Справа № 629/3900/20
Провадження № 1-кс/629/806/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000935 від 21.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Старша слідча СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 25.08.2020 року звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, в якому просила накласти арешт на вилучений швелер із чорного металу, довжиною 1,7 м, вагою 13,2 кг, добровільно виданий ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися та відчужувати вказане майно. Арештоване майно передати на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що невідома особа в період часу з 07.08.2020 року по 14.08.2020 року, проникла до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в ГБК «Газовик» в м. Лозова, смт. Панютине звідки таємно викрала належне ОСОБА_5 майно, чим спричинила майнову шкоду на суму 2000 гривень.
В ході досудового слідства було встановлено, що до вчинення вказаної крадіжки причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22.08.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 добровільно видав швелер із чорного металу, довжиною 1,7 м, вагою 13,2 кг, який він викрав із гаражу, розташованого в ГБК «Газовик».
Вищевказане майно визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Вислухавши доводи слідчого, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В даному випадку завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
В ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.
У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, яке було тимчасово вилучене під час огляду місця події 22.08.2020 року, може бути доказом злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання старшої слідчої СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000935 від 21.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений швелер із чорного металу, довжиною 1,7 м, вагою 13,2 кг, добровільно виданий ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися та відчужувати вказане майно.

Арештоване майно - швелер із чорного металу, довжиною 1,7 м, вагою 13,2 кг передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1