ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9656/20 Номер провадження 11-сс/814/83/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплунівка, Краснокутською району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата в/ч № НОМЕР_1 Національної гвардії України, не судимого,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2020 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2020 року клопотання про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №000574 від 16 жовтня 2020 року, за ознаками злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України задоволено та продовжено застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб. Строк розраховано з 17 грудня 2020 року 19 год. 35 хв. до 17 січня 2021 року 19 год 35 хв.
Рішення місцевого суду мотивовано тим, що підозра є обґрунтованою, ризики зазначені в клопотання про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , які були враховані при обранні йому цього запобіжного заходу, на даний час існують та не зменшилися.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, захисником ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві про продовження строку тримання під вартою.
З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє є незаконним.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що підозрюваний ОСОБА_7 незаконно утримувався 17 грудня 2020 року, так як слідчий суддя мав право продовжити строк тримання під вартою на строк дії досудового розслідування, тобто по 16 грудня 2020 року. Крім того відзначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю є можливим, так як відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченим цим Кодексом.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 16 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_7 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №26 від 01.02.2019, призначений на посаду старшого водія 3-го відділення автомобільного взводу роти бойового та матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зарахований до списків особового складу вказаної військової частини.
Відповідно до положень ст. ст. 1, 2, 9, 12,14 Закону України «Про Національну гвардію України», ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу, а початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу за контрактом, вважається прийнятих на військову службу за контрактом у військовій частині.
Відтак, з дня підписання контракту про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдат ОСОБА_7 приступив до виконання обов`язків військової служби, тобто з 01.02.2019, набув статусу військовослужбовця.
Солдат ОСОБА_7 , підозрюється в тому, що він під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, в порушення вимог вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях. Будучи обізнаним про наявність значної суми грошових коштів, а саме 3,5 тис. доларів США, у свого знайомого ОСОБА_10 , вирішив зайти в гості до останнього, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство з корисливих мотивів, з метою заволодіння вказаними коштами, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, 15.10.2020 близько 05 год. 00 хв. перебуваючи за вказаною вище адресою, нанісши предметом, який на даний час встановлюється слідством, ряд тілесних ушкоджень в різні частини тіла громадянина ОСОБА_10 в ділянках спини, шиї та потилиці в такий спосіб, протиправно заподіявши смерть потерпілому ОСОБА_10 та заволодів відповідними коштами останнього.
Крім того, в цей же день близько 05 год. 00 хв., ОСОБА_7 після реалізації злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , користуючись фактичною можливістю та маючи безперешкодний доступ до транспортного засобу марки «PEUGEOT» моделі «Partner» сірого кольору, д. н. з. « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_11 , а фактично перебував у користуванні ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом проникнення у приміщення чи інше сховище за адресою: АДРЕСА_2 . незаконно заволодів та розпорядився автомобілем на власний розсуд, при цьому використав його для перевезення трупу потерпілого ОСОБА_10 в одну із лісосмуг для приховання злочину.
16 жовтня 2020 року о 19 год. 35 хв. працівниками Охтирського ВП ГУНП в Сумській області автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «Partner» сірого кольору, д. н. з. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_7 зупинено під час руху в м. Охтирка по вул. Широка навпроти будинку №121.
Установлено, що 16 жовтня 2020 року о 19 год. 35 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
17 жовтня 2020 року ОСОБА_7 , слідчим за погодженням із прокурором, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
18 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вищевказаних злочинів, на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, та перевіреними судом першої інстанції, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16 жовтня 2020 року, який пояснив, що 15 жовтня 2020 року його знайомий ОСОБА_7 зателефонував йому та запропонував зустрітися, під час зустрічі останній був на автомобілі марки «PEUGEOT», д. н. з. « НОМЕР_2 », який той сказав, що придбав; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16 жовтня 2020 року, який пояснив, що мав дружні відносини з ОСОБА_10 , який мав у своєму користуванні та їздив на автомобілі, що належить ОСОБА_11 ; протоколом огляд місця події від 16 жовтня 2020 року, а саме території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено та вилучено сліди згідно наведеного у протоколі переліку; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16 жовтня 2020 року, який повідомив, що його племінник ОСОБА_10 проживав у будинку за вказаною адресою, так як його він пустив туди пожити деякий час, щоб не простоював будинок та для допомоги по господарству своїй матері похилого віку, а також пояснив, що племінник продав свій автомобіль марки «Opel» модель «Vectra»за 3500 доларів США. і тимчасово підробляв на СТО, крім того, мав у користуванні автомобіль «PEUGEOT», д. н. з. « НОМЕР_2 », а 16 жовтня 2020 року близько 16 год. від свого брата - батька ОСОБА_15 , він дізнався, що у кімнаті племінника виявлено якісь плями, схожі на кров, автомобіля та його самого немає, причини зникнення невідомі; протоколом допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від 16 жовтня 2020 року, які є рідними вбитого, повідомили про відомі їм обставини подій стосовно ОСОБА_10 та щодо факту його зникнення; протоколом обшуку від 17 жовтня 2020 року, протоколом слідчого експерименту від 17 - 18 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що за участю ОСОБА_7 була проведена дана слідча дія, в ході якої останній пояснив обставини та обстановку події злочину, маршрут пересування в автомобілі вбитого та вказав на місце, де був закопаний труп та викинуті речі зі слідами злочину, які в подальшому були вилучені у передбаченому порядку під час оглядів; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри, на даному етапі розгляду справи, у вчиненні ОСОБА_7 , злочинів передбачених п. 6 ч. 2 ст.115, ч. 2 ст. 289 КК України.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України та обставини передбачені ст. 178 КК України, колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені п. 1, п. 3, п. 4 ст. 177 КПК України. Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, може ухилитися від слідства та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення. Також, незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, у тому числі, щляхом погроз, підкупу чи шантажу або в інший спосіб, оскільки останні проживають у Сумській області; вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказує характер вчиненого діяння, а також поведінка підозрюваного до вчинення та після події злочину, яка в даному конкретному випадку характеризується жорстокістю, зухвалістю, залишенням місця скоєння злочину, ненаданням медичної допомоги, неповідомленням про злочин тощо, крім того, у підозрюваного під час обшуку вилучено грошові кошти.

З огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Апелянтом в апеляційній скарзі та в судовому засіданні не наведено обставини чи підстави, що дають підстав вважати, що вищезазначені ризики зменшились чи не існують. Тому, з огляду на зазначене апеляційний суд вважає, що на теперішній час не зменшилися ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшла до вірного висновку, продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного
Доводи апелянта, про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України є неспроможними та спростовується зазначеними вище обставинами.
Твердження ОСОБА_8 , що підозрюваний ОСОБА_7 незаконно утримувався під вартою 17 грудня 2020 року, так як слідчий суддя ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 14 грудня 2020 року мав право продовжити строк тримання від вартою на строк дії досудового розслідування, тобто по 16 грудня 2020 року, є неспроможними, оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2021 року під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про звільнення з-під варти підозрюваного ОСОБА_7 , була встановлена законність тримання під вартою ОСОБА_7 17 грудня 2020 року.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно ч. 4 ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Оскільки 17 жовтня 2020 року ОСОБА_7 , слідчим за погодженням із прокурором, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а тому згідно з ч. 3 ст. 219 та ч. 4 ст. 115 КПК України двомісячний термін досудового розслідування спливає 17 грудня 2020 року.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405,407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 грудня 2020 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4