Справа № 755/2110/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000019 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, працюючого старшим лейтенантом Департаменту оперативного документування СБУ, військовозобов`язаного, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.163 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2019 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території міста Києва, громадянин України ОСОБА 1 (матеріали досудового розслідування щодо якого виділено в окреме провадження за № 0000014) знаючи, що відомості про телефонні розмови громадян України відсутні у вільному доступі, а також те, що отримавши такі відомості, їх можливо збути за грошову винагороду, переслідуючи корисливу мету та мотив особистого збагачення, вирішив за грошову винагороду отримувати електронні файли з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку, а саме відомості про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, (вихідних та вхідних з`єднань, тощо), маршрутів передавання, ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання телекомунікацій (абонентського номеру SIM-карти, ІМЕІ, МАС-адрес, ІР-адрес тощо), яке перебувало у зоні дії певних базових станцій у певний час, з подальшим використанням отриманої інформації у зазначеній діяльності та передачі її іншим особам за грошову винагороду. На виконання вказаного злочинного умислу, направленого на порушення таємниці телефонних розмов, переслідуючи корисливу мету та мотив особистого збагачення, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вступив у попередню змову направлену на порушення таємниці телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку із співробітником органу безпеки - оперуповноваженим 4 відділу 3-го управління ДОД Служби безпеки України ОСОБА_3 , з яким домовився про те, що він буде підшукувати осіб, яким необхідна інформація про телефонні розмови інших осіб, а ОСОБА_3 буде незаконно її отримувати у свого знайомого співробітника органу безпеки - начальника 3 відділу 1 управління (з дислокацією у м. Краматорськ Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій області ОСОБА 2, який, з використанням спеціальних технічних засобів, призначених для негласного зняття інформації буде незаконно її передавати ОСОБА_3 через акаунти месенджерів Telegram та «WhatsАpp», які зареєстровані за номером телефону НОМЕР_1 , а ОСОБА_3 , у свою чергу, буде передавати цю інформацію через акаунти месенджерів Telegramта ««WhatsАpp»». які зареєстровані за номером телефону НОМЕР_2 ОСОБА 1, який буде збувати вказану інформацію через зазначені акаунти месенджерів замовникам за грошову винагороду у розмірі 160-200 доларів США за один телефонний номер.
У подальшому, упродовж листопада-грудня 2019 року, на виконання вказаного злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА 1 домовився з громадянином України ОСОБА_3 про те, що ОСОБА 1, користуючись аккаунтом у меcсенджері Telegram, який зареєстрований за номером телефону НОМЕР_3 , отримуватиме замовлення від невстановлених груп та окремих користувачів щодо абонентів, по яким необхідна деталізація телефонних з`єднань. Після цього, згідно заздалегідь обумовленого плану, ОСОБА 1 буде передавати інформацію щодо ідентифікаційних ознак номерів абонентів телефонних операторів співробітнику СБ України ОСОБА_3 , який в свою чергу, буде пересилати її співробітнику СБ України ОСОБА 2 (щодо якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 15.10.2019), який з використанням спеціальних технічних засобів, призначених для негласного зняття інформації, буде отримувати таку інформацію та незаконно передавати її ОСОБА_3 через акаунти месенджерів Telegramта ««WhatsАpp», а ОСОБА_3 , у свою чергу, буде передавати цю інформацію через акаунти месенджерів Telegram та ««WhatsАpp» ОСОБА 1, який буде збувати вказану інформацію через зазначені акаунти месенджерів замовникам за грошову винагороду у розмірі 160-200 доларів США за один телефонний номер.
Упродовж листопада-грудня 2019 року, на виконання вказаного злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 домовився з громадянином України ОСОБА 2 про те, що ОСОБА 1, користуючись аккаунтом Borz у меcсенджері Telegram (ім`я користувача ОСОБА_6 ) який зареєстрований за номером телефону НОМЕР_3 , отримуватиме замовлення від невстановлених груп та окремих осіб щодо абонентів по яким необхідна деталізація телефонних з`єднань. Після цього, згідно заздалегідь обумовленого плану, ОСОБА 1 буде передавати інформацію щодо ідентифікаційних ознак номерів абонентів телефонних операторів співробітнику СБ України ОСОБА_3 , який в свою чергу, буде пересилати її співробітнику СБ України ОСОБА 2.
Надалі, після отримання такої інформації від ОСОБА_3 щодо ідентифікаційних ознак номерів абонентів телефонних операторів, ОСОБА 2, перебуваючи в зоні ООС (м. Краматорськ), використовуючи своє службове повноваження, на підставі службових записок у рамках роботи у контррозвідувальній справі категорії «контрозвідувальна перевірка», отримував через можливості відділу оперативно-технічних заходів (з дислокацією у місті Краматорськ Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях відомості щодо телефонних з`єднань абонентів та здійснював їх пересилання через мессенджер Telegram, який зареєстрований за номером телефону НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який в свою чергу, пересилав отриману інформацію ОСОБА 1, а той відповідно замовнику.
Оплата за надані послуги замовником здійснювалась на номер карткового рахунку АТ КБ Приватбанк № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА 1, який, у свою чергу, здійснював перерахування частини незаконно отриманих грошових коштів ОСОБА_3 та ОСОБА 2, шляхом здійснення переказів на їх карткові рахунки.
Так, 20.11.2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_4 , ОСОБА 1, у вказаний вище спосіб отримав від ОСОБА_3 , а він в свою чергу отримав від ОСОБА 2 електронний файл з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов за номерами оператора зв`язку НОМЕР_5 , НОМЕР_6 які в подальшому передав користувачу аккаунту Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрованому на номер телефону НОМЕР_7 ), з метою використання у діяльності зі збору інформації про осіб, за що отримав від останнього, на рахунок № НОМЕР_4 в КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 7700 грн.
Крім того, 21.11.2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_4 , ОСОБА 1 у вказаний вище спосіб отримав від ОСОБА_3 , а він в свою чергу отримав від ОСОБА 2 електронний файл з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов за номерами оператора зв`язку НОМЕР_8 , НОМЕР_9 які в подальшому передав користувачу аккаунту Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрованому на номер телефону НОМЕР_7 ), з метою використання у діяльності зі збору інформації про осіб, за що отримав від останнього, на рахунок № НОМЕР_4 в КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 7700 грн.
Також 03.12.2019 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_4 , ОСОБА 1 у вказаний вище спосіб отримав від ОСОБА_3 , а він в свою чергу отримав від ОСОБА 2 електронний файл з інформацією, яка містить таємницю телефонних розмов за номерами операторів зв`язку НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , які в подальшому передав користувачу аккаунту Telegram « ОСОБА_7 », зареєстрованому на номер телефону НОМЕР_7 ), з метою використання у діяльності зі збору інформації про осіб, за що отримав від останнього, на рахунок № НОМЕР_4 в КБ «Приватбанк» грошову суму в розмірі 8143 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.2 ст.163 КК України, а саме порушення таємниці телефонних розмов, що передаються засобами зв`язку, за попередньою змовою групою осіб, повторно, з використанням спеціальних технічних засобів, призначених для негласного зняття інформації.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.2 ст.163 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.28 ч.2 ст.163 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч.4ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжкого злочину, внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкційст.163 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст.ст.394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.5 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 374, 473, 474, 476 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в кримінальному провадженні № 0000019 між прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.163 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1