Справа № 357/1030/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер картки платника податку: НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5 , яка одночасно є цивільним позивачем, адвоката ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_5 , яка одночасно є цивільним позивачем,
обвинуваченого ОСОБА_3 , який одночасно є цивільним відповідачем
встановив:
07.07.2017 близько 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Аudi А4» р.н. НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Київській в напрямку до вул. Глиняна в м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.16.13 Правил дорожнього руху України: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», не правильно оцінив дорожню обстановку, проявив бездіяльність та неуважність, перед виконанням маневру лівого повороту на вул. Глиняна, не дав дорогу та допустив зіткнення з квадроциклом марки «GF МОТО800» без р.н. під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, через вказане перехрестя доріг, у напрямку до вул. Сухоярська в м. Біла Церква та мав перевагу в русі.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир квадроцикла «GF МОТО800» без р.н., ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 1 поперекового хребця, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому не оспорюючи ні обставини дорожньо-транспортної пригоди, ні кваліфікації своїх дій за Кримінальним кодексом України дав показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. При цьому зазначив, що 07.07.2017 близько 22 год. 00 хв. він керував автомобілем марки «Аudi А4», який був у технічно справному стані, рухаючись по вул. Київській в м. Біла Церква він під`їхав до перехрестя та мав намір зробити поворот ліворуч на вул. Глиняну. При цьому він не правильно оцінив дорожню обстановку та став здійснювати маневр повороту, але сталося зіткнення з квадроциклом. Коли він вийшов з автомобіля, то побачив як на проїжджій частині лежала потерпіла. При призначенні покарання покладається на розсуд суду та водночас заявив про застосування до нього положення Закону України «Про амністію у 2016», з огляду на перебуванні на його утриманні неповнолітньої дитини. Після роз`яснення йому правових наслідків застосування амністії підтримав свою позицію Щодо заявленого цивільного позову покладається на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні потерпіла дала показання, що відповідають викладеним у вироку обставинам механізму дорожно-транспортної пригоди. При цьому нею оспорено ступінь тяжкості спричинених внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, вважаючи, що її тяжкий стан здоров`я є наслідком ДТП і тілесні ушкодження є тяжкими. Незважаючи на таку позицію обвинуваченого та потерпілої вина ОСОБА_3 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена повністю наданими прокурором доказами у їх сукупності: показаннями потерпілої, свідка, письмовими доказами: документами, протоколами слідчих дій та процесуальними рішеннями; висновками судових експертиз, зокрема:
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , з яких видно, що вона їхала у якості пасажира на задньому сидінні квадроцикла, за кремом якого був її співмешканець. Вони рухались прямо по вул.. Київській в м. Біла Церква. Коли під`їжджали до перехрестя на зустріч їм рухався автомобіль, водій якого, в момент коли вони проїжджали перехрестя перед ними став виконувати маневр повороту ліворуч на вулицю Глиняна, перетинаючи перед ними їх смугу руху. Водій квадроцикла намагався уникнути зіткнення але сталося зіткнення із задньою частиною автомобіля. Вона випала із сидіння на проїжджу частину. Внаслідок ДТП вона отримала два переломи хребців, численні садна та забої. Її доставили у лікарню у подальшому вона проходила лікування та перенесла хірургічні операції на хребті. В результаті втратила можливість ходити, постійно відчуває сильний фізичний та душевний біль.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який в момент ДТП керував квадроциклом та дав показання, що повністю відповідають викладеним у вироку фактичним обставинам щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, підтвердивши показання обвинуваченого та потерпілої.
Витягом з кримінального провадження №0003520, з якого видно, що 08.07.2017року до ЄРДР внесено відомості про те, що 07.07.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Аudi А4» р.н. НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Київській в напрямку до вул. Глиняна в м. Біла Церква Київської області, не надав переваги в русі квадроциклу марки CFORSE під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку від вул. Я. Мудрого до вул. Сухоярської в м. Біла Церква, допустив зіткнення під час якого водій ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані. (а.с. 75 т.1)
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2017 року, схемою ДТП та фототаблицею до нього, відповідно до якого ДТП сталася на нерегульованому перехресті вулиць Київська та вул. Глиняна в м. Біла Церква - Київська області, на відрізку автодороги, відсутні нерівності та пошкодження дорожнього покриття. Покриття сухе чисте асфальтобетонне. (а.с. 79-85 т.1)
Протоколом огляду транспортного засобу від 08.07.2017, з якого видно, що під час огляду автомобіля на місці ДТП не було виявлено будь-яких видимих технічних несправностей, які б впливали на можливість керування автомобілем (а.с. 88 т.1)
Висновком судової інженерно-технічної експертизи № 12-1/1457 від 31.10.2017 року, відповідно до якої робоча гальмова система, рульове керування елементи підвіски автомобіля «Аudi А4» р.н. НОМЕР_2 на момент огляду знаходились в працездатному стані. Несправностей в рульовому керуванні, робочій гальмовій системі, та елементах підвіски даного автомобіля, які могли виникнути до ДТП, не виявлено. (а.с. 87-90 т.1).

