н/п 1-кс/766/9234/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чаплинка Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , (т.м. НОМЕР_1 ), раніше судимий 04.12.2012 Чаплинським районним судом Херсонської області за ст. ст. 15 ч. 3, 182 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік; 06.12.2016 цим же судом за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік; 09.08.2017 Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого та покласти на нього виконання обов`язків, а саме:

- не відлучатися із смт. Чаплинка Херсонської область, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України;

- прибувати до старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або до іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, із періодичністю раз на тиждень щочетверга, починаючи з 24.10.2020 у період часу з 9 до 18 години, прибуття підтверджувати особистим підписом.

Обґрунтування клопотання:

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000345 від 24.08.2020 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2020 близько 00.00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог 2.1.а), 31.1, 31.4., 31.4.5. а),б),г), 31.4.3. а), г) Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення водія (не перебувають у причинно наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди), керував автомобілем ВАЗ-2108, р.н. НОМЕР_2 , експлуатація якого заборонена внаслідок того що несправна гальмівна система, ходова частина та система освітлення автомобіля, рухаючись по вул. Шкільна, зі сторони смт. Чаплинка в напрямку вулиці Молодіжна с. Новопавлівка Каланчацького району Херсонської області, в районі буд.12, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, порушуючи вимоги п. п. 2.3.б), 12.3, Правил дорожнього руху України, при виникненні перешкоди для руху у вигляді потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на проїзній частині дороги, яку він об`єктивно міг виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, унаслідок чого, здійснив наїзд на останнього.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події.

Вказані наслідки знаходяться в причинному зв`язку з порушенням зі сторони водія автомобіля ВАЗ-2108, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вимог Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього рухуособою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме: завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через інший безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, яке ним скоєно при наступних обставинах.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2020 близько 00.00 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-2108, р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Шкільна, зі сторони смт. Чаплинка в напрямку вулиці Молодіжна с. Новопавлівка Каланчацького району Херсонської області, в районі буд.12, здійснив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який лежав на проїзній частині дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням його смерті на місці події.

Після здійснення наїзду на потерпілого ОСОБА_7 , водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної події, маючи реальну можливість впевнитись у тому, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, умисно не виконав вимоги п. 2.10 (а), (г) Правил дорожнього руху України, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну подію орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для забезпечення збереження слідів події, і з метою уникнення відповідальності за скоєне, на автомобілі, причетному до ДТП з місця події поїхав, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через інший безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан..

30.09.2020 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 необхідно врахувати наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись підозрюваного від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність тримання під вартою ОСОБА_5 є те, що будучи раніше засудженим за вчинення злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, офіційно ніде не працевлаштований, постійного заробітку та законних джерел доходів не має, що свідчить про те, що останній в разі знаходження на свободі зможе продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове кримінальні правопорушення. Також має не зняту та не погашену в встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став вчинив вказаний злочин. Був засуджений 04.12.2012 Чаплинським районним судом Херсонської області за ст. ст. 15 ч. 3, 182 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік; 06.12.2016 цим же судом за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік; 09.08.2017 Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, що свідчить про те, що в разі перебування останнього на свободі, він не буде належним чином виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не одружений, що свідчить про те, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. У зв`язку з чим є достатні ризики вважати, що підозрюваний знаходячись на свободі, зможе незаконно впливати свідків, таким чином перешкоджаючи досудовому розслідуванню та встановленню обставин, які підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк та ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Крім того відповідно до даних, які містяться на сайті судова влада України ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, у тому числі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що також свідчить про той факт, що він належних висновків для себе не зробив і знову допустив порушення ПДР, які призвели до смерті людини. Більш того, після цього ОСОБА_5 з місця події зник, що свідчить про наявність ризику ухилення від органів досудового розслідування та суду.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілих та свідків кримінального правопорушення, спростовує висновки суду про відсутність ризиків та можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Приймаючи до уваги значний суспільний резонанс даного кримінального провадження, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. А перебуваючи під іншим більш м`яким запобіжним заходом, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може вчинити вплив на свідків події, потерпілих та експертів, а також перешкоджати встановленню істини у справі. Вказані обставини відносяться до ризиків, які, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є беззаперечною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Викладені ризики свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 , запобіжного більш м`якого ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належної поведінки та попередити спроби підозрюваного переховуватися від слідчого, прокурора, або суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник заперечував проти клопотання, на обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що підозра за ст.135КК України є необґрунтованою . Згідно встановлених досудовим розслідуванням обставин загиблий дійсно лежав на дорозі і підозрюваний не зрозумів на що наїхав, він вважав, що наїхав на камінь. Підозрюваний не усвідомлював, що наїхав на небезпеку. В подальшому він повернувся на місце події, не приховував автомобіль, не вчинив дій на знищення слідів наїзду, добровільно видав автомобіль. Жодних ризиків не існує про що свідчать ті обставини, що ДТП сталося 24 серпня 2020року, про підозру повідомлено 30.09.2020, і протягом вказаного періоду підозрюваний не ухилявся від участі в слідчих діяв, не чинив перешкод слідству, не впливав ні на кого. В цей час він направив листа потерпілій (сестрі загиблого) про відшкодування їй завданої шкоди, вибачився. Злочин є не навмисним. Підозрюваний постійно проживає в м. Чаплинка, має сім`ю, в якій очікують на народження дитини. Підозрюваний має тимчасові заробітки. Захисник вважав, що при зазначених обставинах достатньо буде запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний пояснив, що немає наміру переховуватися від слідства, з`являвся і буде з`являтися на всі виклики слідчого. Працює на будівництві та ремонті об`єктів.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області розслідується кримінальне провадження № 0000345, внесеного 24.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30.09.2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом огляду місця події від 24.08.2020 та план-схемою до нього; - протоколом огляду предмета від 24.08.2020 згідно якого оглянуто автомобіль ВАЗ-2108, р.н. НОМЕР_2 . - показами свідка ОСОБА_8 ; - протоколом слідчого експерименту від 14.09.2020 та план-схемою до нього; - висновком судово-медичної експертизи №129/К/к від 01.09.2020 року.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно змісту ст.184КПК України, якою визначено вимоги до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів, основу клопотання має складати виклад ризиків, їх обґрунтування та посилання на докази про реальність їх існування.

