490/2759/20 01.12.2020
н/п 1-кп/490/535/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2759/20
В И Р О К
02 грудня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 , його представни ка, адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бешгіоз, Чадир-Лунзького району, республіки Молдова, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, офіційно не працюючого, неофіційно займається доставкою овочів на ринки, має чотирьох неповнолітніх дітей, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.02.2020р. приблизно о 07:20 год. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Vario 816D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби, по проїзній частині вул. Великої Морської, зі сторони вул. Бузький Бульвар, в напрямку вул. Нікольської, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі буд. №13, перед яким в крайній правій смузі для руху зупинився вантажний автомобіль, надаючи перевагу в русі пішоходам, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, маючи перешкоду в смузі свого руху у вигляді пішохода, який в цей час рухався по пішохідному переходу з права наліво відносно напрямку його руху, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, чим порушив вимоги п.п. 2.3 "б", 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до контактування передньою правою боковою частиною кузова автомобіля з пішоходом ОСОБА_6 . Внаслідок зазначеної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав себе винним у повному обсязі та підтвердив факт порушення ним вищевказаних пунктів ПДР України під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілому ОСОБА_6 були завдані тяжкі тілесні ушкодження. Щиро розкаявся. Пояснив, що 10.02.2020р. приблизно о 07:20 год., керуючи т/з "Mercedes-Benz Vario 816D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав з м. Арциз Одеської області до м. Херсон, проїхав Варварівський міст, та продовжуючи рухатись по вул. Великій Морській зі сторони вул. Бузький Бульвар, в напрямку вул. Нікольської, у крайній лівій смузі, наближався до нерегульованого пішохідного переходу із швидкістю 50-60 км/год. В цей час у правій смузі попутного напрямку рухався вантажний автомобіль з причепом, який наближаючись до пішохідного переходу почав гальмувати. В цей же час ОСОБА_4 , продовжуючи рух в обраному напрямку, не гальмуючи, наблизився до пішохідного переходу, та оскільки його засліпило сонячними променями, то він не встиг вчасно помітити як по пішохідному переходу з права наліво відносно його напрямку рухався пішохід. Намагаючись уникнути наїзду, ОСОБА_4 намагався увести свій автомобіль ліворуч, однак правим дзеркалом свого транспортного засобу зачепив пішохода. Окрім того, ОСОБА_4 додав, що в подальшому надав потерпілому 10 000 грн. на лікування.
Суми судових витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні визнав в повному обсязі.
Цивільний позов потерпілого, вимоги якого щодо суми відшкодування моральної шкоди було зменшено до 90 000 грн., визнав у повному обсязі.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За викладених обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 допустив порушення п.п. 2.3 "б", 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху України, що перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП та його дії стороною обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив необережний тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, його особу, а саме те, що він одружений, має на утриманні чотирьох дітей, офіційно не працює, неофіційно заробляє на життя доставкою овочів на ринки, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Згідно наданої ДУ "Центр пробації" досудової доповіді вбачається, що ризик ймовірності вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є низьким, за такого виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства. Окрім того судом враховано щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, відшкодування витрат потерпілому на лікування та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Разом із тим, враховуючи те, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення з необережності, такий у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце мешкання, за яким проживає з дружиною та чотирма дітьми, раніше не судимий, за такого суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, слід звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України.
В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 500 000 грн. В ході судового розгляду потерпілим зменшено суму позовних вимог до 90 000 грн., із якою ОСОБА_4 погодився у повному обсязі.
Таким чином, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано завдані моральні страждання потерпілому внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та тривалого перебування у лікарні; отримання 3-ї групи інвалідності; порушення усталеного порядку життя потерпілого, що було пов`язане з втратою роботи за непридатністю до військової служби; неможливістю працевлаштуватися у зв`язку із постійним підвищеним тиском та потребою у періодичному вживанні лікарських засобів. Обставини заподіяння такої шкоди обвинуваченим не заперечувалися. Водночас судом береться до уваги те, що вчинений обвинуваченим злочин є необережним.
З огляду на викладене суд приходить до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 90 000 грн., який було заявлено потерпілим та із яким погодився обвинувачений, буде відповідати принципам розумності та справедливості.
Стороною обвинувачення надано довідки щодо вартості проведених у даному кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, вартістю 1307,52 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи, вартістю 1144,08 грн. та судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП вартістю 1144,08 грн. Загальна вартість витрат на залучення експертів склала 3 595,68 грн. Із вказаною сумою судових витрат ОСОБА_4 погодився у повному обсязі.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави 3 595,68 грн. в рахунок відшкодування вказаних витрат.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України наступним чином:
- транспортний засіб марки "Mercedes-Benz Vario 816D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано ОСОБА_4 на відповідальне зберігання згідно розписки від 21.02.2020р. - вважати повернутим за належністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення судових експертиз на загальну суму 3 595,68 грн.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
- транспортний засіб марки "Mercedes-Benz Vario 816D", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано ОСОБА_4 на відповідальне зберігання згідно розписки від 21.02.2020р. - вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1