Справа № 144/1236/17
Провадження №11-кп/801/6/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 6 березня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, не працює, відповідно до ст. 89 КК України несудимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України з призначенням йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі,
строк відбуття покарання ухвалено рахувати з дня звернення вироку до виконання,

в строк відбуття покарання зараховано на підставі ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 03.07.2017 по 05.07.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 2 липня 2017 року близько 22:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в домогосподарстві АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, коліном правої ноги наніс ОСОБА_10 один удар в ліву частину обличчя, від чого потерпілий впав на землю, після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, підійшов до ОСОБА_10 та наніс йому близько десяти ударів правою ногою по тім`яній частині голови, а також три-чотири удари правою ногою по тулубу, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, від яких він помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 : садна та забої м`яких тканин в ділянці обличчя, садна в ділянці грудної клітки, синці в лобній ділянці голови зліва та справа з переходом на скроневу ділянку, синці в ділянці верхньої та нижньої повіки лівого та правого ока, садна в ділянці лівої та правої вушних раковин, синця в ділянці правої щоки з переходом на передню поверхню шиї, садна правої половини грудної клітки, крововиливи під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні, субдуральний, субарахноїдальний крововиливи, забій головного мозку, перелом 5-6 ребер справа, перелом тімяної кістки, закрита тупа травма живота з пошкодженнями брижі тонкого кишківника та масивною кровотечею в черевну порожнину (1500 мл.); ушкодження у вигляді синців в ділянці голови, забою м`яких тканин в ділянці обличчя, саден в ділянці грудної клітки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ушкодження у вигляді перелому 5-6 ребер справа відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості; ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субдурального, субарахноїдального крововиливів, перелому тім`яної кістки, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є загрозливими для життя у момент їх виникнення, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті, ушкодження у вигляді закритої травми живота, яка супроводжувалася пошкодженням брижі тонкого кишківника та масивною кровотечею в черевну порожнину (1500 мл.), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є загрозливими для життя у момент їх виникнення; смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася забоєм головного мозку, який в свою чергу призвів до набряку та набухання головного мозку з подальшою дислокацією та вклиненням продовгуватого мозку у великий потиличний отвір, що призвело до безпосередньої причини смерті.
До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 від своєї апеляційної скарги відмовилась.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України та призначити обвинуваченому покарання у межах даної статті КК України. Вважає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність та висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Так, викладений у вироку мотив вчинення злочину «на грунті раптово виниклих неприязних відносин в ході сварки з ОСОБА_10 » є неправильним, оскільки з показів ОСОБА_7 та свідків зрозуміло, що обвинувачений діяв в межах необхідної оборони, однак в подальшому перевищив її межі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Вина ОСОБА_7 в заподіянні потерпілому ОСОБА_10 умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, встановлена судом на підставі доказів, досліджених у встановленому законом порядку.
Так, ОСОБА_7 при судовому розгляді не заперечував факту нанесення потерпілому умисного удару в ліву частину обличчя коліном правої ноги, чим збив останнього з ніг, після чого наніс лежачому ОСОБА_10 близько десяти ударів правою ногою по тім`яній частині голови, а також три-чотири удари правою ногою по тулубу, внаслідок чого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, тяжкість яких встановлена судово-медичною експертизою.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили обставини нанесення ОСОБА_7 потерпілому тілесних ушкоджень. Крім того, при проведенні слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 останній пояснював, що ОСОБА_7 наносив удари ногами лежачому ОСОБА_10 .
Таким чином, суд першої інстанції перевірив та оцінив сукупність доказів та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини, зокрема, про наявність прямого умислу у ОСОБА_7 на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто на скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 121 КК України та про необхідність перекваліфікації його дій на ст. 124 КК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці доводи спростовуються дослідженими судом доказами, в об`єктивності яких немає підстав для сумнівів.
ОСОБА_7 під час заподіяння потерпілому ударів не знаходився в стані необхідної оборони, оскільки наносив численні удари ОСОБА_10 , який перебував у лежачому положенні, при цьому ніяких дій, направлених на напад на ОСОБА_7 , не скоював. А враховуючи локалізацію та кількість нанесення ударів ногою в тім`яну частину голови, обвинувачений передбачав наслідки та бажав їх настання у вигляді тяжких тілесних ушкоджень.
На підставі наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду та перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч.2 ст.121 на ст. 124 КК України, оскільки доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого підтвердження не знайшли.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненого ним у стані алкогольного сп`яніння, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття і правдиві показання, активне сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілої покарати обвинуваченого суворо, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу епізодичного вживання алкоголю, в силу ст. 89 КК України є особою несудимою, а тому призначене йому покарання у вигляді реального позбавлення волі узгоджується з постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та підстав вважати його надто суворим немає.

Керуючись ст.ст. 403, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 закрити.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 6 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4