ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/652/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" вересня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0004105 від 02.06.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Славна, Зборівськго р-ну, Тернопільської обл., з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2019 близько 23 год. 12 хв., ОСОБА_6 , знаходячись у громадському місці, а саме на третьому поверсі будинку № 33 по вулиці Ташкентській в м. Києві, ігноруючи зауваження з боку мешканців вищевказаного будинку, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, із хуліганських спонукань, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, тримаючи у власних руках сокиру господарського призначення, почав висловлювати образи на адресу членів ОСББ «Червоний Хутір» та інших мешканців вищевказаного будинку, чим принизив їхню честь та людську гідність.

В подальшому, продовжуючи знаходитись за вказаною адресою, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з хуліганських спонукань, з метою грубого порушення громадського порядку та мотивів явної неповаги до суспільства, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи що за їх діями буде спричинено шкоду громадським інтересам та особистим інтересам членам ОСББ «Червоний Хутір», бажаючи принизити честь та людську гідність мешканців будинку, почав гучно, нецензурно виражатись та наносити удари сокирою по підвіконню, міжповерхових дверях, стіні та столу, що належить ОСББ «Червоний Хутір», чим спричинив матеріального збитку на загальну суму 21.000 гривень 00 копійок.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України не визнав та суду пояснив, що 01.06.2019 р. увесь вечір, у тому числі о 23-00 год., як зазначено в обвинуваченні, він перебував в квартирі АДРЕСА_2 , та нікуди з квартири не виходив, а відтак не вчиняв дій, які йому інкриміновані. У зв`язку з цим він та його захисник просили виправдати його у зв`язку із недоведеністю вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

Незважаючи на позицію обвинуваченого, вина ОСОБА_6 в обсязі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Представник ОСББ «Червоний Хутір» ОСОБА_4 в ході судового розгляду повідомила, що 01.06.2019 р. приблизно о 23-00 год. вона отримала телефонний дзвінок від мешканки квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , яка повідомила, що їй зателефонувала сусідка ОСОБА_8 та розповіла, що обвинувачений, перебуваючи в неадекватному стані, погрожує її життю та здоров`ю, та сокирою розбиває двері. Вона сказала викликати працівників поліції. На наступний день зранку вона побачила на третьому поверсі в будинку АДРЕСА_4 рублені пошкодження на підвіконні, міжповерхових скляних дверях, стіні, столі, тобто майні, яке належить ОСББ «Червоний Хутір»

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_6 є її сусідом. 01.06.2019 приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи в своїй квартирі АДРЕСА_5 , вона почула дуже сильний удар, після чого підбігла до вхідних дверей квартири, після чого почула ще один удар та побачила лезо сокири, яке було встромлене в її двері. З іншого боку дверей перебував обвинувачений ОСОБА_6 , який виражався нецензурною лайкою та погрожував її вбити. Злякавшись, вона подзвонила до сусідки ОСОБА_7 та повідомила про цей випадок, після чого подзвонила в поліцію. Почувши її крики, обвинувачений припинив трощити її двері та з топором спустився вниз. Після приїзду працівників поліції, вона вийшла з квартири та побачила в коридорі характерні сліди пошкоджень від топора на дверях, підвіконні, на столі. Пояснити причини вчинених обвинуваченим дій свідок не змогла, оскільки між нею та обвинуваченим не було неприязних відносин.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 01.06.2020 р. приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи в своїй квартирі на балконі шостого поверху в буд. АДРЕСА_4 , вона почула крики обвинуваченого ОСОБА_6 , що супроводжувались нецензурною лайкою, які доносились з поверху нижче, після чого їй подзвонила сусідка ОСОБА_8 та повідомила, що обвинувачений ОСОБА_6 , їх сусід, хоче її зарубати. Вона сказала їй викликати поліцію. Через деякий час вона спустилась на четвертий поверх та побачила порубані вхідні двері сусідки ОСОБА_8 . На наступний день вона спустилась на третій поверх, де побачила порубане підвіконня, розбиті скляні двері, пошкоджену стіну. Що стало приводом для агресивної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 їй невідомо, оскільки між обвинуваченим та ОСОБА_8 були нормальні добросусідські відносини.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні стверджував, що 01.06.2020 р. в нічний час він палив цигарки на третьому поверсі буд. АДРЕСА_4 та почув шум, який доносився з четвертого поверху. Після цього він побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який тримав в руках сокиру. Обвинувачений перебував в збудженому, знервованому стані та висловлював незадоволення роботою ОСББ. В його присутності обвинувачений наносив удари сокирою по підвіконню, по стіні, по міжповерхових дверях. На шум повиходили сусіди, після чого обвинувачений припинив хуліганські дії.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що 01.06.2020 р. в нічний час він перебував в своїй квартирі АДРЕСА_6 , а його батько в цей час вийшвов палити цигарки на сходинкову клітину. Він декілька разів почув звук розбитого скла. Він вийшов з квартири та побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який спілкувався з його батьком. При цьому обвинувачений перебував в збудженому стані та тримав в руці сокиру. Побачивши його, обвинувачений відійшов від батька та пішов в його бік разом із сокирою. Він зайшов до квартири та зачинив двері, після чого в глазок побачив, як обвинувачений почав наносити пошкодження топором по підвіконню. В подальшому в коридор вийшли сусіди, які заспокоїли обвинуваченого, тим самим припинили його протиправну поведінку. В спілкуванні з ним обвинувачений висловлював невдоволення роботою ОСББ.

