Справа №345/2775/20
Провадження № 1-кп/345/353/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000528 про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, щодо якого розглядається в Калуському міськрайонному суді обвинувальний акт за ч.2 ст.296 КК України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 травня 2020 близьо 12,00 год. ОСОБА_2 , в порушення вимог про заборону вилову риби в нерестовий період, встановлену наказом Державного агенства рибного господарства від 05.03.2020 року № 25 «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Івано-Франківської області в 2020 році» та оприлюднену в засобах масової інформації, усвідомлюючи протиправність своїх дій, для власного збагачення, діючи приховано, не маючи права на спеціальне використання водних живих ресурсів, передбаченого наказом Державного комітету рибного господарства № 33 від 18.03.1999, в порушення ст..63 ЗУ «Про тваринний світ» та положень ст..3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», у відповідності до яких «забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйливих речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових та інших засобів лову, виготовлених з сікоснастевих і інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм» направився на річку Болохівка, в с.Середнє Калуського району, Івано-Франківської області.

Перебуваючи на березі річки Болохівка з сторони с.Середнє, ОСОБА_2 знаючи, що вилов риби у період нересту, а також вилов риби віднесеної до категорії вразливих видів природоохоронного статусу і занесеної до Червоної книги України, заборонено, діючи умисно, за допомогою сіткоснастевого знаряддя лову «екрану» розміром 2 на 1 м., вічко 15 мм., здійснив вилов риби наступних видів: чотири екземпляри «Марена звичайна», один екземпляр «Ялець звичайний», які занесені в Червону книгу України та вилов п`ять екземплярів «Головень звичайний», два екземпляри «Пічкур звичайний», три екземпляри «Рибець звичайний», вартість якої становить 4327,0 грн. і таким чином порушенням природоохоронного законодавства внаслідок незаконного вилову живих біоресурсів заподіяв істотну шкоду.

Органом дізнання дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.249 КК України, у вчиненні умисних дій, які виразилися в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Також до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання його винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є кримінальним проступком, особу винуватого, який раніше не судимий, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття.

Обставин, які відповідно до положень ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ст.65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого йому слід призначити покарання у виді штрафу.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_2 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення,якщо інше не передбачено самим законом,але нераніше дня його опублікування. Кримінальна протиправність і караність,а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність,що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до статті 5 КК України , закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Оскільки з 01.07.2020 вступили в дію зміни до КК України, в тому числі і до ч.1 ст.249 КК України в частині посилення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, то суд вважає, що з врахуванням вимог вище вказаних статей та з врахуванням часу вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_2 слід призначити покарання за ч.1 ст.249 КК України в межах санкції даної статті в редакції, яка діяла до 01.07.2020, а саме у вигляді штрафу, з врахуванням обставин і наслідків кримінального правопорушення.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно статті 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374-376, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Речові докази: риболовне знаряддя виготовлене із сіткоснастевих матеріалів знищити та рибу в кількості 15 штук, які передані на зберігання в Управління державного агентства рибного господарства в Івано-Франківській області - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя