Справа № 202/7879/20
Провадження № 1-кс/202/8994/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

24 грудня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпропетровську, є громадянином України, не одружений, має середньо-технічну освіту, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

24 грудня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України.

Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 24 грудня 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що 16 липня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 знаходився на робочому місці водія в технічно справному автомобілі «ЗИЛ 555 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належному ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , який стояв без руху на рівні правого краю проїзної частини вулиці Палісадної передньою частиною в напрямку вулиці Халхінгольської, навпроти нерегульованого перехрестя з вулицею Проліскової, яка відноситься до садового товариства «Шиянка», та навпроти будинку 116 по вулиці Проліскової, у Самарському районі міста Дніпра.

У вказаний час в автомобілі «ЗИЛ 555 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 на передньому пасажирському сидінні в якості пасажира перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню (концентрація алкоголю в сечі 4,32 ‰). На вимогу водія ОСОБА_4 , пасажир ОСОБА_7 почала висадку з кабіни автомобіля «ЗИЛ 555 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 через праві пасажирські двері, під час чого втратила рівновагу та впала на дорогу.

Надалі водій ОСОБА_4 , який бачив, що ОСОБА_7 впала на дорогу, не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початку руху не переконався в тому, що це буде безпечним, та що він своїми діями не створить небезпеки іншим учасникам руху, маючи обмежену оглядовість з робочого місця водія, не перевірив стан та положення ОСОБА_7 після падіння, керуючи автомобілем «ЗИЛ 555 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , почав рух вперед в напрямку вулиці Халхінгольської Самарського району міста Дніпра, від`їжджаючи від місця падіння ОСОБА_7 , тим самим створивши небезпеку іншим учасникам руху.

При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху, проїхавши відстань 2,0 м від початку руху, 16 липня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, на рівні правого краю проїзної частини вулиці Палісадної, навпроти нерегульованого перехрестя з вулицею Пролісковою, яка відноситься до садового товариства «Шиянка», та навпроти будинку 116 по вулиці Проліскової, у Самарському районі міста Дніпра, водій ОСОБА_4 скоїв наїзд правими задніми колесами керованого автомобіля «ЗИЛ 555 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала на смузі руху вказаного транспортного засобу у горизонтальному положенні обличчям до гори. Після скоєння наїзду, та усвідомлюючи цей факт водій ОСОБА_4 залишив місце пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 10.1. Правил дорожнього руху, що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_7 від отриманих травм померла.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких настала її смерть 16 липня 2020 року приблизно о 20 годин 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 16 липня 2020 року о 18 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 знаходячись на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а саме на вулиці Палісадній, навпроти нерегульованого перехрестя з вулицею Проліскової, яка відноситься до садового товариства «Шиянка», та навпроти будинку 116 по вулиці Проліскової, у Самарському районі міста Дніпра, являючись особою, яка поставила потерпілу ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан, що виразилося в тому, що він керуючи автомобілем «ЗИЛ 555 СПГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши п. 10.1. Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , якій спричинив тяжкі тілесні ушкодження, поширюючи аморальну поведінку, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що передбачають надання допомоги людям, що знаходяться в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності і те, що він залишає без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також усвідомлюючи те, що він має реальну можливість надати допомогу і що він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, та, діючи умисно всупереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не викликав швидку медичну допомогу, не звернувся за допомогою до присутніх для відправлення в лікувальний заклад, не доставив потерпілу до лікувального закладу на своєму транспортному засобі, а за допомогою сторонніх осіб на автомобілі «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 відвіз потерпілу ОСОБА_7 до місця спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив ОСОБА_7 без допомоги яка перебувала в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, що в подальшому спричинило її смерть 16 липня 2020 року близько 20 години 00 хвилин за вищевказаною адресою.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України.

24 грудня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 3 ст. 135 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює, що він вчинив тяжкі злочини за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, злочином завдано виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, однак ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, допомогу загиблій не надав, завданий злочином збиток не відшкодував, офіційно не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, тобто міцні соціальні зв`язки за місцем проживання відсутні, у ході досудового розслідування намагався уникнути покарання за вчинений злочин шляхом дачі неправдивих показів.

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що необхідно запобігти незаконному впливу на потерпілу, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, так як вони фактично своїми показами, доводять вину ОСОБА_4 . Також слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше знайомий зі свідком ОСОБА_9 та проживає у тому ж районі, що й підозрюваний, тому існує ризик незаконного впливу на свідка, який викриває ОСОБА_4 як особу, що вчинила злочин.

Про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту свідчить те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може керувати джерелом підвищеної небезпеки, та враховуючи грубість допущених порушень ПДР України, а також виключно зневажливе ставлення підозрюваного до життя та здоров`я інших осіб, існує реальна загроза життю та здоров`ю інших громадян від дій підозрюваного.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби. Звернув увагу на те, що він не переховувався від органу досудового розслідування, оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце ще у липні 2020 року, повідомлення про підозру було вручено лише 24 грудня 2020 року. Крім того, звернув увагу на те, що він не заперечує свою провину, з`являється на всі слідчі дії за першим же викликом слідчого. Наголосив на відсутності ризиків, про які зазначає в клопотанні слідчий та в судовому засіданні прокурор, оскільки не має наміру переховуватись від слідства та суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 17 липня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 24 грудня 2020 року громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 3 ст. 135 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає слідчий у клопотанні та яке підтримав прокурор в судовому засіданні, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Слідчий суддя приймає до уваги існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, згідно якого підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

В той же час, слідчий суддя не приймає до уваги існування ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на якому наголошує слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у липні 2020 року, в той час як про підозру йому оголошено лише 24 грудня 2020 року та за цей період ОСОБА_4 не вчиняв дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування чи суду, в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 затриманий не був.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні не наведено та належним чином не обґрунтовано підстав для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, не доведено, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування, може вчини інше кримінальне правопорушення.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Так, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак при цьому слід також враховувати наявність у останнього міцних соціальних зв`язків, оскільки підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ч.5 ст.194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.3 ст.135 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610;

2)цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3)повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії ухвали слідчого судді до 20 лютого 2021 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1