Справа № 576/2093/19
Провадження №1-кп/576/56/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000666 від 10.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:
У період часу з 24 серпня по 28 серпня 2019 року (точна дата та час не встановлені) ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де з дозволу останньої тимчасово проживав, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_7 золоті вироби: золоту каблучку вагою 2,47 г вартістю 3272,58 грн., золоту каблучку вагою 2,59 г вартістю 3431,57 грн. та золотий ланцюжок вагою 2,08 г вартістю 2755,86 грн., які лежали на комп`ютерному столі у залі будинку. З викраденим майном загальною вартістю 9460,01 грн. ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Крадіжкою потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 9460,01 грн..

Окрім цього, у період часу з 21 години 03 вересня 2019 року по 16 годину 04 вересня 2019 року (точна дата не встановлена) ОСОБА_5 , знаходячись у будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де він з дозволу останньої тимчасово проживав, діючи повторно, з прямим умислом та корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрав гроші ОСОБА_7 , а саме: 1500 грн., які лежали в конверті на комп`ютерному столі у залі будинку, 200 доларів США, що в перерахунку за курсом на день викрадення складало 5052,70 грн., які лежали в жіночій сумочці ОСОБА_7 на столі в залі будинку.

З викраденими грошима ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився ними на власний розсуд.

Крадіжкою потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на суму 6552,70 грн..

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив, що знайомий з потерпілою близько 5 років, за цей час двічі жили однією сім`єю, востаннє в її будинку з весни 2019 року, планували одружитись, поки вона не подала заяву про крадіжку. Каблучки лежали біля комп`ютера у залі, вона їх носила. Коли попросив дозволу взяти каблучку, потерпіла дозволила, не питаючи для чого, після чого він взяв каблучку та особисто здав у ломбард, що біля військомату, а гроші вони витратили разом на спільні потреби. Так само було ще з браслетом та другою каблучкою. Гроші були потрібні, викупити закладене сподівався за рахунок виплаченого у майбутньому боргу за виконану роботу, приблизно йому заборгували тисяч 16 000 грн. Працював електриком, де саме не пам`ятає. Він і потерпіла обидва працювали, але не хотіли витрачати відкладені кошти. Потерпіла не знала, що вони витрачають кошти за закладені коштовності. Грошей не брав, це вигадка потерпілої у відповідь на заяву про крадіжку його паспорту. Повідомлення потерпілої, що на початку зими 2019 року перевів їй на картку 1 000 грн. в рахунок викрадених у дитини коштів підтверджує.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що вони з обвинуваченим проживали разом у неї близько двох місяців, він запропонував одружитися. У вересні 2019 року, точних дат не пам`ятає, помітила пропажу золотих каблучок та ланцюжка, які лежали в залі. На запитання щодо зниклих коштовностей спочатку обвинувачений сказав, що поклав їх у „стенку. Потерпіла їх там не знайшла, тому запитала повторно. Тоді ОСОБА_5 зізнався, що це він взяв каблучки та браслет, обіцяв днями повернути. 02 вересня 2019 року донці потерпілої виповнилось 13 років, святкували 03 вересня, прийшли в гості батьки потерпілої та брат, подарували дитині 1 500 грн., які обвинувачений забрав. Також з її сумки викрав 200 доларів США. Наступного дня, 04 вересня, виявила пропажу грошей, але ОСОБА_5 пішов з дому і зник, на телефонні дзвінки потерпілої не відповідав, а коли зателефонувала її мати, сказав, що нічого не брав. Пізніше знайшла на кухні його паспорт, а в ньому квитанції з ломбарду, взяла їх та пішла до поліції. Обвинувачений ніде не працював, вибачення не попросив, викраденого не повернув, лише перевів їй на картку 1 000 грн. в рахунок викрадених у дитини коштів. Золото викупила в ломбарді приблизно за 6 000 грн.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що є рідним братом потерпілої, 03 вересня 2019 року приїхав до племінниці, доньки ОСОБА_9 , на день народження разом з батьками. ОСОБА_5 на той момент проживав разом з ОСОБА_9 . Вони з дружиною подарували дитині 1500 грн., а мати дала Олі 200 доларів США. Вранці зателефонувала сестра і сказала, що пропали гроші та золото. Телефонували ОСОБА_5 , але той не брав трубку.
Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим в інкримінованих йому кримінальних проступках, винуватість ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.
Даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, де зазначено, що за заявою ОСОБА_7 10.09.19р. відповідні відомості внесені до ЄРДР (а.с. 129).

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.09.19р., згідно з яким слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 23.09.19р. вилучено у відділенні ПТ «Ломбард УМКК і Компанія» фотокопії фінансових договорів кредиту та закладу майна № 81-1326 від 29.08.19р., № 81 13618 від 28.08.19р., № 81-13638 від 31.08.19р., золоті вироби: каблучка вагою 2,47 гр, каблучка вагою 2,88 гр, ланцюг вагою 2,08 гр. (а.с. 120).

Специфікаціями до договорів від 28.08.2019 року, 29.08.2019 року та 31.08.2019 року, згідно яких ОСОБА_5 віддав під заставу до ПТ „Ломбард УМВК і Ко: золоту каблучку вагою 2,88 г, золотий ланцюг вагою 2,17 г та золоту каблучку вагою 2,47 г (а.с. 114-115, 121-123).

