В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0003351 внесеного 30 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з не повною середньою освітою, неодруженого, працюючого стропальником, проживаючого за адресою:АДРЕСА_1 , судимого 10 червня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю :

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне, вищевказане кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи 10 червня 2020 року засудженим вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч. 2 ст. 15 ст.186 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., на шлях виправлення та перевиховання не став, та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.

30 червня 2020 року, приблизно о 01 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у під`їзді загального користування №3 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, діючи повторно, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 велосипед марки «Pantera» червоного кольору вартістю 2 543 грн. 33 коп., шляхом пошкодження велосипедних замків, за допомогою яких він був прикріплений у під`їзді, чим завдав останньому майнової шкоди у вказаному розмірі.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненим повторно ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та показав, що дійсно, як зазначено в обвинувальному акті та вироку суду 30 червня 2020 року, приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи у під`їзді загального користування №3 будинку АДРЕСА_3 викрав належний потерпілому ОСОБА_5 велосипед марки «Pantera» червоного кольору, шляхом пошкодження велосипедних замків. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав покази обвинувачено, вказав, що 29 червня 2020 року востаннє бачив свій велосипед марки «Pantera» червоного кольору, який залишив у під`їзді за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 30 червня 2020 року, приблизно о 07 год. 15 хв., виявив відсутність велосипеду. Повідомив, що обвинувачений відшкодував шкоду в повному обсязі та підтримав думку прокурора щодо міри покарання останньому.

Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а також особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку потерпілого, який вказав, що обвинуваченим відшкодовано йому шкоду, завдану злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий (а.п. 61-62), перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.п. 66), як особа обвинувачений характеризується негативно (а.п.67).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року за №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Частиною 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість вчинення злочину, його наслідки, особу винного, відшкодування шкоди потерпілому, обставини, що пом`якшують покарання, які зазначені судом вище, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відповідно до положень ст. 176 КПК України до ОСОБА_3 застосований не був.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 653 грн. 80 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, ст. 349, ст.ст. 366-371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи в розмірі 653 грн. 80 коп. на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Речові докази :

- велосипед марки «Pantera» червоного кольору, переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим за належністю;

- велосипедний замок із ключем до нього, який визнано речовим доказом згідно постанови від 17.07.2020 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана обвинуваченим, потерпілим, прокурором з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_1