ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/2199/20 (пр. № 1-кп/201/1107/2020), відомості про яке 01 лютого 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого: 09 липня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном три роки, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 03 грудня 2019 року, 05 грудня 2019 року, 06 грудня 2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , неодноразово вчиняв акти домашнього насильства, шо мали систематичний характер та проявлялись у словесних нецензурних образах, погрозах, гучних лайках, які пригнічували позитивні емоції потерпілої ОСОБА_5 , завдаючи при цьому психологічних страждань, які виразились у втраті самооцінки та посиленні негативних переживань.

Після чого, 29 січня 2020 року, приблизно о 18.00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений вчинення психологічного насильства передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків у вигляді психологічних страждань, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , почав безпричинно та грубо висловлюватися до своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою, при цьому висловлюючи словесні образи та погрози, спрямовані на приниження її самооцінки, пригнічення позитивних емоцій та посилення негативних переживань, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, раніше судимий, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 09 липня 2020 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном три роки, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи, що судом також прийнято рішення про застосування до обвинуваченого випробувального терміну.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року у виді трьох років позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1