Справа № 344/1898/21
Провадження № 1-кс/344/774/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано- Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000619 від 31.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що 31.12.2020 приблизно о 18 годині 40 хвилин водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 216, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись проїзною частиною ділянки автодороги Т-0905 сполученням Делятин Раківчик, що по вул. Українська у с. Саджавка Надвірнянського району Івано-Франківської області в напрямку смт. Делятин, вчинив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 , який рухався правим краєм проїзної частини дороги у попутному напрямку відносно напрямку руху автомобіля. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер у автомобілі швидкої медичної допомоги по дорозі у лікувальний заклад. Водій ОСОБА_5 з місця події автомобілем скрився.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди та за фактом завідомо залишення в небезпеці внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 від 31.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий вказує в клопотанні, що під час проведення огляду 05.02.2021 у приміщенні моргу КИП «Коломийська ЦРЛ», вилучено верхній одяг у котрому був одітий на час дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: куртку; штани; кофту (батнік); футболку та пару кросівок. У кримінальному провадженні згаданий одяг визнано речовим доказом та буде призначено по ньому медико-криміналістичну експертизу.

Беручи до уваги вище викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що одяг неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 зберіг на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та з метою збереження речових доказів, слідчий за погодженням з прокурором, просить накласти арешт на вилучені речі.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на одяг неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: куртку; штани; кофту (батнік); футболку та пару кросівок, у якому 31.12.2020 на час дорожньо-транспортної пригоди перебував потерпілий та який вилучено з приміщення моргу КНП «Коломийська ЦРЛ», до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1