Справа № 545/245/21
Провадження № 1-в/545/92/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства ,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання Державної установи « Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ.

Від представника колонії та засудженого до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки відсутні підстави для приведення вироку у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше судимий 12.03.2019 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309,75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

В подальшому ОСОБА_4 засуджений 08.10.2019 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Згідно даного Закону санкція ч. 2 ст. 309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією

нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 63 КК України позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарань в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається, призначена ОСОБА_4 міра покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України призначена в межах санкції статті 3 роки позбавлення волі.

Міра покарання призначена ОСОБА_4 за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України також в межах санкції статті 3 роки позбавлення волі.

Остаточне покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року 3 роки 1 місяць позбавлення волі призначене на підставі ст. 71 КК України , а саме до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року.

Підстави для перекваліфікації дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року відсутні, оскільки кримінальне правопорушення засудженим вчинено на протязі року після засудження за цією статтею, а саме 15.06.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 309,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі , відповідає вимогам діючого законодавства, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5,72,74 КК України,ст.ст. 537,539 КПК України суд :

УХВАЛИВ :
В задоволенні подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до діючого законодавства відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1