Справа № 146/438/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2020 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000114 від 13 травня 2020 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетребівка, Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, учасником АТО, людиною з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимість погашена;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нетребівка, Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, учасником АТО, людиною з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.11.2019 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалися особи.
Згідно обвинувального акту від 29 травня 2020 року і наданих угод про примирення від 22 вересня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України за наступних обставин.

13 травня 2020 року біля 17 години 00 хвилин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном прийшли до тракторної бригади Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля», що розташована за адресою с.Нетребівка, вул. Шевченка, 64, Томашпільського району Вінницької області.

Після чого ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що їхні дії є непомітними для сторонніх осіб, діючи умисно, шляхом вільного доступу почали вчиняти крадіжку секцій металевого паркану, що обгороджував територію тракторної бригади з боку вулиці та на праві власності належить ПрАТ «ПК Поділля». Зокрема, 4 секції вказаного паркану вони відірвали та поставили на землю, щоб в подальшому забрати їх та займались зривом наступної, однак в цей час були викриті представниками ПрАТ «ПК Поділля» та не змогли закінчити злочин з причин не залежних від них. Загальна вага вказаних п`яти секцій паркану становить 200 кг.

Відповідно до висновку експерта № 381 від 18.02.2020 року ринкова вартість 1 кг чорного металу у вигляді металобрухту, станом на момент вчинення крадіжки, а саме 13.05.2020 року становить 4 грн.17 коп. Таким чином, вартість п`яти секцій металевого паркану загальною вагою 200 кг становить 834 грн.

Вчинене ОСОБА_5 суспільно небезпечне винне діяння кваліфіковане за ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, не доведена до кінця, з причин, які не залежали від волі особи, котра не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно небезпечне винне діяння кваліфіковане за ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, не доведена до кінця, з причин, які не залежали від волі особи, котра не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Відомості про укладені угоди, їх реквізити, зміст та визначені міри покарання.
22 вересня 2020 року між представником потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпіла сторона ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені обвинуваченим, кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, представнику потерпілого.

22 вересня 2020 року між представником потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпіла сторона ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» в особі представника потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені обвинуваченим, кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до п.п. 1,2, ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, представнику потерпілого.

Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо затвердження угод про примирення, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні попросив вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні попросив вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні попросила вказані угоди про примирення затвердити і призначити узгоджене в них покарання та інші передбачені угодами заходи.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угод вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про примирення, суд виходить із наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоди.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Статтею 476 КПК України передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угод про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджене обвинуваченими та представником потерпілого в угодах покарання відповідає ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, угоди відповідають вимогам ст.ст. 468, 471, 473 КПК України. Мотиви укладання та затвердження угод є такими, що відповідають інтересам сторін, не суперечать суспільним відносинам і ця домовленість спрямована на спрощену процедуру розгляду справи і економію процесуального часу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як встановлено п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015р., якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК.

Згідно ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод про примирення між потерпілим та обвинуваченими, їх форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даних угод.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000114 до висновку експерта вартість проведення досліджень становить 653,80 грн.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з поміж іншого, зазначається рішення щодо процесуальних витрат.

Пунктом 13 ч.1 ст.368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі. В частині третій зазначеної статті вказано, що у випадку обвинувачення декількох осіб суд вирішує питання про стягнення процесуальних витрат окремо щодо кожного з обвинувачених. Тобто стягнення витрат з обвинувачених повинно бути судом визначено з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного з обвинувачених.

Оскільки в даному кримінальному провадженні ступінь вини та майновий стан обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є однаковим, тому стягнення процесуальних витрат повинно бути здійснено в рівних частках.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 22 вересня 2020 року між представником потерпілого ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» та ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 вересня 2020 року покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Затвердити угоду від 22 вересня 2020 року між представником потерпілого ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля»» та ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 22 вересня 2020 року покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Долю речових доказів вирішити таким чином: п`ять секцій металевого паркану загальною вагою 200 кг, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області передати за належністю Приватному акціонерному товариству «Продовольча компанія «Поділля» як законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 653 гривні 80 копійок (шістсот п`ятдесят три гривні вісімдесят копійок) в рівних частках, тобто по 326 гривень 90 копійок (триста двадцять шість гривень дев`яносто копійок) з кожного.

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1