Справа № 164/889/20
п/с 1-кп/164/42/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000084 від 10 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, працюючого вантажником ТОВ «Віктол Транс», потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 9 березня 2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи на власному подвір`ї по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистої неприязні, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, умисно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 9 березня 2020 року біля 17 години 30 хвилин прийшов до свого господарства, що в АДРЕСА_1 , де виявив на подвір`ї гужову підводу жителя даного села ОСОБА_4 . При цьому з дровітні, яка побудована на вказаному подвір`ї, він почув якісь звуки і, зайшовши в середину вказаної господарської споруди, він виявив, що між його дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_4 відбувається статевий акт. ОСОБА_6 , який раніше ніколи не міг передбачити такої дії ОСОБА_4 , перебуваючи у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи в стані емоційного переживання, яке раптово виникло у відповідь на дану неправомірну поведінку і образу з боку потерпілого, яка була значимою для нього та істотно вплинула на його свідомість і поведінку, не будучи здатним повною мірою усвідомлювати свої дії, керувати ними та передбачати їх наслідки внаслідок цього, підійшов до потерпілого і наніс один умисний удар ногою в область його промежини без спричинення тілесних ушкоджень. Після вказаного удару ОСОБА_4 повернувши голову до ОСОБА_6 , почав одягатись, однак ОСОБА_6 , перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, в цей момент підняв березове поліно довжиною 37 см і товщиною до 3,5 см, яке лежало серед інших у дровітні, і почав наносити ним умисні удари в область голови, не вибираючи конкретних ділянок для цього, нанісши при цьому три удари. Внаслідок даних ударів ОСОБА_4 припинив вчиняти будь-які дії і ліг на долівку, не маючи змоги самостійно пересуватись.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №20 від 06 квітня 2020 року, у гр. ОСОБА_4 , 1984 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку важкого ступеня з формуванням внутрішньо-мозкових гематом лівих лобної і скроневої доль, правобічної субдуральної гідроми, геморагічного забою правої лобної долі; зламу кісток склепіння черепа; множинних забоїв м`яких тканин голови (в т.ч. у вигляді забійних ран волосистої частини голови і правої брови та підшкірної гематоми м`яких тканин обличчя). Згідно п. 2.1.3. п.п.в. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджений наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, за ступенем тяжкості вказана вище ЗЧМТ: забій головного мозку важкого ступеня за ознакою небезпеки для життя, належить до тяжких тілесних ушкоджень, решта до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і легких.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому злочині визнав повністю, давши суду показання про те, що 9 березня 2020 року приблизно о 17 годині 30 хвилин він, перебуваючи на подвір`ї власного будинку, помітив чужу гужову підводу і почув як із дровітні лунали якісь звуки. Підійшовши до господарського приміщення побачив як між його дружиною та потерпілим відбувається статевий акт, у зв`язку з чим сильно розхвилювався і навмисно наніс один удар ногою в область промежини ОСОБА_4 , після чого, піднявши березове поліно, яке лежало серед інших у дровітні, наніс ним три умисні удари в область голови обвинуваченого, не вибираючи конкретних ділянок для цього. Потім заніс обвинуваченого на його підводу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо не карати. Цивільний позов визнає частково, погодившись із сумою матеріальної шкоди та заперечивши завдання потерпілому моральної шкоди.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні суду дав показання про те, що 9 березня 2020 року він підвозив дружину ОСОБА_6 додому, оскільки вона перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. На подвір`ї у них виникло бажання вступити в статеві зносини, у зв`язку з чим пішли у дровітню, де, в подальшому, їх виявив обвинувачений та вдарив його в область промежини ногою, після чого побачив, як той замахувався поліном над головою. Що відбувалося потім - не пам`ятає, бо прийшов до свідомості лише в лікарні. Просив позов задовольнити повністю, оскільки йому була завдана як матеріальна, так і моральна шкода. Щодо покарання поклався на розсуд суду і зазначив, що на суворому покаранні, пов`язаному із реальним обмеженням чи позбавленням волі не наполягає.
Окрім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні його вина також підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 10 березня 2020 року з фото таблицею, де відображено місце вчинення кримінального правопорушення дровітня в обійсті Шершнів, а також виявлені там запальничка, поліно з нашаруванням речовини червоно - бурого кольору (а.п.105 109);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14 квітня 2020 року з участю ОСОБА_6 , де зафіксовано місце та механізм вчинення кримінального правопорушення (а.п.139 141).

Згідно висновку судово психіатричного експерта №151 від 24 квітня 2020 року ОСОБА_6 на період делікту перебував в стані вираженого психоемоційного збудження, який виник раптово, у відповідь на діяння і образи зі сторони потерпілого, що суттєво вплинуло на характер вчинених ним діянь. Стан вираженого психоемоційного збудження може розглядатися, як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання (а.п.143 145).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку потерпілого, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 123 КК України.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання та позитивно за місцем роботи, є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

За таких обставин суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе у виді обмеження волі зі встановленням іспитового строку.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

При вирішенні цивільного позову потерпілої суд дійшов наступних висновків.

Частинами 2 та 4 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги тяжкість вимушених змін у житті обвинуваченого, а тому приходить висновку, що обґрунтованим розміром відшкодуванням моральної шкоди на користь ОСОБА_4 є 30 000 гривень, які слід стягнути з ОСОБА_6 на його користь.

Майнову шкоду з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути в повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України. Витрати на залучення експертів відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України і призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 16601 гривню майнової та 30000 гривень моральної шкоди.

В решті задоволення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 840 гривень 80 копійок судового збору.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази: куртку чоловічу «ІХS» , чоловічий светр бежевого кольору, запальничку, мобільний телефон «Nokia» - повернути ОСОБА_4 ; камуфльовані куртку та штани, кросівки, шапку чоловічу спортивну сірого кольору повернути ОСОБА_6 ; березове поліно знищити.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення.

Суддя Маневицького районного суду ОСОБА_1