Натомість основу клопотання складає детальний виклад обставин щодо вчинення злочину (тоді як п.1 ч.1 ст.184 КПК вимагається зробити короткий виклад обставин,), доказів, зібраних слідством.

Прокурор звертається до суду із клопотанням про застосування найсуворішого запобіжного заходу для особи яка хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але злочину, вчиненого із необережності, працює, має постійне місце проживання, проживає в сім`ї з цивільною дружиною, яка є вагітною, разом із дружиною виховують її четверо дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, і обґрунтовує це однією фразою, зазначеною у КПК України «застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну поведінку…», тоді як відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. У клопотанні слідчий з прокурором жодним чином не обмовилися про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, а в судовому засіданні прокурор зазначив, що підтримує доводи, зазначені у клопотанні, і не доводив суду про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У клопотанні слідчий з прокурором посилаються на наявність ризиків:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення;

Доводом того, що підозрюваний може переховуватися від слідства, є посилання на те, що підозрюваний зник з місця злочину, офіційне не одружений.

Щодо причин зникнення з місця події з урахуванням обставин ДТП(наїзд здійснено на людину, яка лежала на проїжджій частині дороги), заслуговують на увагу доводи захисника про те, що підозрюваний не зрозумів, що він здійснив наїзд на людину. Після того, як він побачив на автомобілі сліди наїзду він повернувся на місце ДТП, видав автомобіль зі слідами наїзду. Зазначені обставини свідчать про відсутність намірів переховуватися від слідства.

У клопотанні про ризики заявлено формально, без будь-якої конкретизації до підозрюваного, тоді як у рішенні ЄСПЛ у справі «Клішин про України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А в п.111,112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» зазначено, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.

Основним доводом слідчого та прокурора щодо існування ризиків є тяжкість покарання. Але тяжкість покарання відповідно до ст.178КПК України є тільки однією з 12 обставин, які мають враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Щодо ризику переховуватися від органу досудового розслідування, то слідчий з прокурором не обґрунтували його і не надали жодного доказу реальності існування такого ризику. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме при їх сукупного аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи. З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Підозрюваний все своє життя проживає у смт. Чаплинка, має постійне місце проживання, проживає з цивільною дружиною, яка є вагітною, працює.

Усі вищевказані обставини є стримуючими факторами для ОСОБА_5 , щоб переховуватися від слідства.

Щодо оцінки такого ризику слідчий суддя враховує ту обставину, що ДТП сталося 24 серпня 2020року, повідомлено про підозру ОСОБА_5 30 вересня 2020року, згідно пояснень слідчого за час досудового розслідування виконував всі вимоги слідчого, не чинив жодних перешкод слідству.

Щодо ризику впливу на свідків, прокурор не зазначив жодного свідка, на якого може бути вчинено вплив і в чому саме цей вплив може полягати, зазначив лише те, що підозрюваний не одружений і те, що він на свободі вказує на те, що він зможе впливати на свідків. Згідно пояснень захисника єдиним свідком події є цивільна дружина підозрюваного, яка на момент ДТП була пасажиром в автомобілі. Слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування триває значний час, і слідчим не зазначено жодного випадку впливу підозрюваного на свідка.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який навіть не зазначено як ризик, а просто зроблено посилання на п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тоді як вказаний ризик має бути конкретизовано до підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що цей ризик не обґрунтований у клопотанні взагалі.

Ризик вчинення підозрюваним іншого злочину теоретично існує, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але вказаний ризик не пов`язаний з даним злочином, оскільки цей є вчиненим з необережності.

Інші обставини, які зазначаються у клопотанні в обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: раніше судимий притягувався до адміністративної відповідальності тощо не є підставою чи ризиками для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а є тими чинниками, які повинні враховуватися при призначенні особі покарання.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним негативних дій. З наданим слідчим з прокурором доказів слідчий суддя оцінює вірогідність негативної поведінки підозрюваного вкрай мінімальною.
Слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні жодним чином не обґрунтували неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст. 183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України). «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу - п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки на досудовому розслідуванні та у судовому засіданні, який має постійне місце проживання, працює, відсутності відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду так як ОСОБА_5 було повідомлено про підозру ще 30 вересня 2020 року, а до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звернувся лише 21 жовтня 2020 року, тобто майже через місяць, слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, відносно нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_2 ,з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 21:00 до 06:00 години, строком до 27 листопада 2020 року.

- не відлучатися із смт. Чаплинка Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, номера мобільного телефону

повідомляти старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 або іншого слідчого, включеного до складу слідчої групи в даному кримінальному провадженні, телефонним дзвінком на мобільний телефон чи шляхом направлення СМС-повідомлення з періодичністю раз на тиждень щоп`ятниці, у період часу з 09 до 18 години про своє місцезнаходження.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 05 хвилин 28 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1