Справа № 161/3966/20
Провадження № 1-кп/161/610/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 липня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0004930 від 24.12.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садів Луцького району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого водієм в ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 24.12.2019 року, всупереч вимогам «Правил дорожнього руху України», керуючи технічно справним автомобілем марки «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою у правій смузі руху по вул. Ковельській в м. Луцьку в напрямку с. Зміїнець Луцького району Волинської області, зі швидкістю 40 км./год., при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу будинку № 89 по вул. Ковельській в м. Луцьку, перед яким у лівій смузі руху зупинився автомобіль марки «Great Wall Safe» д.н.з. НОМЕР_2 , надаючи перевагу у русі пішоходам, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не зменшив швидкість руху перед вказаним пішохідним переходом, не зупинився та не переконався, що на ньому відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода та небезпека, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 12.3, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала перехід проїжджої частини дороги по нерегульованому пішохідному переході з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_6 своїми необережними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи черепа, лицевої частини черепа, забоєм головного мозку та посттравматичним субарахноїдальним крововиливом (САК); забійну рану чола справа; відкритий багато уламковий перелом дистальних відділів обох кісток правої гомілки зі зміщенням та рваною раною нижньої третини правої гомілки в яку виступає уламок великогомілкової кістки; закритий багатоуламковий перелом головки та верхньої третини лівої плечової кістки; закритий перелом верхньої гілки правої лонної кістки тазу з незначним зміщенням; перелом 3-го ребра справа;№ забій правої нирки з гематурією (наявність сечі в крові), які згідно висновку судово-медичної експертизи № 117 від 14.02.2020 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п.2.3 (б), 12.3, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений в обвинувальному акті злочин. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 , яка підтвердила факт наїзду на неї обвинуваченим ОСОБА_6 при обставинах та наслідках, що настали, як зазначено в обвинувальному акті. Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просила суд суворо не карати ОСОБА_6 без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми необережними діями, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховується те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, потерпіла будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просила суд суворо не карати ОСОБА_6 , поряд з цим, останній зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання ОСОБА_6 слід призначити в межах санкції ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами,при цьому на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_6 не застосовується додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній має на утриманні неповнолітню дитину, працює водієм, і це є його основним та єдиним джерелом доходу.
Цивільний позов Луцької міської клінічної лікарні про відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням потерпілої підлягає до повного задоволення.
Речові докази в даному кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а судові витрати покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов КП «Луцька міська клінічна лікарня» до ОСОБА_6 про відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь КП «Луцька міська клінічна лікарня» витрати пов`язані із лікуванням потерпілої ОСОБА_4 в загальній сумі 28 378 (двадцять вісім тисяч триста сімдесят вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 16 копійок витрат за проведення судових експертиз в даному кримінальному провадженні.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.01.2020.
Речові докази:
транспортний засіб автомобіль марки «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, що у м. Луцьку по вул.Ківерцівська,34- повернути ОСОБА_6 за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: