У Х В А Л А
Іменем України
13 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 11.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.09.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 11.06.2020 року старшим слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.09.2019 року.

Вказану постанову скаржник отримав 10.08.2020 року.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

В судовому засіданні скаржник просив слідчого суддю скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду. Слідчий суддя, заслухавши думку скаржників, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримніального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Однак слідчим суддею встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, про які зазначає заявник у своїй скарзі.

Так, з постанови слідчого не вбачається, що в ході здійснення досудового розслідування, були проведені будь-які слідчі (розшукові), або процесуальні дії, зокрема не було допитано осіб

яким відомі обставини розслідуваного кримінального провадження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Також не зрозуміло, на підставі яких доказів слідчий прийшов до висновку, про відсутність складу кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя вважає зібрані у кримінальному провадженні дані недостатні для висновку про закриття кримінального провадження, оскільки той обсяг інформації, яка наявна у слідчого явно не дає змоги стверджувати ні про наявність, ані про відсутність складу кримінальних правопорушень у діях вказаних осіб.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» заява № 4494/07 від 07 листопада 2013 року у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельнішим, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Наведене у сукупності вказує на необґрунтованість постанови слідчого ОСОБА_4 від 11.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.09.2019 р., та невжиття достатнього обсягу заходів у вигляді проведення необхідних слідчих та/чи процесуальних дій з метою виконання завдань кримінального провадження та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 11.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.09.2019 року є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 303, 306, 307, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 11.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.09.2019 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , від 11.06.2020 року, про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.09.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1