справа № 462/3483/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Пришиб, Балаклійського району, Харківської області, з вищою освітою, працюючого помічником бухгалтера ПП «Інмаркет», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 , ч.1 ст.357, ч.1 ст.361, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що буваючи у довірливих відносинах із ФОП ОСОБА_6 , набутих протягом тривалого періоду часу, отримавши в силу вказаного, доступ до картки - ключа № НОМЕР_1 банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритому у банківській установі АТ КБ Приватбанк» на ФОП ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння майном останньої , з метою власного протиправного збагачення, з корисливих мотивів, буваючи за адресою: АДРЕСА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, таємно, шляхом вільного доступу із службового приміщення, заволодів карткою - ключем (банківською карткою) АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , тобто офіційним документом, належним ОСОБА_6 .
Крім цього, ОСОБА_5 у період часу з 20.09.2019 по 10.10.2019, діючи з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на таємне заволодіння грошовими коштами у сумі 58000 грн., які знаходились на банківській карточці № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» та належали ФОП ОСОБА_6 , викрав їх за наступних обставин, а саме 20.09.2019 о 18 год. 10 хв., перебуваючи по вул. Симона Петлюри, 2 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату AT КБ «Приватбанк», шляхом використання вищевказаної банківської карточки, якою ОСОБА_5 попередньо незаконно заволодів, викравши у ФОП ОСОБА_6 та ПІН-коду про який дізнався від останньої, діючи умисно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів у сумі 20 000 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, 21.09.2019 о 12 год. 10 хв., перебуваючи по вул. Симона Петлюри, 2 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», шляхом використання вказаної банківської картки та ПІН-коду до неї, діючи умисно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів у сумі 20 000 грн. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 10.10.2019, перебуваючи по вул. Симона Петлюри, 2 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», шляхом використання банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» та ПІН-коду до неї, діючи умисно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операції по зняттю грошових коштів у сумі 8 000 грн. 10.10.2019 о 14 год. 47 хв. та 10 000 грн. о 10.10.2019 о 15 год. 27 хв., якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 58 000 грн.
Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 , в період з 16.01.2020 по 27.02.2020 р., маючи єдиний умисел на таємне заволодіння грошовими коштами у сумі 60 000 грн., з корисливих мотивів, які знаходились на банківській карточці № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» та належали ФОП ОСОБА_6 , викрав їх за наступних обставин. Так, 16.01.2020 о 17 год. 37 хв., перебуваючи по вул. Володимира Великого, 51 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», шляхом використання банківської картки виданої банківською установою АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , якою попередньо незаконно заволодів та яка відкрита на ФОП ОСОБА_6 та ПІН-коду про який дізнався від останньої, діючи умисно, повторно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів у сумі 20000 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , 20.01.2020 о 09 год. 31 хв., перебуваючи по вул. Симона Петлюри, 2 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату AT КБ «Приватбанк», шляхом використання вищевказаної банківської картки та ПІН-коду до неї, діючи умисно, повторно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів у сумі 3000 грн. В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 13.02.2020 о 19 год. 05 хв., перебуваючи по вул. Симона Петлюри, 2 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату АТ КБ «Приватбанк», шляхом використання вказаної банківської картки та ПІН-коду до неї, діючи умисно, повторно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів у сумі 18 000 грн. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 27.02.2020 о 09 год. 10 хв., перебуваючи по вул. Симона Петлюри, 2 у місті Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за допомогою банкомату AT КБ «Приватбанк», шляхом використання вказаної вище банківської картки та ПІН-коду, діючи умисно, повторно, таємно заволодів чужим майном, здійснивши операцію по зняттю грошових коштів у сумі 19 000 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 60 000 грн.
Крім цього, ОСОБА_5 , будучи непрацюючим, тобто без постійного джерела доходу, маючи злочинний умисел спрямований несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за адресою:-місто Львів, вул.Герцена, 9, у невстановлений досудовим розслідуванням час, таємно, шляхом вільного доступу із службового приміщення, заволодів карткою-ключем (банківською карткою) АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , належним ФОП ОСОБА_6 , з метою отримання доступу до секретного коду та втручання в роботу електронної системи банкомату.
Продовжуючи свій злочинний умисел, в період часу з 18.10год. 20.09.2019 року по 09 год. 10 хв. 27.02.2020, за допомогою банкоматів АТ КБ «Приватбанк», які призначені для видачі та прийому готівкових коштів, з використанням платіжних карт, що знаходяться за адресою: місто Львів, вул. Симона Петлюри, 2 та АДРЕСА_4 , безперешкодно, шляхом використання банківської картки АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_1 , незаконно отримавши доступ до автоматизованої системи банкомату та секретного коду доступу до вказаної банківської картки, діючи від її імені, володіючи вичерпними реквізитами, скориставшись електронною послугою «зняття готівки» від імені потерпілої, ввів секретний код доступу до електронної автоматизованої системи банкомату, в результаті чого втрутився в її роботу, без дозволу ОСОБА_6 , що призвело до підробки інформації про зняття коштів від її імені.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані як викрадення офіційного документа, тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.357 КК України. Також кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто за ч.1 ст.185 КК України. Крім того, дана кваліфікація його дій як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України. Також його дії кваліфіковані як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації, тобто за ч.1 ст.361 КК України .

Між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 15 липня 2020 року була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні № 0001011 від 4.03.2020 року відповідно до вимог ст.471 КПК України.

За умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст. 185 , ч.1 ст.357, ч.1 ст.361, ч.2 ст.185 КК України.

Сторони визначили вид і розмір покарання у виді штрафу за ч.1 ст.185 та ч.1 ст. 357 КК України у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.1 ст.361 КК України розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України - 1 року іспитового строку, та положень ст.76 КК України. При призначенні покарання застосувати положення ст.70 КК України поглинання менш суворого покарання більш суворим. Сторони також ознайомилися з наслідками укладення та затвердження угоди відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України для обвинуваченого та потерпілої.

Сторонам роз`яснено передбачені КПК України їх права у разі укладення ними угоди і суд встановив, що вони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор та потерпіла протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, вчиненому за обставин, викладених в обвинувальному акті, погодився з його правовою кваліфікацією, підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою і просив її затвердити та призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно.

Представник потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення зрозумілі. Підтвердила, що угода укладена добровільно. Умови відшкодування шкоди з обвинуваченим узгоджені. Також зазначила, що потерпіла не хотіла притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, їй відомо, що обвинувачений схильний до виправлення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити ОСОБА_5 узгоджену між ним і потерпілою міру покарання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доказана повністю, його дії правильно кваліфіковані як викрадення офіційного документа, тобто вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.357 КК України. Також правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто за ч.1 ст.185 КК України. Крім того, дана кваліфікація його дій як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України. Також його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до підробки інформації, тобто за ч.1 ст.361 КК України .

Суд вважає, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену між ним та потерпілою покарання.

Угода є добровільною між представником потерпілої та обвинувачуваним.

Умови угоди відповідають вимогам закону і відсутні передбачені ч.7 ст.474 КПК України підстави для відмови в затвердженні угоди, оскільки наявні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_5 , надана правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним актом, сторони примирилися.

Встановлено, що ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності має право звернутися до суду, який затвердив угоду, про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду у загальному порядку, а також розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185 , ч.1 ст.357, ч.1 ст.361, ч.2 ст.185 КК України у порядку ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для сторін є: для обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.5 ст.474 КПК України; для потерпілої обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та відмова в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд встановив, що сторони уклали угоду про примирення добровільно, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, і наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання. Тому необхідно затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання. При призначені покарання суд враховує положення ст.72 КК України згідно до якого покарання у виді штрафу виконуються самостійно, складанню з іншими видами покарання не підлягають.

Питання речових доказів суд вирішує згідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15 липня 2020 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001011 від 4.03.2020 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

-за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

-за ч.1 ст.361 КК України у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті) грн.

На підставі ст.70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточно покарання у виді штрафу шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті) грн.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 ( один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 та п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Штраф у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті) грн. виконувати самостійно.

Речові докази: два компакт-диска формату CD-R, об`ємом 700 МБ, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження, що знаходить в прокуратурі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 не обиралась.

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через даний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1