ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:618/966/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/691/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілого ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 09 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Западне Дворічанського району Харківської області, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Западне Дворічанського району Харківської області, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 . від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с. Западне Дворічанського району Харківської області, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: за вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 06 11 2018 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту,

визнано винним у скоєнні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ«Харківський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з дня ухвалення вироку, а саме з 17 09 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 6/1826СЕ-19 від 19 07 2019 у сумі 314 грн. 02 коп. в рівних частках по 104 грн. 68 коп. з кожного на користь Харківського НДЕКЦ МВС України.

Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_10 23 06 2019 року близько 18:00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, заздалегідь взявши з собою декілька білих полімерних мішків та металевий візок, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 через відсутню секцію паркану проникли на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , де шляхом розкрутки проводу дверей проникли на горище сараю, звідки здійснили крадіжку металевих виробів загальною вагою 120 кг., вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6/1826СЕ-19 від 19 07 2019 складає 560 грн. 40 коп. та помістивши їх у три білих полімерних мішки, віднесли до ОСОБА_11 , який їх очікував з металевим візком біля дороги на відстані приблизно 100 м від місця вчинення злочину та пильнував, щоб вони не були викриті сторонніми особами. Вказаними діями ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Окрім цього, 25 06 2019 року близько 17:00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, за аналогічних умов, на території того ж домоволодіння, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_11 залишився пильнувати на відстані 100 м від вказаного домоволодіння, щоб їх не викрили сторонні особи, а ОСОБА_7 через відсутню секцію паркану проник на територію вищевказаного домоволодіння, де через отвір в дверях сараю розміром 20x20 см, які були зачинені, не проникаючи до приміщення, руками дістав різні металеві вироби, які склав в білі полімерні мішки, після чого дістав з вказаного приміщення металевий прут та цим прутом разом з ОСОБА_11 , який підійшов до нього, пошкодили дерев`яні вхідні двері сараю, а саме відломили знизу дерев`яні дошки та не проникаючи до приміщення здійснили крадіжку інших металевих виробів, загальною вагою 90 кг, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/1826СЕ-19 від 19 07 2019 складає 420 грн. 30 коп., спричинивши при цьому потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.

Судом дії ОСОБА_10 ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб (а.с.99-105).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Такі вимоги обґрунтував тим, що він повністю визнає свою вину, розкаюється у скоєному, вказав, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей (а.с.128).

В подальшому обвинувачений подав доповнення до апеляційної скарги та просив застосувати щодо нього положення ст.75 КК України і звільнити від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Захисник в судовому засіданні наголосив на тому, що обвинувачений просить змінити вимоги апеляційної скарги та вважати вірним те, що він просить застосувати щодо нього положення ст.ст.75,76 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності з випробуванням. Просив задовольнити змінені вимоги апеляційної скарги підзахисного.

Обвинувачений просив задовольнити змінені вимоги його апеляційної скарги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Потерпілий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від нього не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , вид та розмір призначеного їм покарання ніким із учасників не оспорюється, тому в апеляційному порядку не переглядаються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході детального аналізу оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання, колегією суддів встановлено, що цілком відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки призначаючи покарання, суд у повному обсязі врахував: характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, які віднесено законодавством до тяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, його відношення до скоєних злочинів.

Так, обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Вчинення злочинів особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд визнав обставиною, що обтяжує покарання.

При цьому, судом було надано оцінку усім відомостям щодо особи обвинуваченого, які містяться у матеріалах справи. Враховано, що ОСОБА_7 посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх синів, вчинив злочини в період тривання правових наслідків не погашеної та не знятої судимості.

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, тобто мінімальне покарання, визначене санкцією інкримінованої статті.

Судова колегія погоджується з тим, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нового злочину.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, з урахуванням конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні саме корисливого злочину, а оскільки він офіційно не працює, тобто суспільно-корисною діяльністю не займається та особисті доходи для проживання у нього відсутні, - це може послужити стимулюючим фактором для вчинення нових корисливих злочинів у разі звільнення його від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України, як про це просить сам обвинувачений та його захисник.

Ті обставини, що ОСОБА_7 повністю визнав вину, щиро розкаявся у скоєному, а також наявність у нього двох неповнолітніх дітей, - враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений вказав, що діти наразі проживають із матір`ю дружини. Жодних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_7 надає фінансову допомогу у вихованні дітей, стороною захисту не надано.

Інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків та свідчили б про необхідність призначення більш м`якого покарання та застосування положень ст.ст.75,76 КК України, апелянтом не наведено.

Кількість судимостей в ОСОБА_12 , а також скоєння нових умисних, корисливих злочинів, за наявності обтяжуючих обставин, після відбуття покарання за попереднім вироком, свідчить про його стійку кримінальну спрямованість, а також те, що належних висновків обвинувачений не зробив, на шлях виправлення не став, а тому застосування інституту звільнення від відбування покарання, у даному випадку, не буде ефективним засобом для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України.

Зважаючи на те, що кримінальний закон судом першої інстанції застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, підстав для зміни оскаржуваного вироку та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого колегією суддів не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 17 09 2019 року по справі щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4