Справа № 184/1116/20
Номер провадження 1-кп/184/190/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000183 від 14.03.2020 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, одруженого, освіта вища, не працює, має на утриманні 2 малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 12.03.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ч.1 ст.307, ст.69, ч.2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 08.04.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію»;

- 22.05.2019 року Орджонікідзевським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень

- 16.01.2020 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Вирок не набрав законної сили,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 року близько 13 години ОСОБА_3 знаходився в приміщенні аптеки №144, яка розташована по вул. Г.України, 5а в м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше йому знайомого ОСОБА_7 , в руках якого був мобільний телефон. В цей же день та час у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на заволодінням майном, що належить ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 7», шляхом зловживання довірою.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_3 в той же день та час, знаходячись там же, діючи умисно, з корисливих спонукань, під вигаданим приводом попросив у ОСОБА_7 його мобільний телефон нібито для того, щоб зателефонувати. ОСОБА_7 , довіряючи раніше знайомому ОСОБА_3 та не підозрюючи про злочинний намір останнього, передав йому свій мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 7». В цей же день та час ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні аптеки № НОМЕР_1 , яка розташована по вул. Г.України, 5а в м. Покров Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном марки «Хіаоmі» модель «Redmi Note 7» вартістю 3200,00 грн., належним ОСОБА_7 ..

Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_3 , скориставшись тим, ОСОБА_7 не спостерігає за його злочинними діями з місця вчинення злочину зник, розпорядившись чужим майном в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3200,00 грн..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що 13.03.2020 року близько 13 години він був у аптеці №144 м. Покров, де побачив знайомого ОСОБА_7 , у якого в руках був телефон. Він попросив у нього телефон, щоб подзвонити, на що ОСОБА_7 погодився і дав йому свій телефон. Він взяв телефон і пішов з аптеки. Коли пізніше повернувся, то потерпілого в аптеці вже не було. Телефон в подальшому продав. Вказує, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаюється у вчиненому та зазначає, що такого більше не повториться.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 «поза розумним сумнівом» у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на «Д» обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра, інфекціоніста не перебуває, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, матеріальний збиток потерпілому відшкодовано в повному обсязі, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_9 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 по епізоду вчинення кримінального правопорушення слід застосовувати ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки останній був засуджений вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речових доказів по справі немає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_3 покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання у вигляді 3 (років) 3 (трьох) місяців позбавлення волі, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати, починаючи з моменту його фактичного затримання та виконання вироку суду.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речових доказів по справі немає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1