Справа № 298/1050/20 Провадження № 1-кс/304/356/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м. Перечин

Слідча суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 11 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Старший слідчий СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 11 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 6 (шість) місяців, яке він з 16.12.2016 по 16.01.2019 відбув у Миколаївській виправній колонії № 50. Після чого неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, по яких затверджено та скеровано обвинувальні акти у порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, на розгляд до суду, однак підозрюваний ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 10.08.2020 близько 16.45 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку воріт, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де через незачинені двері літньої кухні - в будинок, звідки зі столу викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY А 10 S», червоного кольору, який належить ОСОБА_7 , після чого вийшов та впевнившись у відсутності останньої, покинув дворогосподарство. З метою отримання прибутку ОСОБА_4 продав вказаний мобільний телефон, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду, яка згідно висновку експерта № 235-08-220 від 13.08.2020, становить 2500 грн.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, без освіти, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за ч. 2 ст. 186 КК України.

13.08.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Слідчий також зазначає, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки він не одружений, офіційно не працевлаштований, утриманців не має, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки такі судом не допитані, а тому під впливом підозрюваного можуть змінити покази на його користь, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки звільнившись 17 січня 2019 року з Миколаївської виправної колонії № 50 після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, за короткий період часу (10 місяців) 4 рази притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, в тому числі тяжких.

Також старший слідчий просить слідчу суддю врахувати те, що існування зазначених ризиків обґрунтовується досудовими доповідями органу пробації, а саме згідно досудової доповіді у кримінальному провадженні № 0000461 від 08.12.2019, складеної 02.03.2020 Великоберезнянським PC філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області, ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_4 , у тому числі для окремих осіб, як середній; згідно досудової доповіді у кримінальному провадженні № 0000431 від 15.11.2019, складеної 11.03.2020 Великоберезнянським PC філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області, ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_4 , у тому числі для окремих осіб, як високий.

Крім цього, старший слідчий зазначає, що ОСОБА_4 двічі не виправдав довіру суду та вчинив нові злочини. Так, 28.11.2019 ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у кримінальному провадженні № 0000431 від 15.08.2019 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.) без застосування електронних засобів контролю, однак нехтуючи довірою суду такий через 10 днів, а саме 07.12.2019 близько 22.30 год, тобто під час дії вказаної ухвали суду, вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про який 08.12.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461. При цьому, 28.05.2020 ухвалою судді Перечинського районного суду Закарпатської області (у відкритому судовому засіданні) у кримінальному провадженні № 0000461 від 08.12.2019 у задоволенні клопотання прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на 2 (два) місяці, а саме до 27 липня 2020 року (включно), який в подальшому не продовжувався. В той же час, ОСОБА_4 повторно нехтуючи довірою суду, 10.08.2020 близько 16.45 год, тобто через 14 днів після закінчення строку дії вказаної ухвали суду, вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про який 11.08.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031. Таким чином, можна припустити, що ОСОБА_4 сприймає довіру суду, як дозвіл на вчинення нових злочинів, а суддів, як довірливих громадян, яких можна розчулити розповідями про свою тяжку хворобу та інше. Враховуючи, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, що вказані у ст. 177 КПК України, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечили та просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідча суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали клопотання, зважаючи на безпосередньо досліджені докази, дійшла до такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Стосовно обґрунтованості підозри

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

11 серпня 2020 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 14.08.2020 року (а. с. 7).

13 серпня 2020 о 20.15 год підозрюваному ОСОБА_4 у встановленому ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України порядку було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а. с. 18- 21).

Слідча суддя застосовує стандарт переконання (доведення) обґрунтованої підозри при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, стверджується об`єктивними відомостями, які перевірені в судовому розгляді та які спонукають неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Зокрема, обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000031 від 11.08.2020, з якого вбачається, що 11 серпня 2020 року надійшло повідомлення про викрадення мобільного телефону марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY А 10 S», червоного кольору, який знаходився на столі у літній кухні за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 12.08.2020, відповідно до якого під час огляду виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY А 10 S», червоного кольору;

- повідомленням про підозру від 13.08.2020 про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, повторно;

- протоколом допиту підозрюваного від 13.08.2020, відповідно до якого ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Наведені докази є чіткими, належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, щоб переконати слідчу суддю в обґрунтованості підозри.

