Провадження № 1-кп/638/42/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 004582 від 03 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309 КК України, кримінального провадження № 003234 від 27 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_2 за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України, кримінального провадження № 0004313 від 16 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України, кримінального провадження № 0000953 від 29 лютого 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, кримінального провадження № 0004388 від 08 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 185 КК України, кримінального провадження № 0005358 від 27 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України, кримінального провадження № 0000087 від 06 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України, -

встановив:
В моє провадження 02 листопада 2020 року надійшли вказані кримінальні провадження. Вказані кримінальні провадження передані фактично, проте відповідно до розпорядження від 30 жовтня 2020 року № 02-06/930 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309,ч.2 ст. 309,ч.1 ст. 185,ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 125 КК України, « ОСОБА_5 » за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309,ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 125 КК України.
Під час вивчення вказаних кримінальних проваджень з`ясовано, що 29 жовтня 2014 року до Дзержинського районного суду міста Харкова надійшло кримінальне провадження № 004582 від 03 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309 КК України. 28 жовтня 2014 року відповідно до ухвали судді ОСОБА_6 справа призначена у підготовче судове засідання. 18 листопада 2014 року вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
11 серпня 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0003234 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України. Відповідно до протоколу розподілу справа передана судді ОСОБА_7 . 31 серпня 2015 року суддею ОСОБА_7 постановлена ухвала про передачу судді ОСОБА_6 вказаного кримінального провадження для вирішення питання про об`єднання вказаних кримінальних проваджень.
30 вересня 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004313 від 16 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України. Відповідно до листа судді ОСОБА_8 вказані матеріали були передані судді ОСОБА_6 для вирішення питання щодо спільного розгляду вказаних проваджень.
23 березня 2016 року відповідно до ухвали постановленої суддею ОСОБА_6 вказані три кримінальні провадження були об`єднані, проте дані ОСОБА_3 зазначені, як « ОСОБА_9 », об`єднаному кримінальному провадженню не присвоєний номер.
19 липня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000953 від 29 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України. Протоколом неавтоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді ОСОБА_6 . Відповідно до ухвали від 04 серпня 2016 року справу призначено у підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали від 07 вересня 2016 року суддею ОСОБА_6 вказані кримінальні провадження об`єднані з раніше об`єднаними кримінальними провадженнями 23 березня 2016 року та призначене знову « ПІДГОТОВЧЕ судове засідання» по розгляду цього об`єднаного кримінального провадження, номер провадження не присвоєний.
Відповідно до розпорядження № 02-48/449 від 30 вересня 2016 року на підставі доповідної записки помічника судді ОСОБА_10 було перерозподілено справу за обвинуваченням « ОСОБА_11 за ч.1,2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України».
Відповідно до протоколу вказана ( новосформована справа) передана судді ОСОБА_12
31 жовтня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004388 від 08 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 185 КК України. Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями у неавтоматичному режимі справа передана на розгляд судді ОСОБА_12 справа не призначалась до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
07 грудня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005358 від 27 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України. Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями у неавтоматичному режимі справа передана на розгляд судді ОСОБА_12 справа не призначалась до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ухвал від 27 січня 2017 року і перше і друге вказані кримінальні провадження об`єднані суддею ОСОБА_12 в одне провадження з раніше об`єднаними. Без призначення справ у підготовче судове засідання, без об`єднанням їх між собою. В ухвалах прізвища обвинувачених зазначені як: « ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 »
Розпорядженням від 17 лютого 2017 року № 02-48/237 на підставі доповідної записки « кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 185,ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_3 за ч.1,2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 309 КК України» ( тобто новостворена справа) перерозподілена.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2017 року справа передана на розгляд судді ОСОБА_7 .
В ухвалі від 24 березня 2017 року суддею ОСОБА_7 змінено склад обвинувачених і протягом до постановлення ухвали від 27 грудня 2018 року він залишається в такій редакції.
26 лютого 2018 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000087 від 06 січня 2018 року стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України. Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями у неавтоматичному режимі справа передана на розгляд судді ОСОБА_7 . Вказана справа відповідно до ухвали від 27 лютого 2018 року призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ухвали суду від 28 лютого 2019 року знову змінено склад обвинувачених та обсяг їх обвинувачення.
Відповідно до ухвали від 12 липня 2019 року суддею ОСОБА_7 об`єднані в одне провадження кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1,2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України та кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України. Доля інших кримінальних проваджень не вирішена.
Відповідно до розпорядження від 06 липня 2020 року № 02-06/309 на підставі доповідної записки, взагалі у незрозумілий спосіб розподілена справа, якої не існує, а саме «за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України». Відповідно до протоколу розподілу саме така справа передана на розгляд судді ОСОБА_13 . Справа у підготовче судове засідання не призначалась.
У подальшому відповідно до доповідної записки від 20 жовтня 2020 року справа за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 309 та ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 125 КК України справа передана для розгляду заяви про відвід судді.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями питання відводу розподілене для вирішення судді ОСОБА_14 .
Відповідно до ухвали від 23 жовтня 2020 року. Склад обвинувачених у даному кримінальному провадженні знову змінюється, знову з`являється « ОСОБА_5 ».
Відповідно до розпорядження від 30 жовтня 2020 року № 02-06/930 перерозподіляється інша справа, а саме « по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_2 , обвинуваченого за ч.1 ст. 309,ч.2 ст. 309,ч.2 ст. 309,ч.1 ст. 185.ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 125 УУ України, « ОСОБА_5 ». обвинуваченого за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2 ст. 309,ч.2 ст. 185,ч.1 ст. 125 КК України». Тобто знову змінено склад та обсяг обвинувачення у кримінальному провадженні. Протоколом розподілу справ визначено суддю ОСОБА_1 для подальшого розгляду.
Протягом всього часу розгляду справа не була у належний спосіб об`єднана та у належний спосіб розподілена між суддями, що є порушенням ст. 35 КПК України.
Також окремо необхідно зазначити, що суддя ОСОБА_1 , як слідчий суддя на стадії досудового слідства приймала участь при постановленні ухвал. Зокрема відповідно до ухвали від 23 червня 2015 року було проведені обшуки у кримінальному провадженні № 0003234, про що є відомості у обвинувальному акті за цим кримінальним провадженням, проте вказані дані не враховані про повторному розподілі справи.
Як регламентує стаття 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції.
В силу частин 1, 3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
При всіх детально вивчених обставинах, а також з метою економії процесуального часу, заявлю самовівід.
Дослідивши матеріали заяви, та враховуючи наявність обставин, передбачених ст. 75 КПК України, суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.
Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.
Окремо необхідно зазначити про неналежність оформлення переданого матеріалу, він навіть не прошитий, в порушення вимог чинного законодавства, хоча перебував у провадженні суддів тривалий час. Вказаний матеріал у такому вигляді буде переданий для подальшого розгляду іншому складу суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 75, 80-82, 370-372КПК України, суддя, -

постановив:
Відвести суддю ОСОБА_1 від участі при розгляді кримінального провадження № 004582 від 03 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст. 309 КК України , кримінального провадження № 003234 від 27 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України , ОСОБА_2 за ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України, кримінального провадження № 0004313 від 16 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України, кримінального провадження № 0000953 від 29 лютого 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, кримінального провадження № 0004388 від 08 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 185 КК України, кримінального провадження № 0005358 від 27 жовтня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст. 185 КК України, кримінального провадження № 0000087 від 06 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України.
Передати вказані кримінальні провадження до канцелярії суду для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому ст. 35 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1