Провадження № 1-кп/537/85/2021
Справа № 537/129/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду в м. Кременчук в судовому засіданні в залі судового засідання у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 15.10.2020 року за №0000420, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Турбаї Глобинського району Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, яка не працює, одружена, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:
15.10.2020 року близько 10 год. 00 хв. в кімнаті №428 готелю «Дніпровські зорі», що розташований за адресою м. Кременчук, вул. Халаменюка, 8, ОСОБА_4 с прямим умислом та корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрала у ОСОБА_5 банківську картку № НОМЕР_1 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), відкриту на його ім`я в АТ «Ощадбанк» (, код банку МФО 300465), яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві, що утворює собою офіційний документ, який дає право знімати кошти з рахунку ОСОБА_5 .

Заволодівши банківською карткою№ НОМЕР_1 , відкритою в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_4 зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, банківською карткою розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційного документа.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 15.10.2020 року о 10 год. 15 хв. ОСОБА_4 підійшла до банкомату з ідентифікаційним позначенням CALP6169, що розташований в м. Кременчук по вул. Першотравнева, буд. 43, та використала банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 . Таким чином 15.10.2020 року в період з 10 год.10 хв. 47 сек. по 10 год.16 хв. 44 сек. ОСОБА_4 з прямим умислом та корисливим мотивом таємно викрала у ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10010 грн., шляхом зняття їх з банківської картки № НОМЕР_1 , відкритої в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_6 .. Після цього ОСОБА_4 зникла с місця скоєння кримінального правопорушення, викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 10010 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дала показання про те, що 14.10.2020 року на зупинці громадського транспорту біля залізничної станції в м. Кременчук вона познайомилася зі ОСОБА_6 . Спочатку вони разом відпочивали в кафе-барі, де вживали алкогольні напої. Потім вони зняли кімнату в Готелі «Дніпровські зорі», розташованому в м. Кременчук по вул.. Халаменюка. Ввечері вони разом сходили в магазин, де придбали продукти на вечерю. В магазині ОСОБА_6 розплатився своєї банкіською карткою, а вона побачила та запам`ятала пін-код. Придбавши продукти, вони повернулися до готелю, де разом вечеряли та відпочивали. Наступного дня 15.10.2020 року вони проснулися близько 06 год. 30 хв. та знову пішли в кафе-бар, де вживали алкогольні напої. Потім повернулися до кімнати готелю, де мали намір продовжити разом відпочивати. ОСОБА_6 зняв одяг в кімнаті та пішов у душ. В цей момент ОСОБА_4 скористалася тим, що залишилася в кімнаті сама, таємно викрала зі штанів ОСОБА_6 його банківську картку, після чого покинула готель. ОСОБА_4 пішла до банкомату біля Центрального ринку в м. Кременчук по вул. Першотравневій, де зняла з банківського картки ОСОБА_6 грошові кошти в сумі близько 10000 грн. Після цього ОСОБА_4 заблокувала картку, а викрадені у ОСОБА_6 грошові кошти витратила на власні потреби, а саме на утримання своїх двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно без чоловіка. ОСОБА_4 повідомила, що щиро розкаюється у скоєному, просила вибачення у потерпілого ОСОБА_6 Повідомила, що має намір повернути потерпілому грошові кошти частинами, коли зможе їх заробити. Просила не застосовувати до неї реальне покарання у виді обмеження волі, оскільки вона самостійно виховує двох малолітніх дітей та ще вагітна третьою дитиною.

Згідно ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилася обвинувачена, обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують її особу.

Вина обвинуваченої підтверджується її особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченої доведеною.

Таким чином, з дотриманням положень ст.337 КПК України щодо меж судового розгляду, суд вважає правильною кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України по факту викрадення офіційного документа, а також за ч.1 ст.185 КК України по факту таємного викрадення чужого майна.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого проступку, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, а саме те, що від кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало. Проте ОСОБА_4 добровільно не відшкодувала спричинені потерпілому матеріальні збитки.

Потерпілий не просив карати суворо ОСОБА_4 .

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, має задовільний стан здоров`я, має тимчасові заробітки від реалізації харчових продуктів, одружена, проте з чоловіком не проживає, має на утриманні двох малолітніх дітей, на утримання яких і викрала грошові кошти, не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансері.

Суду не подано негативних характеристик ОСОБА_4 за місцем проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті вказано про відсутність обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції закону за кожен з вчинених нею кримінальних проступків. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчинення обвинуваченою кримінальних проступків, особу обвинуваченої, думку прокурора, суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за вчинені нею кримінальні правопорушення з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, визначених ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст..100 КПК України.

Вдповідно до положень ст.118, ст.122, ст.124 КПК України, стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати на проведення Полтавським НДЕКЦ МВС України дактилоскопічної експертизи №1292/Кр від 20.10.2020 року.

Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід, відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої, яка не чинила перешкод у встановленні істини у справі, не ухилялася від органів досудового розслідування та суду, не чинила тиск на потерпілого чи свідків, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць;

-за ч.1 ст.357 КК України обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2,п.4 ч.3 ст.76 КК України, поклавши на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України в розмірі 653,80 грн.

Речові докази: три диски з відеозаписами камер спостереження, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження Кременчуцької місцевої прокуруратури Полтавської області, зберігати в матеріалах кримінального провадження Кременчуцької місцевої прокуруратури Полтавської області. Грошові кошти в сумі в сумі 2000 грн., які передані на зберігання АТ КБ «Приватбанк» - повернути власнику потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1