Відтак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин: 10.08.2020 близько 16.45 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, шляхом вільного доступу через відчинену хвіртку воріт, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де через незачинені двері літньої кухні - в будинок, звідки зі столу викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG», моделі «GALAXY А 10 S», червоного кольору, який належить ОСОБА_7 , після чого вийшов та впевнившись у відсутності останньої покинув дворогосподарство. З метою отримання прибутку ОСОБА_4 продав вказаний мобільний телефон, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду, яка згідно висновку експерта № 235-08-220 від 13.08.2020, становить 2500 грн.

Стосовно наявності ризиків

При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідча суддя враховує такі ризики:

- ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Разом із цим, на розгляді в Перечинському районному суді є чотири кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 (за ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, а також за ч. 2 ст. 185 КК України). Слідча суддя керується презумпцією невинуватості, але разом із цим враховує можливість застосування реальної міри покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, що дає можливість зробити висновок про можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а суворість покарання за кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на такий строк може бути розцінена підозрюваним більш небезпечною, ніж переховування та втеча;

- ОСОБА_4 може вчинити інше правопорушення, оскільки звільнившись 17 січня 2019 року з Миколаївської виправної колонії № 50 після відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, за короткий період часу (10 місяців) 5 рази обґрунтовано підозрювався у вчинення умисних злочинів проти власності (щодо 4 з яких, обвинувальні акти направлені до суду та перебувають на розгляді у Перечинському районному суді).

Разом із цим, що стосується зазначеного у клопотанні слідчим ризику щодо незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки такі судом не допитані, а тому під впливом підозрюваного можуть змінити покази на його користь, то до такого ризику слідча суддя ставиться критично, оскільки ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного від 13.08.2020 (а. с. 22-23), а тому даний ризик ґрунтується на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, слідча суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, докази про вчинення якого є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (виключно позбавлення волі на строк до шести років), а також те, що підозрюваний є неодруженим, офіційно не працевлаштованим, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Разом із цим, слідча суддя враховує те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку. Разом із цим, судом встановлено, що він не навчається у будь-якому освітньому закладі, а також не вчинив будь-яких реальних дій щодо пошуку постійного місця роботи.

Слідча суддя також враховує і те, що ризик продовження протиправної поведінки є високим, що підтверджено, зокрема і досудовою доповіддю (а.с. 39-45).

Окрім того, слідча суддя враховує також і стан здоров`я підозрюваного: перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра, лікується на даний момент в підтримуючій фазі у фтизіатричному кабінеті поліклініки КНП «Великоберезнянська РЛ».

Суд зазначає, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок дбати про фізичне благополуччя , осіб, яких позбавлено свободи. Суд погоджується з тим, що якість медичної допомоги в закладах охорони здоров`я пенітенціарних установ, можливо, не завжди такого ж рівня, як та, що надається в найкращих установах загального медичного обслуговування. Однак держава повинна забезпечити належну охорону здоров`я та благополуччя осіб, узятих під варту, зокрема, шляхом забезпечення їм необхідної медичної допомоги (див. рішення у справах "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI, і "Гуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland) від 28 січня 1994 року, серія A, N 280-A).

Суд неодноразово наголошував, що держава повинна забезпечити тримання особи під вартою в умовах, які відповідають принципу поваги до її людської гідності, а спосіб і метод позбавлення свободи не завдають їй душевного страждання чи труднощів, які б перевищували невідворотний рівень страждання, притаманний триманню під вартою, і щоб з урахуванням практичних вимог ув`язнення належним чином забезпечувалися охорона здоров`я такої особи та її благополуччя (див. рішення у спразі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland) [ВП], заява № 30210/96, пп. 92-94, ECHR 2000-ХІ).

Отже, саме по собі перебування на обліку у лікаря-фтизіатра не є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом із тим, держава повинна забезпечити належну медичну допомогу утримуваним під вартою.

Тому, з урахуванням наведеного, слідча суддя дійшла висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, що вказані у ст. 177 КПК України.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 та ч. 3 ст. 183 КПК України слідча суддя визначає підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, не залишати населений пункт - смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також, роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 182, 183, 186, 193, 164, 196, 197, 309 КПК України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання старшого слідчого СВ Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 11 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту негайно в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 09 год 30 хв 25 серпня 2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у сумі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, не залишати населений пункт - смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії даної ухвали до 09 год 30 хв 23 жовтня 2020 року.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Зобов`язати уповноважену службову особу, яка здійснюватиме затримання, надати ОСОБА_4 можливість негайно повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за його вибором.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 27 серпня 2020 року о 16 год 00 хв.

Слідча суддя: ОСОБА_1