ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2021 року

м. Київ
справа № 357/6431/19
провадження № 51-5111 км 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом обставини
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року задоволено подання голови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 про направлення заяви про самовідвід судді ОСОБА_8 у провадженні за заявою ОСОБА_6 про відвід слідчого судді у розгляді скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих на досудовому розслідуванні кримінального провадження № 000011 до іншого суду, а матеріали справи №357/6431/19 (провадження 1-кс/357/4084/19) направлено для розгляду до Володарського районного суду Київської області.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_6 звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про його перегляд за нововиявленими обставинами, вимагаючи його скасування та ухвалення нового рішення, яким зупинити виконання оскаржуваної ним ухвали, яка переглядається за нововиявленими обставинами, до закінчення перегляду, а саме: зупинити розгляд у Володарському районному суді Київської області заяви судді ОСОБА_8 про самовідвід у розгляді заяви ОСОБА_6 по справі № 357/6431/19, матеріали якої повернути до Київського апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 1 жовтня 2019 року залишено без задоволення.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року, вимагає її скасувати, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Скаржник наполягає на тому, що звіт про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями від 17 вересня 2019 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, на підставі якого у зазначеному суді неможливо утворити склад суду для розгляду справи, є підробленим. Зазначає, що за цим фактом до Єдиного Реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про злочин за частиною 2 статті 376-1 КК, як незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду. Зазначені обставини ОСОБА_6 вважає нововиявленими та такими, що могли вплинути на законність та обґрунтованість судових рішень за кримінальним провадженням № 357/6431/19.
Заперечень від інших учасників кримінального провадження до Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_6 . Вважає ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року законною та обґрунтованою.
Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду. Від скаржника ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд кримінального провадження №357/6431/19 без його участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з вимогамистатті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частин 1, 2статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватисястаттями 412-414 цього Кодексу.
Частина 1 статті 412 КПК України передбачає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цьогоКодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог статті 24 КПК кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Особливості провадження за нововиявленими або виключними обставинами регламентуються положеннями глави 34 КПК. Так, згідно з частиною 2 статті 467 КПК судове рішення за наслідками кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржене в порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 нововиявленою обставиною вважає наявність підробки у звіті про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, на підставі якого у зазначеному суді неможливо утворити склад суду для розгляду справи.
Згідно з частиною 1 статті 459 КПК, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленим або виключними обставинами.
Апеляційний суд в оскарженій ухвалі зазначив, що відповідно до процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, підставою його здійснення є одна з визначених у частині 2 статті 459 КПК обставин, що на час подання відповідної заяви підтверджена належними засобами доказування. З урахуванням того, що за підроблення доказів передбачено кримінальну відповідальність, належним засобом доказування існування викладених у заяві ОСОБА_6 обставин, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.
Проте, належного підтвердження доводів у частині підроблення звіту про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями від 17 вересня 2019 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_6 суду не надав. Результатів здійснення кримінального провадження за вказаними фактами матеріали справи не містять. Один лише витяг з ЄРДР, без підтвердження належними доказами щодо підроблення звіту про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року не може бути підставою для визнання зазначеної обставини, як нововиявленої, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.
Верховний Суд у своєму висновку щодо застосування норм права у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 03 лютого 2020 року по справі № 522/14170/17 (провадження №51-1836кмо19) зазначив, що положення частини 1 статті 459 КПК слід розуміти як такі, що передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
За викладених обставин, з урахуванням приписів глави 34 КПК, апеляційний суд, не встановивши підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, повинен був відмовити у відкритті такого провадження, проте, колегія суддів дійшла висновку, що, навіть, скасування зазначеного судового рішення не призведе до процесуальної можливості перегляду апеляційним судом заяви ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли перешкодити суду прийняти законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено, підстав для його скасування за доводами, зазначеними у касаційній скарзі ОСОБА_6 не встановлено, а тому Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року залишити без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 16 червня 2020 року залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3