УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 055 92 від 23.07.2020 за ч. 5 ст. 186 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 055 92 від 23.07.2020 за ч. 5 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23.07.2020, близько 12.45 год. підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито викрав сумку з грошовими коштами у сумі 30 400 доларів США, які належать потерпілому ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник.

У ході проведення 23.07.2020 огляду місця події у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим виявлено та вилучено монітор, дріт до монітора, інформаційний стенд з інформацією про обмін валют, сейф темного кольору, пристрій для підрахунку купюр, 4 мішки для грошей.

Крім того, 23.07.2020 у ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 30 400 доларів США, мобільний телефон «Нокіа», сумку, кепку, дві гумові рукавички синього кольору.

Постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 25.07.2020 зазначені вище грошові кошти визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, тому слідчий просив накласти на нього арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаної особи не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи наявність на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 186КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведено, що майно, на яке ініційоване накладення арешту містить на собі сліди його вчинення.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 055 92 від 23.07.2020 арешт на майно, вилучене у ході огляду 23.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-Монітор LG;

-дріт до монітора та ключ до сейфу;

-стенд з інформацією про обмін валют;

-сейф темного кольору;

-пристрій для підрахунку купюр;

-4 мішки для грошей.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 055 92 від 23.07.2020 арешт на майно, вилучене у ході огляду 23.07.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-302 купюри по 100 доларів США та 4 купюри по 50 доларів США, загалом 30 400 доларів США, що належать ОСОБА_7 ;

-Мобільний телефон марки «Нокіа» з сім-картою «Київстар», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 ;

-Сумку та кепку;

-Дві гумові рукавички синього кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1