№707/2642/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000773 від 29.09.2020, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леськи Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 02 грудня 2019 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; сплачено 12 грудня 2019 року;

2) 26 листопада 2020 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став та протягом року після засудження вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Так, він 28 вересня 2020 року близько 20-ої години, перебуваючи поблизу магазину «Пролісок», що по вул. Центральна, 51, в с. Леськи Черкаського району Черкаської області, незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, незаконно придбав, а саме знайшов, два паперових згортки з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які поклав до рюкзака та залишив зберігати з метою власного вживання, без мети збуту.

28 вересня 2020 року близько 20-ої години 00 хвилин працівниками Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за адресою: с. Леськи Черкаського району Черкаської області, вул. Центральна, 51, неподалік магазину «Пролісок», був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та під час складення постанови ГАА № 991723 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, повідомив, що має у рюкзаку заборонену до вільного обігу на території України подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору.

Цього ж дня, в період часу з 23 години 15 хвилин по 23 годину 54 хвилини, під час проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, було оглянуто рюкзак ОСОБА_5 , в якому було виявлено два паперових згортки з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 2/2210 від 10.11.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабіс), обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5,859 г, а також згідно висновку експерта № 2/2209 від 13.11.2020, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса висушеного становить 0,489 г, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу складає 6,348 грама.

Указані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Даний обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 30 листопада 2020 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000773, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання на 12 січня 2021 року.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 12 січня 2021 року, прокурором було надано суду уточнену угоду про визнання винуватості, укладену 12 січня 2021 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000773, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

З огляду на роз`яснення, що викладені у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11 грудня 2015 року, вказана уточнена угода про визнання винуватості була прийнята до розгляду судом.

Так, відповідно до умов уточненої угоди про визнання винуватості, укладеної 12 січня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у разі виявлення, повідомляти органи внутрішніх справ про вчинення кримінальних правопорушень іншими особами у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. В угоді також зазначено про те, в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 співпрацював з органами досудового розслідування та повідомив про вчинення неправомірних дій своїм знайомим, в результаті чого за даним фактом внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування, яке на даний час триває. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, визначили ОСОБА_5 остаточну міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, узгодивши звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Крім того, зі змісту уточненої угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також з наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що при укладенні вищевказаної уточненої угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, а тому просила суд цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість затвердження уточненої угоди про визнання винуватості, просила змінити міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили суд дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість затвердження уточненої угоди про визнання винуватості, захисник просив змінити міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого на особисте зобов`язання.

При цьому, ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладення й затвердження зазначеної угоди, а також наслідки невиконання останньої для нього зрозумілі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної уточненої угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників угоди, суд вважає необхідним зазначити наступне:

За приписами статті 468, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно з вимогами статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та уточненої угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення класифікується як нетяжкий злочин.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування та наданих суду матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної уточненої угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. В угоді відсутні обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за уточненою угодою зобов`язань.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором уточненої угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної уточненої угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Разом з тим, суд бере до уваги особу обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; за місцем проживання характеризується негативно; на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; є неодруженим; заробляє на життя тимчасовими підробітками; будь-яких осіб на утриманні, в розумінні закону, не має; є раніше судимим, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку; визнав свою вину; щиро розкаявся; активно сприяв розкриттю злочину, яке виразилось у тому, що останній добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також надав слідству правдиві викривальні показання стосовно обставин його скоєння, що цілком враховано угодою про визнання винуватості і знайшло своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Крім того, суд враховує, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України допокарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, обвинувачений вчинив 28 вересня 2020 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Частинами першою третьою статті 70 КК України встановлено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є умисним тяжким або особливо тяжким злочином, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених кримінальних правопорушень призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.
До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною.
У пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11 грудня 2015 року роз`яснено, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.
Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд констатує, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, а умови уточненої угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України; відповідає положенням Кримінального кодексу України; враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину); вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року; особу винного; той факт, що в ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 співпрацював з органами досудового розслідування; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що умови уточненої угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Матеріальна шкода даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдана, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, до 18 січня 2020 року включно.
Водночас, зважаючи на те, що ОСОБА_5 , згідно з умовами угоди про визнання винуватості, звільняється від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, суд не вбачає підстав для подальшого його перебування під цілодобовим домашнім арештом. За вказаних обставин, клопотання прокурора та сторони захисту про зміну ОСОБА_5 міри запобіжного заходу до набрання вироком законної сили з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання суд вважає такими, що підлягають до задоволення.

У порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у сумі 1471 грн. 05 коп.
Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити уточнену угоду про визнання винуватості від 12 січня 2021 року, укладену між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, визначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Черкаський районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Черкаській області.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної змінити з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у сумі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 05 копійок.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - паперовий конверт з особливо небезпечним наркотичним засобом (канабіс), масою у перерахунку на суху речовину 5,859 г, та пакет Експертної служби МВС України № 2649301 з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс, масою 0,489 г, що передані до камери зберігання речових доказів Черкаського районного відділення поліції ЧВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1