Справа № 487/8394/19
Провадження № 1-кс/487/293/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району міста Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 12.02.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 12.02.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю оскаржуваної постанови, проведенням досудового розслідування з порушенням вимог КПК України, передчасністю винесення оскаржуваної постанови та невідповідністю висновків слідчого фактичним обставинам кримінального провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження.
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився; надав витребувані судом матеріали кримінального провадження за №0000019 від 12.02.2019 року, просив розглянути скаргу за його відсутності та відмовити в її задоволенні.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали за скаргою та матеріали кримінального провадження за №0000019 від 12.02.2019 року, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.
За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такогорішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 12.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, є день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Строк досудового розслідування, згідно ч. 4 ст. 219 КПК України, може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
За змістом ч. 6 ст. 219 КПК України, загальний строк досудового розслідування при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому статтею 217 КПК України, визначається: 1) у провадженнях, які розслідувалися в один проміжок часу, - шляхом поглинання меншого строку більшим; 2) у провадженнях, які розслідувалися в різні проміжки часу, - шляхом додавання строків досудового розслідування по кожному із таких проваджень, які не пересікаються, в межах строків досудового розслідування злочину, який передбачає найбільш тривалий строк досудового розслідування з урахуванням можливості його продовження, передбаченої частиною другою ст. 219 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219КПК України, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Згідно ч. 1 ст. 2951 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 КПК України, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
У клопотанні про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру, згідно ч. 2 ст. 2951 КПК України зазначаються: 1) найменування (номер) кримінального провадження; 2) всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведені під час кримінального провадження; 3) обставини, що перешкоджали здійснити інші необхідні процесуальні дії раніше; 4) строк, необхідний для проведення або завершення процесуальних дій; 5) інші відомості, що обґрунтовують необхідність продовження строку досудового розслідування.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання. При цьому слідчий, прокурор зобов`язані зазначити у відповідному клопотанні найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування.
З матеріалів кримінального провадження №0000019 від 12.02.2019 року та змісту оскаржуваної постанови вбачається, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження, в якому жодній особі не було повідомлено про підозру, закінчився 24.10.2020 року.
Перевіркою матеріалів встановлено, що 27.10.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28.10.2020 року (справа 487/8394/19; провадження №1-кс/487/6385/20) клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, було повернуто на підставі ч. 2 ст. 2951 КПК України.
30.10.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України.
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 03.11.2020 року (справа 487/8394/19; провадження №1-кс/487/6455/20) було відмовлено у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 12.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, закінчився, та, згідно ч. 5 ст. 294 КПК України, поновленню не підлягає.
Згідно ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Отже, закриття провадження з підстав, визначених у абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, є обов`язком, а не правом слідчого, дізнавача та прокурора.
Таким чином, встановивши, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчився та жодній особі не повідомлено про підозру, слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 правомірно виніс постанову від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 12.02.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, у якому жодній особі не повідомлено про підозру, на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Висновки слідчого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та послідовними.
Незгода скаржника з прийнятою слідчим постановою про закриття кримінального провадження з наведених у скарзі міркувань не є підставою для її скасування.
Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим всебічно, повно й неупереджено дослідженні всі обставин кримінального провадження, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 3, 7, 9, 10, 22, 28, 91-94, 110, 284, 303-307, 309, 368, 370, 372, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке 12.02.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 22.01.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1