Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурорки ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/432/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06. 09. 2019.
Цим вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджень та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, не судимий, засуджений:
- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Речові докази у вигляді предмету, зовні схожого на ніж, трьох предметів, зовні схожих на газові балончики, що зберігаються в Ужгородському ВП ГУ НП Закарпатської області ухвалено повернути ОСОБА_6 .
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
12. 08. 2018 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись в громадському місці, а саме на дитячому майданчику двору загального користування поруч будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , безпричинно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, розпилив вміст газового балончику марки «Pfeffer» в обличчя потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , чим згідно з висновком експерта №353 від 27. 08. 2018, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку 1-го ступеню обох очей, які згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17. 01. 1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
В апеляційні скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 порушується питання про скасування вироку суду та ухвалення нового, яким ОСОБА_6 виправдати за недоведеністю винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Посилаються на незаконність вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, оскільки стороною обвинувачення не доведено належними і допустимими
-2-

доказами, що обвинувачений умисно заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, що виключає його відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України. Також вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_6 застосував газовий балончик лише після погроз та наближення до нього на невелику відстань свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 , та після замаху потерпілого. ОСОБА_6 мав лише намір захиститись від погроз та ударів, тому використав балончик, чим проявив необережність, оскільки все відбувалося швидко та спонтанно. Сторона захисту також наполягає на тому, що під час судового розгляду стороною обвинувачення та потерпілою особою не надано безсумнівних та беззаперечних, належних і допустимих доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вважають, що з огляду на зміст фактично вчиненого діяння, у тому числі і попередню вкрай агресивну поведінку свідка ОСОБА_10 та потерпілого, який підбіг трохи згодом, поведінку інших агресивно налаштованих свідків події, обвинуваченим ОСОБА_6 не вчинено кримінальне правопорушення, за яке його засуджено, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для ухвалення відносно ОСОБА_6 обвинувального вироку.
26. 08. 2020 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із строками давності, думку прокурори ОСОБА_5 , яка не заперечила проти задоволення клопотання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а клопотання задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону. Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та наведеними у вироку, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.
Діяння ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України кваліфіковано правильно, як умисне спричинення потерпілому легкого тілесного ушкодження.
Приймаючи до уваги те, що захисником в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке повністю підтримано в судовому засіданні самим обвинуваченим, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
-3-
За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19. 11. 2019 у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26. 02. 2019 у справі № 309/1201/15-к).
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (12. 08. 2018), санкцією якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року та останній відноситься до кримінальних проступків (ч. 1 ст. 12 КК України). Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад два роки з дня вчинення ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку останній не вчинив нового кримінального правопорушення та не ухилявся від слідства або суду, а тому строки давності закінчились.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
За змістом ст. ст. 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08. 11. 2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч. ч. 1 - 3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

-4-

У відповідності до вимог ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити, вирок суду першої інстанції скасувати та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області від 06. 09. 2019 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.
Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді :