Справа № 308/5552/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/5552/20, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000539 від 09.05.2020 р. про обвинувачення,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Концово, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з початковою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мала Добронь, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з початковою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_8
перекладача - ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ще однією, невстановленим досудовим слідством особою, перебуваючи за адресою с. Велика Добронь вул. Миру, Ужгородського району, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, демонтували два металеві шлюзи у багажне відділення автомобіля «Мерседес Віто» номерний знак Республіки Словаччина НОМЕР_1 , після чого направилися в бік смт. Батово, Берегівського району з метою подальшої реалізації.

08.05.2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ще одна невстановлена досудовим слідством особа перебуваючи за адресою с. Велика Добронь, вул. Миру, Ужгородського району розпочали роботи щодо розпилення металевого шлюзу для подальшого перевезення до місця збуту, проте були помічені працівниками СКП Ужгородського РВП та внаслідок чого не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, чим завдали потерпілій стороні Державній установі Ужгородське міжрайонне управління водного господарства матеріальної шкоди на суму 1330,00 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємневикрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисників обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та перекладача про визнання винуватості від 30.05.2020 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язалися беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України; погодитися з визначеним в угоді покаранням.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання яке:
-ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробування, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

-ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробування, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідні. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 30.05.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 30.05.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Представник потерпілогоДержавної установи Ужгородське міжрайонне управління водного господарства надав суду заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України, яку долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні прокурор також висловив думку про затвердження угоди про визнання винуватості.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 30.05.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості (у відповідності до положень КК України що діяли на час вчинення кримінального правопорушення).
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 30.05.2020 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 30 травня 2020 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у присутності захисників обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 30 травня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_7 затвердити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.

Угоду про визнання винуватості від 30 травня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_8 затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_4 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1