синець на верхній повіці правого ока, синець на правій вушній раковині, садно на лівій вушній раковині, три синці на грудях справа, садно на третьому пальці лівої кисті, два синці на лівому стегні. Вказані тілесні ушкодження у потерпілого утворились внаслідок контанктів вказаних ділянок тіла з тупими предметами та могли виникнути 26.01.2020 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Крім цього 26.01.2020 року близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 на грунті виниклого конфлікту з батьком ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_5 , які є особами похилого віку та з якими перебуває у сімейних відносинах, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удари руками та ногами по обличчю та інших частинах тіла ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій у відповідності з висновком судово-медичної експертизи № 149 від 29.01.2020 року та додатковим висновком судово-медичної експертизи № 389 від 18.03.2020 року синці на чолі справа і в ділянці правого ока, на лівій кисті і лівому плечі, на правій стопі. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути 26.01.2020 року та відносяться до легкого стяпеня тяжкості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що не повністю визнає вину, тілесні ушкодження батькові наніс, оскільки у них був сімейний конфлікт, матері тілесних ушкоджень не наносив, відштовхнув матір, яка розбороняла їх з батьком, внаслідок чого у неї могли виникнути тілесні ушкодження. Додав, що більше такого вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вони проживають разом з її чоловіком та сином. Ії син тривалий час хворіє, а у цей день він вживав алкогольні напої та у нього стався напад агресії. Вони з батьком почали конфліктувати, він насовив батьку тілесні ушкодження, а вона їх розбороняла. В цей час вона також могла отримати тілесні ушкодження, а в подальшому і під час падіння, коли ОСОБА_7 її відштовхнув.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що між ним та сином виник конфлікт, оскільки він мав намір забрати гроші їхнього сина. Він відмовлявся віддавати, у зв`язку із чим ОСОБА_7 почав наносити йому тілесні ушкодженняміж, бити ногами і кулаками по ногах і тілу. Коли потерпіла ОСОБА_5 намагалася їх розборонити, він почав наносити удар і їй. Зазначив, що такі конфлікти між ними відбувалися неодноразово.

Крім зазначених показів, вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні: висновком експерта № 148 від 02.04.2020 року, висновком експерта № 388 (додатковий), висновком експерта № 389 (додатковий), протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 148 від 02.04.2020 року, ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих йому дій ОСОБА_7 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи відсутність у ОСОБА_7 на даний час проявів гострої психопродуктивної симптоматики чи антисоціальних тенденцій, а також те, що після інкримінованих йому дій він пройшов тривалий курс стаціонарного лікування у психіатричній лікарні, у даний час ОСОБА_7 стаціонарного лікування не потребує. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч.2. ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру. Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене КК України у стані неосудності, та психічний стан його здоров`я на даний час позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому стосовно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.395, 506, 508, 512-514, 516 КПК України, ст.92-94 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ: диск з відеозаписом із нагрудних камер патрульної поліції залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1