Ухвала

01 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 759/9785/19
провадження № 51-6171 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від

10 листопада 2020 рокущодо останнього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу захисника, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

На виконання ухвали ОСОБА_4 направив уточнену касаційну скаргу, однак зазначених в ухвалі недоліків в повній мірі не усунув.

З уточненої касаційної скарги убачається, що захисник не усунув порушення п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.

Так, за приписами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Так, захисник ОСОБА_4 в обґрунтування вимог касаційної скарги, серед іншого, вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та зазначає, що дії засудженого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України.

Разом з тим, у вимозі до суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, просить вирок та ухвалу змінити, застосувати до ОСОБА_5 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, захисником ОСОБА_4 допущено невідповідність наведеного обґрунтування заявленим у касаційній скарзі вимогам до суду касаційної інстанції за наслідками розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути захиснику ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює захиснику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року щодо останнього, повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3