Протоколом огляду предметів від 26.09.2019 року, з якого вбачається, що оглянуті слідчим за участі потерпілої ОСОБА_7 золоті вироби, а саме дві золоті каблучки та золотий ланцюжок, які вилучені 25.09.2019 року з відділення № 81 ПТ „Ломбард УМКВ і Ко, остання впізнала та підтвердила, що саме ці речі були у неї викрадені співмешканцем ОСОБА_5 (а.с. 116-117).

Висновком експерта № 19/119/11-1/2039е від 19.09.19р. з додатком, згідно з яким ринкова вартість, викрадених у ОСОБА_7 каблучки вагою 2,59г, золотої каблучки вагою 2,47 г та золотого ланцюжка вагою 2,08 г з урахуванням їх експлуатаційного зносу станом на 28 серпня 2019 року могла складати 9 460,01 грн. (а.с. 104-107).

Вищезазначені докази не оспорюються учасниками справи з приводу їх достовірності та допустимості.
Порушень норм КПК України, які відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України повністю доведена, і його дії слід кваліфікувати як таємне викрадення (крадіжка) чужого майна та як таємне викрадення (крадіжка) чужого майна, вчинене повторно відповідно.
При цьому позицію обвинуваченого суд вважає такою, що має на меті уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за скоєнні злочинів та дає критичну оцінку показанням обвинуваченого у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів, досліджених судом.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що взяв належні потерпілій дві золоті каблучки та ланцюжок, які здав до ломбарду. Ці обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та такими, що узгоджуються між собою, протоколами тимчасового доступу, огляду предметів, поясненнями потерпілої та свідка. Однак, обвинувачений ОСОБА_5 наполягав на тому, що мав дозвіл потерпілої взяти належні їй золоті прикраси, а виручені в ломбарді кошти, витратив в інтересах родини.
Вказане спростовується як поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка категорично наполягала на тому, що не була обізнана щодо долі своїх золотих речей, так і поясненнями самого обвинуваченого, який повідомив, що хоча і запитав згоди потерпілої взяти каблучку, але своєї мети останній не повідомив. Так само обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що виручені за золоті вироби кошти витратив разом з потерпілою на їжу, розваги тощо, але остання не була обізнана про походження цих коштів.
Викрадення грошових коштів в сумі 1 500 грн. та 200 доларів США обвинувачений ОСОБА_5 заперечив повністю, пославшись на те, що потерпіла таких коштів ніколи не мала, а свідок, можливо, бачив долари, які лежали в його паспорті. Разом з цим, в судовому засіданні потерпіла повідомила, що обвинувачений на початку зими перерахував на її картку 1 тисячу гривень в рахунок викрадених у дитини грошей. Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні цей факт підтвердив. Щодо наявності у потерпілої грошових коштів в розмірі 200 доларів США також підтвердив свідок ОСОБА_8 , який повідомив, що вказану суму потерпілій дала їх мати в день народження його племінниці.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 ,суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, своєї провини не визнав, але частково відшкодував шкоду, нанесену потерпілій, офіційно не працевлаштований, нейтрально характеризується за місцем проживання; відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; досудову доповідь Глухівського центру з питань пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства; думку потерпілої ОСОБА_7 .
При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 55 КК України, відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу, який передбачено в санкціях ч. 1 ст. 185 КК України як в редакції Закону від 04.06.2009 року, так і в редакції Закону від 22.11.18 р.
Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 22.11.18 року передбачає призначення покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 року, яка діяла на момент вчинення злочину, та передбачає більш м`який розмір покарання у виді штрафу - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого повинен бути ближчим до мінімального.
Також суд приходить до висновку, що за ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно слід призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту.
По справі заявлено та підтримано в судовому засіданні цивільний позовпотерпілою ОСОБА_7 про відшкодування завданої злочином 16 012,71 грн. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди. До складу матеріальної шкоди потерпіла віднесла вартість викрадених прикрас на загальну суму 9 460,01 грн., викрадені грошові кошти в сумі 1 500 грн. та 200 доларів США, що в перерахунку за курсом на день викрадення становило 5 052,70 грн.

Заявлений цивільний позов слід задовольнити частково з огляду на те, що викрадені дві золоті каблучки та золотий ланцюжок загальною вартістю 9 460,01 грн. повернуті потерпілій, а також обвинувачений сплатив їй 1 000 грн., повернувши таким чином частину викрадених грошових коштів.

При вирішенні позову у частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує глибину та характер пережитих потерпілою душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, які негативно вплинули на її фізичне та психологічне самопочуття, а також з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання про витрати на проведення судової експертизи має бути вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого, з метою запобігання вчинення ним іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185КК України у виді шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді п`яти місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у видіп`яти місяців арешту .
До набрання вироком законної сили, обрати засудженому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у сумі 471,03 грн..

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер облікової справи платника податків НОМЕР_1 , 5 552 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 70 копійок на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 (три тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 8 552 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 70 копійок.
В задоволенні решти цивільного позову відмовити.
Речові докази золоті каблучки вагою 2,47 г та 2,59 г, золотий ланцюжок вагою 2,08 г залишити в розпорядженні власника ОСОБА_7 ..
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1