печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про відмову у залученні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 27.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.09.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 26.09.2019, на постанову прокурора слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про відмову у залученні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 27.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

Особа, що подала скаргу у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином. Адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Другим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 27.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/31248/16-к від 06.09.2016е, якою зобов`язано уповноважених осіб прокуратури м. Києва внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 15.06.2016 за фактами перевищення службових повноважень працівниками Оболонського УП ГУНП у м.Києві під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002668, що виразилось у застосуванні психологічного тиску на свідків.

28.08.2019 на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 у якій останній просить залучити його підзахисного ОСОБА_5 у якості потерпілого у вищезгаданому кримінальному провадженні та надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки для ознайомлення.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 відмовлено у залученні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 27.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

При дослідженні оскаржуваної постанови, встановлено, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що клопотання адвоката є необґрунтованим та не містить жодних доводів щодо завдання шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення шодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, єдиною законною підставою для винесення стороною обвинувачення постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано такої шкоди.

Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак, прокурором при винесенні постанови, вказані вимоги проігноровані.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя виходить з того, що при дослідженні змісту оскаржуваної постанови слідчого від 30.08.2019, встановлено, що вона не відповідає вказаним вимогам у ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий зазначає ряд статтей КПК України, проте жодним чином не надає оцінку фактичним обставинам викладеним у заяві про залучення особи потерпілою до кримінального провадження, тобто слідчий не зазначив очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, а відтак вказане рішення підлягає скасуванню, з повторним розглядом питання про визнання особи потерпілою.

Разом з тим, вимога в частині зобов`язати слідчого визначити особу потерпілою, не підлягає задоволенню, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, враховуючи при цьому, що таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про відмову у залученні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 27.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 про відмову у залученні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000918 від 27.09.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України скасувати.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1