Справа № 595/1609/20
Провадження № 1-кп/595/145/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000100 від 16 березня 2016 року про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з обвинувального акту, у ОСОБА_6 , 22 вересня 2013 року (точного часу досудовим розслідування не встановлено) під час перебування на вулиці біля будинку Бучацької районної державної адміністрації, розташованої за адресою: м. Бучач, вул. Майдан Волі, 1, під час розмови із ОСОБА_4 , щодо продажу свого житлового будинку в с. Порохова Бучацького району Тернопільської області, виник злочинний намір, спрямований на заволодіння шляхом обману та зловживанням довірою її майном, а саме грошовими коштами у сумі 96 тисяч гривень.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами у сумі 96 тис. гривень, ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці за адресою АДРЕСА_1 , користуючись знайомством та довірою ОСОБА_4 , яка раніше являлась його односельчанкою, та достовірно знаючи про те, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває згідно рішення суду у арешті і відчуженню не підлягає до зняття арешту, не маючи реального наміру його продати ОСОБА_4 , не повідомляючи ОСОБА_4 про наявність арешту, запропонував придбати ОСОБА_4 вищевказаний будинок за ціною 96 тис. гривень, на що остання, будучи впевненою у добросовісності дій ОСОБА_6 , погодилась.

11 березня 2014 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , будучи впевненою у добросовісності дій ОСОБА_6 , передала ОСОБА_6 в руки, згідно укладеного з ним усного договору купівлі-продажу, грошові кошти у сумі 1500 євро, 3 тис. доларів США і 27 тисяч 300 гривень, які ОСОБА_6 отримав та надав гр. ОСОБА_4 письмову розписку про їх отримання, таким чином заволодівши грошовими коштами ОСОБА_4 .

Решту суми, а саме 24 000 грн. ОСОБА_4 повинна була сплатити згідно домовленості після оформлення права власності на даний житловий будинок за нею.

Однак, ОСОБА_6 ухилявся від укладення письмового договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та, відповідно, продажу його ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , в телефонній розмові в кінці червня 2015 року запропонував ОСОБА_4 сплатити його колишній дружині ОСОБА_8 його борг в розмірі 1 800 доларів США, у зв`язку з чим органами виконавчої служби буде знято арешт, накладений на вищевказаний житловий будинок, а грошову суму, яку заплатить ОСОБА_4 , він включить у грошову вартість суми за куплений нею будинок, яку ОСОБА_4 недоплатила ОСОБА_6 , на що ОСОБА_4 , будучи впевненою у добросовісності дій ОСОБА_6 , погодилась і за попередньою домовленістю із його колишньою дружиною ОСОБА_8 23.06.2015 року передала її дочці ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 1800 доларів США, на що отримала письмову розписку про отримання вищевказаних грошових коштів від ОСОБА_9 .

Однак, ОСОБА_6 , не маючи реального наміру відчуження ОСОБА_4 житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , відмовився від укладення письмового договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку чи повернення коштів ОСОБА_4 , які він отримав за даний будинок, таким чином, завдавши шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 1500 євро, 4 тис. 800 доларів США і 27 тисяч 300 гривень, що еквівалентно 113 200 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за

ч. 2 ст. 190 КК України - а саме заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

У ході розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав та просив суд закрити кримінальне провадження за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тому потрібно встановити, чи особа є винуватою.

Адвокат потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_10 та потерпіла ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_7 слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року).

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15 листопада 2011 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості, за який передбачено найтяжче покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Також, згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08 квітня 2014 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 було вчинено в період з 22 вересня 2013 року по 23 червня 2015 року, отже, з дня його вчинення минуло більше п`яти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 16 березня 2016року, закриттю.

На підставі наведеного, суд, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-286, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_6 - задовольнити.

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 16 березня 2016року, - закрити.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_6 ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2020 року у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільської апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1