Справа №522/1091/21
Провадження по справі № 1-кс/522/651/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0012059 від 17.12.2015 року на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк.
Учасники процесу:
Представник потерпілого - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк у кримінальному провадженні №0012059 від 17.12.2015 року.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_4 посилається на наступне.

У провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0012059 від 17.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Із матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2008 року на розі вул. Єврейської та Олександрійського проспекту, біля ринку "Книжка", м. Одеси ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 60000 доларів США, про що ОСОБА_5 власноруч написав боргову розписку і зобов`язався повернути зазначену суму грошей до 01 листопада 2008 року.
Однак, в зазначений термін грошове зобов`язання виконано не було, на неодноразові вимоги ОСОБА_3 повернути борг у сумі 60000 доларів США ОСОБА_5 відмовився і заявив, що він боргову розписку на зазначену суму власноруч не писав і підпис у розписки виконана не їм.
Згідно з висновком експертного почеркознавчого дослідження почерку та підпису від імені ОСОБА_5 № 3818/02 від 27 жовтня 2015 року проведеного зав. відділом почеркознавчих досліджень ЛКВД Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_6 текст розписки і підпис від імені ОСОБА_5 на суму 60000 доларів США виконані самим ОСОБА_5 .
Висновоком старшого судового експерта №17-5563/705 від 06.05.2018 року Херсонського відділення ОНДІСЕ МЮ України ОСОБА_7 текст розписки на суму 60 000 доларів США від 28.03.2008 року та підпис виконаний самим ОСОБА_5
Крім цього, вина ОСОБА_5 підтверджується і іншими доказами. Не зважаючи на це , у кримінальному провадженні не приймаються процесуальні рішення, підозра не вручена, а саме досудове розслідування проводиться неефективно та не направлене на встановлення істини по справі.
06.09.2018 року на адресу старшого слідчого старшого слідчого Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 подано клопотання про повідомлення про пдозру ОСОБА_5
02.12.2019 року на адресу прокуратури Одеської області подано скаргу на бездіяльність слідчого та прокурора.
21.04.2020 року на адресу Офісу Генерального прокурора України подано скаргу на бездіяльність слідчого та прокурора.
21.04.2020 та 21.06.2020 року на ім`я керівнику Одеської місцевої прокуратури №3 було подано скаргу про недотримання розумних строків у вищезазначеному кримінальному провадженні, в порядку ст.308 КПК України.
У отриманих відповідях роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії та бездіяльність слідчого чи прокурора розглядається суддею місцевого суду за правилами судового розгляду.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2020 року, частково задоволено скаргу ОСОБА_4 , та зобов`язано уповноважених осіб Одеської місцевої прокуратури №3 розглянути скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 21.04.2020 та 21.06.2020 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0012059 від 17.12.2020 за ознаками злочину, передбаченого ст.190 ч.4 КК України.
19.01.2021 року ОСОБА_4 отримав відповідь по своїй скарзі, що за результатом її розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про недотримання розумних строків у кримінальному провадженні. З урахуванням вище викладеного просить встановити процесуальний строк тривалістю в один місяць для проведення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду не з`явився, причини неявки суд не повідомив, та його неявка не перешкоджає розгляду скарги на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав скаргу у повному обсязі.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 9. Законність
1. Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Стаття 21. Доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень
1. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
2. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
3. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 28. Розумні строки
1. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
2. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
4. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
5. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
6. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Стаття 113. Поняття процесуальних строків
1. Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
2. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Стаття 114. Встановлення процесуальних строків прокурором, слідчим суддею, судом
1. Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
2. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Стаття 307. Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування
1. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
У провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0012059 від 17.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
Адвокат ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, у передбачений кодексом строк.

Варто зазначити, що кримінальний процесуальний кодекс України розрізняє наступні види бездіяльності, яка підлягає оскарженню до слідчого судді: яка полягає у не внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, неповерненні тимчасово вилученого майна та у невчиненні інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити у передбачений законом строк.

Згідно із Узагальненням "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відповідно до вимог ст. 219 КПК України ( в ред. яка була чинна на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань), досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
При цьому, у своїй скарзі адвокат просить встановити процесуальні строки, протягом яких слідчий чи прокурор повинен прийняти процесуальні рішення для закінчення досудового розслідування у межах одного місяця.
Відповідно до загальних засад кримінального провадження, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Під час розгляду такого клопотання, слідчий суддя повинен взяти до уваги положення Закону, які регламентують поняття процесуальних (розумних) строків та Загальні засади кримінального провадження.
У своєму рішенні №3-рп/2003 від 30 січня 2003 року, Конституційний Суд України, вказав, що поняття "розумний строк досудового слідства" є оцінним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину… Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено в ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вимога розумності стосується не тільки тривалості певних процедур, а і кримінального провадження в цілому.

Дослідивши клопотання та його додатки, слідчий суддя враховує, що значна увага представника потерпілого приділена неповідомленню про підозру особі, яка на їх думку є винною у вчиненні злочину.

Варто зауважити, що відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Не зважаючи на наявність загальної норми процесуального права, яка регламентує повноваження слідчого судді здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, спеціальні норми Кримінального процесуального кодексу розкривають межі вказаних повноважень.

Досудове розслідування - це першочергова стадія кримінального провадження. Надання будь-якої оцінки тим питанням, які повинні вирішуватися відповідно до ст. 368 КПК України буде перевищенням меж судового контролю, який має право здійснювати слідчий суддя. Також, відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Таким чином, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, оцінки доказів, які отримані стороною досудового розслідування і не надані для безпосереднього дослідження - є передчасними і до повноважень слідчого судді не входять.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що не зважаючи на обґрунтування усіх викладених у скарзі порушень із посиланням на конкретні обставини, надання їм оцінки є недопустимим у провадженні по розгляду скарги на бездіяльність.
Найважливішим питанням, яке наразі повинен вирішити слідчий суддя, це який строк передбачений Кримінальним процесуальним кодексом необхідний для закінчення досудового розслідування.
Так, слідчим суддею уже встановлено, що в даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, а тому загальний строк досудового розслідування не обмежений жодними строками, відповідно до редакції ст. 219 КПК України, чинної на момент внесення відомостей до ЄРДР.
З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному разі строки досудового розслідування не встановлені Кримінальним процесуальним кодексом, таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав передбачених ч. 6 ст. 28 КПК України для встановлення процесуального строку у межах скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора.

Керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0012059 від 17.12.2015 року на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
26.01.2021