Справа № 442/2788/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/720/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2020 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
цією ухвалою відмовлено засудженому ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що за час перебування в СІЗО №19 м. Львова порушень установленого порядку відбування покарання не допускав та до дисциплінарної відповідальності не притягався. Відбуваючи покарання у Дрогобицькій ДВК-40 за сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці заохочувався сім разів адміністрацією колонії. Останній раз заохочувався у 2020 році.

Наголошує, що на добровільних засадах працевлаштований на швейній дільниці установи і до роботи ставиться добросовісно.

Акцентує, що приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляді та використовує такі за призначенням.

Звертає увагу на те, що ввічливо ставиться до представників адміністрації установи виконання покарання. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Зазначає, що після відбуття строку покарання, згідно ст. 81 КК України до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування такого.

Просить врахувати його правослухняну поведінку, яка, на думку апелянта, свідчить про його виправлення як засудженого.

Також просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2020 року і постановити ухвалу, якою застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк, ніж це було визначено вироком.

Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив особу засудженого, який відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, його поведінку за весь період відбуття покарання, наявність стягнень та заохочень і прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення.

Відтак, на думку апеляційного суду, місцевий суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого, мотивувавши це в своїй ухвалі, оскільки, в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, так як поведінка засудженого повинна бути зразковою впродовж всього строку відбування покарання.
Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду та задоволення апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4