Висновком судової інженерно-технічної експертизи № 12-1/1460 від 03.11.2017 року, відповідно до якої робоча гальмова система, рульове керування, підвіска квадроцикла ««GF МОТО800» на момент огляду знаходились в працездатному стані. Несправностей в рульовому керуванні, робочій гальмовій системі, та елементах підвіски, які могли виникнути до ДТП, не виявлено. (а.с. 91-94 т.1).

Висновком судової інженерно-технічної експертизи № 12-1/1456 від 24.11.2017 року, відповідно до якої в момент первинного контакту направляючі подовжніх осей автомобіля «Аudi А4» р.н. НОМЕР_2 та квадроцикла ««GF МОТО800» були розташовані під кутом близько 145+50. Зіткнення автомобіля «Аudi А4» р.н. НОМЕР_2 та квадроцикла ««GF МОТО800» відбулося на смузі для рухув бік а/д «Київ-Одеса» перед початком першого сліду бокового юзу квадроцикла (позн. на схемі 6). Встановити більш точно, де відносно елементів дороги відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів не надається можливим, по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації (а.с. 95-100 т.1).
Висновком судово-медичної експертизи №724/д від 22.12.2017-19.01.2018 року, відповідно до якого при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_5 знайдені наступні ушкодження: садна на сідницях та ногах, закритий перелом 1 поперекового хребця. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути внаслідок наїзду автомобіля на квадроцикл з травмою пасажира його, в строк указаний у постанові. Садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Перелом 1 поперекового хребця як правило відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Так як медична карта стаціонарного хворого з Київської міської клінічної лікарні №1 ненадана то встановити чи виявлені «Нижній глибокий парапарез із порушенням функції тазових органів за центральним типом. Стійкий виражений больовий синдром» пов`язані з травмою чи ні не представляється можливим. (а.с. 101-102 т.1)
Висновком комісійної судово-медичної експертизи №166/К від 12.12.2019-22.06.2020 року, призначеної судом за ініціативи потерпілої, відповідно до якого надані для проведення експертизи матеріали у відповідності до питань, що поставлені на вирішення, комісія експертів приходить до підсумків:
1,2. Згідно даними наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_5 1969 року народження, у неї мали місце такі тілесні ушкодження
а) численні садна в поперековій ділянці, в ділянці сідниць, стегон, гомілок, колінних та гомілкових суглобів;
б) компресійний перелом 1-го поперекового хребця без порушення функції спинного мозку.
Вищевказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, особливості яких не відобразились, виходячи з їх характеру та локалізації відомих обставин справи, могли утворитись в строк та за обставин, вказаних в обвинувальному акті по кримінальному провадженню №0003520 від 08.07.2017, тобто під час ДТП, яка мала місце 07.07.2017.
Відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ Ураїни від 17.01.1995 року №6, за критерієм тривалості розладу здоров`я, вищевказані ушкодження відносяться:
-садна до легких тілесних ушкоджень,
-компресійний перелом 1-го поперекового хребця без порушення функції спинного мозку до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як для зрощення такого характеру перелому необхідних строк,більший за 21 день.
3 На підставі аналізу даних наданої медичної документації,в тому числі й результатів інструментальних методів досліджень (МРТ, РКТ) слід вважати, що тяжкий стан ОСОБА_5 , 1969року народження у вигляді нижнього глибокого парапарезу із порушенням функцій тазових органів за центральним типом, став відмічатися у неї після виконання їй хірургічного втручання 20.07.2020 року, тобто порушення функцій спинного мозку та його ушкодження пов`язане з проведеним лікуванням, а не з отриманою травмою підчас ДТП 07.07.2017. У зв`язку із вказаним, порушення функції спинного мозку та його ушкодження не може бути врахованим при встановленні та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_5 під час ДТП.
За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, на підтвердження обставин дорожньо-транспортної пригоди та винуватості ОСОБА_3 у інших учасників судового провадження не виникло зауважень щодо їх належності та допустимості. Також ніхто з учасників судового провадження не оспорює обставини, які встановлені даними доказами. Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.
Після дослідження судом усіх наведених вище доказів ні стороною захисту, ні потерпілою інші докази, які б ставили під сумнів ступінь тяжкості отриманих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не подавалися, і, в тому числі не ініціювалося їх отримання, крім призначення вищевказаної експертиз у спосіб та у порядку передбаченому КПК України.
Суд розцінює посилання у висновках судової експертизи №166/К від 12.12.2019-22.06.2020 року, про хірургічне втручання 20.07.2020 року як механічну помилку, оскільки в описовій та мотивувальній частині експертизи йдеться про дату - 20.07.217 року.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, що характеризується необережною формою вини. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення кримінального правопорушення у вигляді заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення вчинено за умов нескладної дорожньої обстановки, яка потребувала уваги водія та елементарного дотримання вимог Правил дорожнього руху.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою КЗ БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» №135 від 23.01.2018 (а.с. 106 т.1). Обвинувачений одружений, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 (а.с. 107 т.1), має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 (а.с.108 т.1). Відповідно до досудової доповіді за місцем проживання сусідами характеризується позитивно, працює без оформлення трудових відносин будівельником. За висновком органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.
