КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

10 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В мотивування ухвали слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявами про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 . По суті заяви вбачається, що ОСОБА_5 просить внести відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 367 КК України, в результаті його незгоди з процесуальними діями та рішеннями. Таким чином, зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою такого роду, де фактично заявником висловлюється у такий спосіб незгода з прийнятим процесуальним рішенням судді, прямо суперечить ст. 126 Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та не відповідає практиці ЄСПЛ.

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року по справі №757/23363/20-к, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є передчасною, неповною та невмотивованою, не відповідає вимогам ст. ст. 110, 214 КПК України.

Вважає, що місцевий суд повинен був зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 375 КК України та надати заявнику копію витягу з ЄРДР, що судом не було виконано.

Зазначає, що згідно ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки заяви особи про наявність ознак злочину, а полягає лише в механічному внесенні цієї заяви до ЄРДР на протязі 24 годин з моменту її отримання.

До початку апеляційного розгляду судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 75 КПК України заявили самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року.

Заслухавши заяви про самовідвід та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заявлених самовідводів, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя також не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є обґрунтовані обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, важливими є такі висновки.

"Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення Європейського суду з прав людини, у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubberv. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

"Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland).

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_5 подав скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення, вчинені суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_6 .

Станом на даний час ОСОБА_6 є повноважним суддею Київського апеляційного суду.

Тому, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також враховуючи наведені положення Бангалорських принципів поведінки суддів, суд дійшов висновку, що за наявності зазначених обставин участь суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у цьому судовому провадженні може викликати сумнів в учасників провадження в їх неупередженості, а тому вважає за необхідне задовольнити заявлені самовідводи, а провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року - направити на повторний автоматизований розподіл для виконання вимог ч. 3 ст. 82 КПК.

Керуючись ст. ст. 75 ч. 1 п. 4, 80 - 82 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Заявлений суддями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 самовідвід задовольнити.

Провадження під №757/23363/20-к за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року направити на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 і т а й л о