справа № 701/1537/19
провадження № 1-кп/691/295/20
У Х В А Л А

про продовження терміну тримання під вартою

22 жовтня 2020 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 03.07.2019 року за № 0000158, відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

03.09.2020 року відносно ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.11.2020 року включно.

В судовому засіданні 22.10.2020 року, прокурор підтримав своє клопотання про продовження терміну застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки термін застосування даного запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчується, а підстав для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який на даний час немає. При цьому, прокурор зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були заявлені під час обрання та попереднього подовження дії запобіжного заходу не зменшилися та дають підстави вважати, що останній, у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який, може, зокрема, під тягарем кримінальної відповідальності та з метою уникнення покарання і затягування справи, переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину. Крім того, ще одним ризиком, який був заявлений під час обрання запобіжного заходу, прокурор зазначає можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, так як останньому стало відомо про їх місце проживання та зміст їхніх показів, після ознайомлення з матеріалами провадження, а суд, на даному етапі розгляду справи, безпосередньо не дослідив покази вказаних учасників процесу. Також, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, будучи обвинуваченим у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на шлях виправлення не стає та вчиняє нові умисні особливо тяжкі та тяжкі злочини.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що з клопотанням прокурора не згідний та вважає, що його належну процесуальну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт. При цьому, пояснив, що він страждає на хронічне захворювання серця, що унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора та негативно впливає на його стан здоров`я, який на даний час значно погіршився. Від суду переховуватися та вчиняти нові злочини, не збирається. В разі зміни запобіжного заходу, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки судом.

Захисник ОСОБА_6 повністю підтримала думку обвинуваченого та зазначила, що останній, дійсно має незадовільний стан здоров`я та в зв`язку з цим не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, але на даний час відсутні оригінали медичних документів, які підтверджують стан здоров`я ОСОБА_7 . На разі вона має намір зібрати всю медичну документацію щодо стану здоров`я останнього. Крім того, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 08.07.2020 року відносно ОСОБА_7 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.09.2020 року включно.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 03.09.2020 року відносно ОСОБА_7 був продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.11.2020 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, з викладеного вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і, за наявності підстав, вичерпний перелік яких встановлений ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Колегія суддів, перевіряючи достатність доказів для такого висновку, разом з положенням КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року), згідно якого, слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими, шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій, у відповідності до закону про кримінальну відповідальність, підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи, що обставини по справі з часу обрання та попереднього продовження дії запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він є жителем іншого району, розлучений, не працює, доказів щодо наявності у нього неповнолітніх дітей немає, що вказує на відсутність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків. Крім того, схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки, згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, є ще обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000044 від 12.09.2016 року за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, обвинувальний акт у якому 14.03.2017 року направлено для розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси, не судимим являється на підставі ст. 89 КК України, тому маючи кримінальний досвід та з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від суду та продовжувати свою злочинну діяльність.

Також, стороною захисту не надано суду належних доказів щодо захворювання обвинуваченого ОСОБА_7 .

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що відсутні належні гарантії, які б переважали наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому доцільно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, в зв`язку з чим, приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не бере до уваги раніше надані захисником копії медичних документів щодо стану здоров`я обвинуваченого датованих березнем та квітнем 2018 року, оскільки захисник не назвав джерело їх походження та вони є «застарілими», в зв`язку з чим не підтверджують стан здоров`я обвинуваченого на даний час.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, обставини скоєння інкримінованого йому злочину, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, є застава в розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 219700 гривень.

В разі внесення застави, слідчий суддя вважає, що на ОСОБА_7 слід покласти наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Згідно ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 34, 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, рішенням КСУ у справі № 3-208/2018 (2402/18) від 13.06.2019 року № 4-р/2019, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ, РФ, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів - по 20.12.2020 року, включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі сто прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 219700 (двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками.

Попередити ОСОБА_7 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_7 під розпис з ухвалою суду.

Зобов`язати процесуального прокурора повідомити про прийняте рішення суду в частині продовження обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні родичів обвинуваченого ОСОБА_7 .

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_7 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3