З огляду на поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який з часу ДТП протягом трьох років не відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду, та не вживав заходів до її відшкодування, суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття.
З огляду на позицію обвинуваченого в судовому засіданні, який визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, не намагався зменшити ступінь своє вини у вчиненому, суд визнає на підставі ч. 2 ст. 66 КК України обставиною яка пом`якшує покарання: визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Дослідивши обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що вказана дорожньо-транспортна пригода обумовлена виключно грубим порушенням обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України.
Суд також враховує позицію потерпілої, які вважає, що обвинувачений має понести максимально суворе покарання.
При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді обмеження волі, який передбачено в санкціях ч. 1 статті 286 КК України як в редакції Закону від 24.09.2008 року так і в редакції Закону від 22.11.2018 року.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 286 КК України в редакції обох Законів передбачає однаковий розмір покарання у виді обмеження волі, але за своєю суворістю санкція даної статті в редакції Закону від 22.11.2018 року є більш суворою, суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 286 КК України в редакції Закону від 24.09.2008 року, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України в редакції Закону від 24.09.2008 року, а саме у виді найбільш суворого покарання - обмеження волі, розмір якого з урахуванням вищевказаних обставин, повинен бути максимальним.
При цьому з урахуванням характеру вчинення кримінального правопорушення, ступеню вини обвинуваченого, який діяв в умовах простої дорожньої обстановки, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, яке за своїм розміром має бути максимальним.
При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» потерпілою ОСОБА_5 про стягнення 220 015 грн. 83 коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди, то він підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ту обставину що в процесі стаціонарного лікування та проходження реабілітаційного курсу ОСОБА_5 було витрачено значну суму коштів, у т.ч., але не виключно:
1. Оплата вартості системи відновлювання перелому хребта у ФОП ОСОБА_9 на суму - 79 500,00 грн.
2. Оплата вартості реабілітаційних процедур ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «Нодус» на суму - 140 515,83 грн.
Разом на лікування ушкоджень отриманих в результаті ДТП, яка мала місце 07.07.2017 року, ОСОБА_5 витрачено грошових коштів у сумі 220 015,83 (двісті двадцять тисяч п`ятнадцять) грн. 83 коп.
В той же час, станом на 07.07.2017 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_10 була застраховано у Приватному акціонерному товаристві «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СТАНДАРТ» 1 згідно ПОЛІСУ №АМ/0543895 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 25.06.2017 року по 24.06.2018 року включно. Згідно з полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого складає 200 000,00 (двісті тисяч) грн. 00 коп.
Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач посилається на пережиті нею фізичні і душевні стражданнях в зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків із знайомими і близькими їй людьми, позивач потребує постійного стороннього догляду. Вона втратила душевний спокій, оскільки вимушена весь час витрачати на лікування та оформлення необхідних документів, наслідки нанесених їй тілесних ушкоджень турбують її і в даний час. душевні страждання посилились також, у зв`язку з байдужістю ОСОБА_3 щодо компенсації завданої їй моральну шкоди, оскільки він жодного разу не зв`язався із потерпілою, не поцікавився з приводу відновлення потерпілої після перенесених операцій. При цьому, він знає про фізичний стан ОСОБА_5 , але це його не цікавить.
Цивільний відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні покладається на розсуд суду у визначенні розміру суми стягнення.
Цивільний відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» проти задоволення позову заперечує. У своєму відзиві посилається на те, що ФОП ОСОБА_9 відповідно до даних ЄДРПОУ має код коефіцієнту виду економічної діяльності 47.74, який не надає дозволу на продаж медикаментів як суб`єкт підприємницької діяльності, а лише право на виробництво медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів.
Крім того вважає, що рахунок-фактури № 852 від 23.10.2017р. на суму 2 880,00 грн. та № 901 від 28.10.2017р. на суму 1 440,00 грн. видані на оплату комплексних обідів для позивача не є витратами на лікування.Рахунки-фактури № 851 від 23.10.2017р. 50 630,00 грн., № 859 від 24.10.2017р. на суму 2 431,00 грн., № 904 від 29.10.2017р. на суму 7 737,00 грн., № 906 від 30.10.2017р. на суму 2 500,00 грн. та № 907 від 30.10.2017р. на суму 73 378,00 грн. (загальна сума 136 676,00 грн.) не підтверджені жодними доказами оплати за лікування а тому не визнаються Страховиком.
Крім того у своєму клопотанні про долучення до справи додаткових доказів (а.с. 140-143 т.1), яке також є запереченням на позов цивільний відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» зазначає, що листом від 30.03.2018р. за вих. № 68 ТОВ НПЦНР «Нодус» було надіслано відповідь до Страховика на його запит із наданням копій рахунок-фактур, прибуткових касових ордерів та актів здачі-прийняття робіт. При цьому відповідь ТОВ НПЦНР «Нодус» на запити Страховика датовані одним числом та містять однаковий перелік копій доданих документів що й на запит представника ОСОБА_5 .

