Справа № 404/1337/20
Номер провадження 1-кп/404/89/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м.Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000160 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бистрик Ружинського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кіровограда, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.5 ст.191 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2021 року у судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про арешт земельної ділянки :22:140:0054 загальною площею 4,9581га з цільовим призначенням землі промисловості, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, дослідженням клопотання та долучених документів встановлено, що у ньому не зазначено власника майна, яке просить прокурор арештувати на момент звернення з відповідним клопотанням та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, тому вказане клопотання не відповідає положенням п.3 ч.2 ст.171 КПК України.

У додатках до клопотання і резолютивній частині клопотання відсутні відомості, документи як про: 1) власника, так і про 2) володільця майна, щодо яких сторона обвинувачення ініціює захід забезпечення кримінального провадження арешт на майно.

Виявлений істотний недолік суперечить принципу «юридичної визначеності» закріплений практикою застосування ст. 6 Конвенції. Внаслідок цього неможливо буде забезпечити виклик всіх власників та володільців майна для участі в розгляді клопотання.

При цьому нечітке визначення власника майна на думку суду суперечить правовій позиції ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказано, що невизначене формулювання обсягу майна заявлене до обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати це питання, тобто відноситься до порушень ст.6 Конвенції. Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано що відсутність інформації про предмети, що підлягають виявленню та вилученню, надало слідчим широких повноважень, обшуки не були пропорційними.

Дані про власника майна, що належить арештувати, на момент звернення з клопотанням не зазначені ні в тексті клопотання, ні в доданих до нього додатках, що виключає можливість початку розгляду клопотання про накладення арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору, для усунення недоліків, встановивши строк в 72 години, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-172, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно, земельну ділянку :22:140:0054 загальною площею 4,9581га, повернути прокурору для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали протягом семидесяти двох годин з часу отримання прокурором цієї ухвали.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3