Справа № 368/1105/20
Провадження № 1-в/368/13/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2 .

За участю сторін процесу:
Прокурор: ОСОБА_3

Представник ВК № 115: ОСОБА_4

Засуджений: ОСОБА_5

Захисник засудженого: адвокат ОСОБА_6

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за клопотанням захисника засудженого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.10.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотанням захисника засудженого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, в якому захисник просить суд винести судове рішення у виді ухвали, на підставі якої:
- Витребувати від Державної установи "Кагарлицька виправна колонія (115)" матеріали особової справ відносно ОСОБА_5 ;

- На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ, здійснити перерахунок та зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк перебування у ДУ "Київський слідчий ізолятор" для участі у касаційному розгляді справи, з 07.03.2019 року по 19 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, захисник засудженого обгрунтовує наступними обставинами та нормами права, які містяться в мотивувальній частині клопотання:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 року у справі № 545/321/17 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286 КК України та якому було призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на з (три) роки.

Даним Вироком запобіжний захід ОСОБА_5 у виді домашнього арешту було змінено на тримання під вартою, негайно в залі суду, взявши його під варту.

Термін відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту взяття його під варту, тобто з 09.08.2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22.03.2018 року, вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 року було залишено без змін.

14.03.2019 року Верховний суд виніс Постанову, якою Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 9 серпня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишив без змін, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 433 КПК, Верховний суд ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 змінив та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 8з8-УІІІ зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 9 серпня 2017 року по 22 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом із цим, як вбачається із довідки Державної установи "Київський слідчий ізолятор" від 19.03.2019 року № 08/6133, ОСОБА_5 07.03.2019р. прибув із ДУ "Кагарлицька ВК № 115 Київська область" на касаційний розгляд.

З 07.03.2019р. по теперішній час утримується в ДУ "Київський слідчий ізолятор", тобто по 19.03.2019 року.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VІІІ "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до Закону України № 2046-VІІІ "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такий редакції: "попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В п. 102-105 своєї постанови від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31КС18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають "інші кримінально-правові наслідки діяння" у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ (пряма дія Закону № 838-VІІІ).

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ (зворотна дія Закону № 838-VІІІ як такого, який іншим чином поліпшує становище особи" у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню піддягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

За нормами КПК України у строк попереднього ув`язнення включається строк - затримання особи без ухвали слідчого судді, суду - та попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як було зазначено вище з довідки ДУ "Київський слідчий ізолятор", ОСОБА_5 07.03.2019р. по 19.03.2019 року перебував ДУ "Київський слідчий ізолятор" для участі в касаційному розгляді справи, а тому вважає, що йому необхідно здійснити перерахунок на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ, та зарахувати у строк покарання строк перебування у ДУ "Київський слідчий ізолятор" для участі у касаційному розгляді справи, з 07.03.2019 року по 19 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 372, 537, 539 КПК України, - захисник засудженого просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині його клопотання.

15.10.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та призначено № справи 368/1105/20, провадження № 1 в/368/116/20.
23.12.2020 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, на підставі якої:
1. Судове засідання по справі № 368/1105/20, провадження № 1 в/368/116/20, за клопотанням захисника засудженого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
- призначено до слухання на 09 год. 00 хв. 29.12.2020 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
2. Зобов`язано Державну установу ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 29.12.2020 року о 09 годині 00 хвилин.
3. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручено спеціалісту з інформаційних технологій Державної установи ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
4. Зобов`язано Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.
5. В судове засідання викликано учасників процесу:
- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті);
- захисника засудженого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);
- прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3);
29.12.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 28.01.2020 року в зв`язку з необхідністю витребування письмових доказів.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021 року, захисник засудженого ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, - півдтримав, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в пролхальній частині його клопотання, та які судом наведено вище.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021 року, засуджений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021 року, представник ВК № 115 ОСОБА_4 вирішення питання клопотання захисника засудженого поклав на розсуд суду.

В судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021 року, прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника засудженого, так як вважав, що воно не підлягає до задоволення, - інших обгрунтувань своїх заперечень прокурор в судовому засіданні не надав.

Суд, вислухавши клопотання, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні клопотання, обгрунтовуючи своє рішення наступним.
Підсудність.
Як вказано в позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», беручи до уваги, що у п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено лише суб`єктів, які можуть ініціювати застосування цього Закону, до числа яких віднесено «суд, що виніс зазначений обвинувальний вирок», з огляду на системний аналіз положень статей ст.ст. 537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, правильним видається, що питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, ( п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Відповідно, дане кримінальне провадження підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Красний Луч Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
- 09.08.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за скоєння злочину, який передбачений ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

09.08.2017 року о 12 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий о/у Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області відповідно до вироку Полтавського районного суду м. Полтави від 09.08.2017 року, справа № 545/321/17

Проте, на вищевказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, що в порядку ч. 1 ст. 400 КПК України зупинило набрання вироком законної сили до перегляду вироку в суді апеляційної інстанції

- 22.03.2018 року згідно ухвали Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2017 року стосовно нього без змін.
Відповідно, вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 року у та ухвала суду апеляційної інстанції, - Апеляційного суду Полтавської області у відношенні ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 352 КПК України набрали законної сили 22.03.2018 року, а ОСОБА_5 набув правового статусу засудженого на підставі ч. 2 ст. 43 КПК України.

Проте, на вищевказану ухвалу суду апеляційної інстанції засудженим ОСОБА_5 було подано касаційну скаргу, однак суд зазначає, що подання засудженим касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції не змінило правового статусу засудженого ОСОБА_5 .

- 14.03.2019 року згідно ухвали суду касаційної інстанції, - колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 433 КПК України ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 22 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 змінено.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 VIII зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 серпня 2017 року по 22 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Отже, що стосується тримання під вартою (попереднього ув`язнення) засудженого ОСОБА_5 , то суд зазначає наступне:
- як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до засудженого ОСОБА_5 під час слухання кримінального провадження в суді було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Згідно резолютивної частини вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 09.08.2017 року до засудженого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, на підставі чого його було взято під варту в залі суду негайно після проголошення вироку, що підтверджується протоколом затримання особи згідно вироку суду від 09 серпня 2017 року.

04 жовтня 2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою з 04 жовтня 2017 року до набрання вироку суду законної сили.

22.03.2018 року Апеляційним судом Полтавської області винесено ухвалу, на підставі якої апеяційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції у відношенні засудженого ОСОБА_5 залишено без зміни.

Суд підкреслює ту обставину, що засуджений (на даний час) ОСОБА_5 (на час перебування його у правовому статусі по кримінальному провадженні в якості обвинуваченого) перебував під вартою з 09.08.2017 року (з моменту взяття під варту в залі судових засідань після проголошення вироку судом першої інстанції) по 22.03.2018 року (день винесення судом апеляційної інстанції ухвали, якою вирок суду першої інстанції було залишено без змін), проте, з 22.03.2018 року ОСОБА_5 отримав статус засудженого, - з моменту винесення судом апеляційної інстанції ухвали.

Суд наголошує на тій обставині, що ОСОБА_5 має статус засудженого з 22.03.2018 року по даний час, його правовий статус не змінювався та не змінено станом на час слухання даного кримінального провадження.

14.03.2019 року Постановою суду касаційної інстанції вирок суду першої інстанції залишено без змін, а ухвалу суду апеляційної інстанції змінено, а саме, - на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 VIII зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 серпня 2017 року по 22 березня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Своє рішення в частині зарахування засудженому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення суд касаційної інстанції обгрунтував в мотивувальній частині своєї ухвали наступним:
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 9 серпня 2017 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК злочинність і караність, а також інші кримінально-празові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Разом з тим ч. 3 цієї статті передбачено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За ч. 3 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює коимінальну відповідальність або іншим чином погіршує становите особи, має зворотну дію в часі лише з тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII, чинною на час скоєння ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення золі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин у пезюд чинності редакції ч. 5 ст. 72 КК, передбаченої Законом України № № 838-VIII, з огляду на ст. 5 КК зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання має здійснюватися відповідно до вказаної норми закону.