Вважає, що дані касові ордери та квитанції до них жодним чином не містять інформацію про те, що ці суми були сплачені від імені або на лікування ОСОБА_5 . Платником зазначено «PRO ЕКСЕЛЛІО FPU-550 ES фіск. № , підстава: Z-звіт № 00006 від 17.10.2017р., Z-звіт № 0009 від 20.10.2017р., Z-звіт № 00011 від 24.10.2017р., Z- звіт№ 00016 від 31.10.2017р., Z-звіт №00017 від 01.11.2017р.» Існують лише співпадіння деяких сум платежу із актами здачі-прийняття робіт: 750,00 грн. та 334,00 грн. за консультацію у лікаря та 1 440,00 грн. за харчування, що взагалі не відноситься до витрат на лікування.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступних фактичних обставин та відповідних їм правових відносин.
24.06.2017 року між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СТАНДАРТ» 1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. Відповідно до договору відповідальність ОСОБА_3 була застрахована з 25.06.2017 року по 24.06.2018 року включно, що підтверджується копією полісу №АМ/054389524.06.2017 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 111 т. 1). Згідно з полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого складає 200 000,00 (двісті тисяч) грн. 00 коп.
07.07.2017 близько 22 год. 00 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Аudi А4» р.н. НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Київській в напрямку до вул. Глиняна в м. Біла Церква Київської області, допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення з квадроциклом марки «GF МОТО800» без р.н. під керуванням ОСОБА_7 , пасажиром якого була ОСОБА_5 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 1 поперекового хребця, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Починаючи із 07.07.2017 року ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні №2, Київській міській клінічній лікарні №1, Київській клінічній лікарні залізничного транспорту №3 та проходила курс реабілітації у ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «Нодус».
В ході лікування ОСОБА_5 було витрачено на лікування кошти в сумі 215 695 грн. 83 коп., з яких 79 500 грн. на придбання системи відновлення перелому хребта у ФОП ОСОБА_9 та 136 195 грн. 83 коп. витрати на реабілітаційні процедури ТОВ «Нуково-практичний центр реабілітації «Нодус»
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В ході судового розгляду суду не надано жодних даних, що у страховика обвинуваченого не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Також суд вважає, що позовні вимоги в частині обґрунтування заподіяння матеріальної шкоди частково доведені. Зокрема цивільний позивач довів, що ним понесені витрати в сумі 79 500 грн. на придбання системи відновлення перелому хребта у ФОП ОСОБА_9 , що підтверджується рахунком фактурою №с-0000071 від 18.07.2017, у якому зазначено товар OsseoFix система відновлення перелому хребта Alphatec Spine, США (а.с. 28 т.1). Саме про встановлення вказаної системи містяться записи у медичній документації стаціонарної хворої ОСОБА_5 на що вказується і у висновку комісійної судово-медичної експертизи №166/к від 10.12.2019-22.06.2020. При цьому при встановленні факту витрат на лікування суд не бере до уваги доводи цивільного відповідача та не дає оцінку законності реалізації ФОП ОСОБА_9 вказаного медичного товару, оскільки потерпіла не зобов`язана перед придбанням товару перевіряти законність діяльності суб`єкта господарювання.
Суд також приходить до висновку, що цивільний позивач довела факт витрат на суму 136 195 грн. 83 коп. на реабілітаційні процедури ТОВ «Нуково-практичний центр реабілітації «Нодус», оскільки саме ТОВ «Нуково-практичний центр реабілітації «Нодус» надав як на запит представника цивільного позивача так і цивільного відповідача аналогічні документи щодо витрат, які стосується саме пацієнта ОСОБА_5 , а не будь якої іншої невизначеної особи. Водночас суд погоджується із запереченнями цивільного відповідача що витрати на харчування, які понесла цивільний позивач не є витратами на лікування, а тому у стягненні коштів на суму 4 320 грн., які витрачені на харчування слід відмовити.
Цивільним позивачем було подано позовну заяву про стягнення 50 0000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Суд повністю погоджується з наведеними в позові обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги та приходить до переконання, що завдані потерпілій тілесні ушкодження, тяжкість відновлення здоров`я, заподіяло потерпілій сильні душевні страждання. За таких обставин з урахуванням особи обвинуваченого, працездатною особою, з добрим станом здоров`я, його матеріального стану, виходячи з вимог розумності, з урахуванням підвищеного ступеню вини цивільного відповідача суд приходить до висновку, що злочином потерпілій ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди, яку суд оцінює в розмірі 50 0000 грн.

