УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 101 300 016 21 від 29.05.2020, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з повною середньою освітою, охоронець ТРЦ «Блокбастер Молл», у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 30.05.2020 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України, відповідно до якої 29.05.2020 останній, діючи спільно з низкою осіб, перебуваючи за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Олімпійська, керуючись хуліганським мотивом, маючи при собі заздалегідь заготовлені предмети для нанесення тілесних ушкоджень, здійснили стрільбу по житлових будинках, припаркованих автомобілях. Внаслідок цього двом особами завдані тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та пошкоджене майно низки громадян.

Рішенням слідчого судді Броварського міськрайонного суду м. Києва від 30.05.2020 до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 27.07.2020.

Строк досудового розслідування у вказаному провадженні ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2020 продовжений до 6 місяців, тобто до 30.11.2020.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, знищення чи спотворення підозрюваним речей та документів, що мають значення для встановлення обставин вчинення інкримінованого злочину, а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

З огляду на неможливість завершити розслідування, з метою проведення необхідних процесуальних дій, слідчий просила продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали, що наведені стороною обвинувачення ризики необґрунтовані, висунута підозра не доведена, тому просили відмовити у задоволенні ініційованого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою та згідно з практикою ЄСПЛ передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду м. Києві від 30.05.2020 ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, знищення чи спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання існування зазначених у попередній ухвалі ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем можливості.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя,оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що про реальне існування наведеного вище ризику свідчить те, що інкримінований підозрюваному злочин має зухвалий характер, спрямований на порушення правил суспільної поведінки та моралі з метою демонстрації зверхнього ставлення до суспільства та його залякування шляхом застосування предметів, що заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, відсутність у ОСОБА_4 тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити його від вчинення дій з метою переховування від органів досудового розслідування, а саме сталих соціальних зв`язків та утриманців, що у сукупності підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, ймовірність вчинення підозрюваним дій щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків, експертів також доведена.

Крім того, враховуючи масштабність наслідків, спричинених внаслідок інкримінованих підозрюваному дій, що супроводжувались винятковим цинізмом, слідчий суддя вважає, що не виключений ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати ризики не процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, на теперішній час необхідно виконати низку процесуальних дій, зокрема, отримати висновки призначених експертиз, здійснити огляд речових доказів, здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Строк досудового розслідування цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 22.07.2020 продовжений до 30.11.2020, отже, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання під вартою.

При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства, що мало наслідком завдання тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості двом потерпілим.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 21 вересня 2020 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1