Крім показів свідків вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Протоколом огляду місця події від 02.06.2019 р. оглянуто приміщення загального коридору на 3-му поверсі буд. АДРЕСА_4 . В ході огляду були зафіксовані механічні пошкодження на підвіконні, міжповерхових дверях, стіні та столу. Також під час огляду була вилучена сокира /а.с. 79-92, 117-119/. Зазначений протокол повністю підтверджує покази вищезазначених свідків, які стверджували, що обвинувачений топором наносив пошкодження майну ОСББ «Червоний Хутір».

Відповідно до акту оцінки збитків майна, що знаходиться на 3 поверсі будинку та належить співвласникам квартир в житловому буд. по АДРЕСА_4 вартість пошкодженого майна становить 21000 гривень /а.с. 95/.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2019 р. вбачається, що свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 за зовнішніми ознаками /а.с. 96-98/.

Обговорюючи позицію обвинуваченого в частині непричетності до скоєння інкримінованого кримінального проступку а також в тій частині , що він в інкримінований час перебував в своїй квартирі та нікуди не виходив, суд вважає цю позицію неналежною та такою, що спростовується сукупністю досліджених доказів, серед яких покази вищезазначених свідків, які стверджували, що саме ОСОБА_6 виражався нецензурною лайкою, висловлював погрози, тримав в руці сокиру, якою наносив пошкодження майну. При цьому всі ці покази не суперечать один одному, є детальними та послідовними та узгоджуються із дослідженим протоколом огляду місця події, в ході якого зафіксовані механічні пошкодження майна, належного співвласникам будинку, а також виявлена та вилучена сокира, яку зі слів свідків обвинувачений тримав у руці та якою останній наносив удари по підвіконню, стіні, дверях та іншому майну. Безпосередніми очевидцями нанесення цих пошкоджень були свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Обговорюючи належність показів свідків, допитаних за клопотанням сторони захисту, суд враховує, що обставини, про які повідомили ці свідки не узгоджуються із вищенаведеними доказами. Суд враховує, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 очевидцями інкримінованих обвинуваченому дій не були, а лише стверджували, що пошкодження майна, які зазначені в обвинувальному акті, виникли задовгло до 01.06.2019 р. Що стосується показів свідка ОСОБА_14 , дружини обвинуваченого, суд враховує, що її покази також спростовуються показами вищенаведених свідків сторони обвинувачення. Крім того на неналежність цих показів як доказів вказує, що вони не узгоджуються із позицією обвинуваченого, який стверджував, що увесь вечір перебував вдома та дивився телевізор, проте дружина обвинуваченого стверджувала, що він очікував працівників поліції, яких викликав у зв`язку з тим, що його дитину не впускали до будинку працівники ОСББ. Проте зазначені обставини не були повідомлені обвинуваченим під час його допиту. Обставини існування пощкоджень в будинку задовго до 01.06.19, про які повідомили свідки сторони захисту, спростовуються показами свідків обвинувачення, які в ході судового розгляду повідомили, що безпосередньо бачили, а також чули, як обвинувачений сокирою наносив пошкодження майну.

Обговорюючи позицію захисника ОСОБА_5 про відсутність в інкримінованих діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та наявність ознак адміністративного правопорушення, суд керується відповідними роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 р. «Про судову практику у справах про хуліганство», де у п.3 зазначено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Відповідно до п. 5 Постанови - за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад знищенням чи пошкодженням майна, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Відповідно до п. 4 Постанови як хуліганство можуть бути кваліфіковані дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, погрози обвинуваченого ОСОБА_6 сусідам ОСОБА_8 , ОСОБА_10 щодо завдання тілесних ушкоджень та вбивством із використанням сокири, що супроводжувалось пошкодженням майна свідчать про наявність в діях ОСОБА_6 особливої зухвалості та грубого порушення громадського порядку.

Аналіз наведених обставин та доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_6 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України. Підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за статтями за злочинні дії проти особи відсутні, оскільки встановлено, що між обвинуваченим та допитаними свідками були відсутні особисті неприязні відносини.

А в цілому, позицію обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованого кримінального правопорушення суд розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення в повному обсязі.
Що стосується клопотання захисника про призначення по справі судової психіатричної експертизи, суд вважає, що відсутні підстави для призначення відповідної експертизи, оскільки стороною захисту не було надано відомостей, які б викликали обгрунтований сумнів щодо його осудності в цілому, або обмеженої осудності.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні неповнолітню дитину, відомостей про те, що обвинувачений має на утриманні інших неповнолітніх дітей матеріали справи не містять, так само як не надано обвинуваченим та захисником відомостей про офіційне працевлаштування обвинуваченого.

Обставин, які б помякшували та обтяжували покарання обвинуваченому, передбачених відповідно ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію представника потерпілої юридичної особи, яка наполягала на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, ураховуючи, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Обговорюючи законність та обґрунтованість цивільних позовів, суд приходить до наступних висновків.

Представником ОСББ «Червоний Хутір» до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому представник просила стягнути з обвинуваченого, як винного у вчиненні кримінального правопорушення, на користь ОСББ «Червоний Хутір» матеріальну шкоду в сумі 30450 грн.

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди цивільний позивач зазначила, що відповідно до акту оцінки збитків майна, що знаходиться на 3 поверсі будинку АДРЕСА_4 , яке було пошкоджено обвинуваченим ОСОБА_6 , всього майна було пошкоджено на суму 21 000 грн., а відповідно до акту відновлювальної вартості робіт пошкодженого майна, всього на момент здійснення пошкодження відновлювальна вартість складає 9450 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого співвласникам квартир в житловому будинку АДРЕСА_4 було завдано матеріальної шкоди в сумі 21000 грн., що підтверджено актом оцінки збитків майна /а.с.46/. Також встановлено, що вартість відновлювальних робіт складає 9450 грн /а.с.45/.
Обговорюючи позицію сторони захисту про відсутність належних доказів спричинення матеріальної шкоди та про необхідність визнання акту оцінки збитків майна та акту відновлювальної вартості майна неналежними доказами, суд враховує, що зазначені акти стороною захисту в передбаченому законом порядку не оспорювались, а відомості, які містяться в цих актах стороною захисту не спростовані.
Крім того, суд враховує, що цивільний позивач в судовому засіданні пояснила, що матеріальна шкода була розрахована на підставі оцінки спеціалістів ОСББ «Червоний Хутір», які виконують ремонтні роботи.
Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дій обвинуваченого цивільному позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 30 450 грн., яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСББ «Червоний Хутір». А тому цивільний позов ОСББ «Червоний Хутір» до обвинуваченого підлягає задоволенню в повному обсязі.
Обговорюючи можливість розгляду цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 61 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до правових позицій Верховного суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» - не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяють суду зробити висновок про необхідність залишення цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду, оскільки об`єктивно встановлено, що ОСОБА_8 не є потерпілою від даного кримінального правопорушення, а заявлені нею вимоги про відшкодування шкоди не випливають із пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України - особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, ОСОБА_15 підлягає роз`ясненню її право заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 / три/ роки.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 / два/ роки.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСББ «Червоний Хутір» до ОСОБА_6 «Про відшкодування матеріальної шкоди» - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІПН: НОМЕР_1 / на користь ОСББ «Червоний Хутір» // матеріальну шкоду в сумі 30 450 /тридцять тисяч чотириста п`ятдесят/ гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 «Про відшкодування матеріальної та моральної шкоди» - залишити без розгляду.

Речові докази: сокиру (металева частина та руків`я), яка знаходиться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 006053 від 26.06.2019 р. знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1