Враховуючи, що з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5 % від розміру витрат на лікування, (від суми 215 695 грн. 83 коп.), що також визнається цивільним відповідачем, то з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» слід стягнути 10 784 грн. 79 коп. моральної шкоди, а з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума 39 215 грн. 21 коп.(50 000 грн. 10 784 грн. 79 коп.) моральної шкоди, тобто урозмірі завданої шкоди яка перевищує ліміт відповідальності страховика.
Враховуючи, що станом на 07.07.2017 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України було віднесене до нетяжкого злочину, обвинувачений мав на утриманні малолітню дитину, не позбавлений батьківських прав щодо неї, надав свою згоду на застосування амністії, тому до нього можуть бути засновані положення п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Процесуальні витрати у справі в сумі 4 576 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, і призначити покарання:
-за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України в редакції Закону від 24.09.2008 року у виді обмеження волі строком 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування основного та додаткового покарання.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_5 10 784 грн. 79 коп. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 ,на користь ОСОБА_5 15 695 (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять тисяч) грн. 83 коп. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 39 215 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятнадцять) грн. 21 коп. моральної шкоди.
У задоволенні позову в частині стягнення коштів на суму 4 320 грн., витрачених на харчування відмовити.
Сягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у справі на користь держави в сумі 4 576 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн.
Речові докази у справі: оригінали медичної документації на ім`я ОСОБА_5 , 1969 р.н., а саме:

-медичну карту № 8013 від 07-08.07.2017р стаціонарного хворого Білоцерківської МЛ№2 -18 арк.;

-медичну карту № 13846/678 від 08-17.07.2017р стаціонарного хворого Київської МКЛ № 1 - 22 арк.;

-медичну карту № 2737/1168/182 від 17.07-17.08.2017р стаціонарного хворого ККЛ ЗТ № 3 Філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця» - 64 арк.;

-медичну карту № 3031/199 від 17.08-15.09.2017р стаціонарного хворого ККЛ ЗТ № З Філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця» - 54 арк.;

-медичну карту № 3349/232 від 15-28.09.2017р стаціонарного хворого ККЛ ЗТ № З Філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця» - 21 арк. повернути до медичних закладів.

4 (чотири) СД-диска № 07041814; № ZE627-DVR-J47F4, № 1169, № CMDR47G- CFMWM05-0004 з МРТ знімками роздруківка рентгенівських знімків на 5 акр. повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1