Крім того, така позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року, згідно з яким, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII, у силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046 VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII.

У такому разі Закон № № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046 VIII є неправильним, оскільки його зворотня дія як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК не допускається.

Зі змісту ч. 2 ст. 532 КПК вбачається, що судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

3 огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанцій при гостановленні рішення на вказані вимоги закону уваги не звернув, а тому оскаржувана ухвала щодо ОСОБА_5 підлягає зміні на підставі ч. 2 ст. 433 КПК.

Аналізуючи вищевказану Постанову Суду касаційної інстанції, суд зазначає наступне:
- отже, засудженому ОСОБА_5 судом касаційної інстанції вже здійснено зарахування в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у повній відповідності до Закону № 838-VIII, причому, - за весь період перебування засудженого під попереднім ув`язненням, а саме, - з 09.08.2017 року по 22.03.2018 року.

Окрім того, суд вважає, що якби були підстави перерахунку засудженому ОСОБА_5 за період з 07.03.2019 року по 22.03.2019 року, то Високий Суд здійснив би цю процесуальну дію в дотримання законних прав та інтересів засудженого, проте, Високим Судом цього зроблено не було, - відповідно, - відсутні правові підстави для такого перерахунку.
Дійсно, на час слухання справи у суді касаційної інстанції (згідно поданої засудженим касаційної скарги) засудженого ОСОБА_5 було етаповано із Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» на підставі ухвали Верховного суду України від 26.12.2018 року до Державної установи «Київський СІЗО», де утримувався з 07.03.2019 року по 22.03.2019 року, проте, вищевказаний період перебування в СІЗО не слід розцінювати як строк попереднього ув`язнення, та на вказаний період не поширюється дія Закону № 838-VIII, з огляду на наступне:

Згідно вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-8, який набрав чинності 24.12.2015 року, до ч. 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно позиції ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Основоположним моментом в даному випадку є розуміння, що таке попереднє ув`язнення, адже норма, яка передбачена ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», - діє лише на період, під час якого особа перебувала під попереднім ув`язненням.
Відповідно, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, після чого неможливо застосування ч. 5 ст. 72 КК України, яка діяла на час дії ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що і є підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, адже засуджений ОСОБА_5 в період з 07.03.2019 року по 22.03.2019 року не знаходився пі попереднім ув`язненням, а відбував покарання.
Під час же відбування покарання засуджені можуть лише направлятися до місця відбування покарання, чи переміщатися між установами виконання покарання, що і відбулося в даному випадку, та суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 в період з 07.03.2019 року по 22.03.2019 року переміщався під вартою під час відбування покарання, а не перебував під попереднім ув`язненням, що виключає зарахування, як на тому наполягає захисник обвинуваченого.
Суд вважає, що подача до суду такого клопотання обумовлене некоректним розумінням захисником обвинуваченого понять «попереднє ув`язнення», «направлення засудженого для відбування покарання», «переміщення засудженого, що перебуває під вартою».

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно ст. 87 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Протягом цього строку засуджений має право на короткострокове побачення з близькими родичами. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Згідно ч. 1 ст. 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою.
Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що поняття направлення (в розумінні ст.. 87 КВК України), та поняття переміщення (в розумінні ст.. 88 КВК України) у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України не включається, та їх застосування та тривалість не тягне за собою застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 (зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 07.03.2019 року по 22.03.2018 року).

Враховуючи вищевикладене, керуючись правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року, позицією ВССУ щодо застосування окремих положень ЗУ від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про попереднє ув`язнення», ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838 VIII, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046 VIII, ст.ст. 87, 88 КВК України, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 43, ч. 2 ст. 369, 370 372, 376, ч. 1 ст. 400, ч.ч. 2, 4 ст. 352, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, - відмовити.
Копії ухвали вручити учасникам судового розгляду та направити на адресу Кагарлицької виправної колонії № 115 в Київській області, - для відому та вручення засудженому.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1