Єдиний унікальний номер 205/34/21
Провадження № 1-кп/205/2/21
У Х В А Л А
28 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0001878 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Закатала Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, має середню освіту, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, без постійного місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

перекладача ОСОБА_11

захисника адвоката ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, дані яких наявні у матеріалах кримінального провадження, що вказує на можливість ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, що, з урахуванням відсутності у ОСОБА_5 соціальних зв`язків, постійного місця проживання та наявності громадянства іншої країни дає підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, з кваліфікацією його дій не погоджується, оскільки вважає, що його дії носили характер самооборони, також має намір продовжити працювати та доводити свою невинуватість.

Захисник адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні також просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначаючи, що на його думку, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків обвинуваченого, оскільки останній має постійне місце проживання, має соціальні зв`язки.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та їх представники адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтримали клопотання прокурора та просили продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 додатково зазначила, що у судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 соціальних зв`язків та можливості працевлаштування.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 додатково зазначив про неможливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки останній нелегально перебуває на території України, у зв`язку з чим, у разі зміни запобіжного заходу він буде підлягати депортації.

Колегія суддів, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, потерпілих та їх представників, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Статтею 199 Глави 18 Розділу ІІ КПК України передбачений порядок продовження строку тримання під вартою, відповідно до якого клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає доведеними ризики зазначені прокурором, оскільки ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, дані яких наявні у матеріалах кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, пов`язаного із спричиненням смерті двом особам, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, яке, у свою чергу, передбачено санкцією статті обвинувачення у вигляді довічного позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також суд вважає доведеним ризик переховування ОСОБА_5 від суду, оскільки у підготовчому судовому засіданні встановлено, що останній не має соціальних зав`язків, перебуває на території України нелегально, не має постійного місця проживання та роботи в Україні.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, його соціальні зв`язки, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, його матеріальне становище тощо.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні та можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.
З огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства та загибеллю людини, відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, суд вважає неможливим визначити розмір застави ОСОБА_5 при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 27 березня 2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3