н/п 1-кс/953/7597/20
"29" вересня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,
28.09.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу 09/2/2 прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 25.09.2020, приблизно о 12:00 годині в м. Харкові на вул. Героїв Праці в районі будинку № 14/1 автомобілем «VOLKSVAGEN POLO» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 стався наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті чого останню з тілесними ушкодженнями у вигляді закритого перелому лівої гомілки доставлено до ХМКЛШМНД.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» д.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор зазначає, що автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» д.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та згідно ст. 98 КПК України, автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» д.з. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім цього, зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи, транспортно-трасологічної та інших авто технічних експертиз.
Як вказує прокурор, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» д.з. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, оскільки у органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його власника чи фактичного користувача.
В судове засідання прокурор не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 29.09.2020 прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала (а.с.12).
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на автомобіль, проте заперечував проти зберігання автомобіля на штраф майданчику, посилаючись на необхідність використання автомобіля у повсякденному житті, просив передати його на відповідальне зберігання власниці автомобіля.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.
25.09.2020 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 (а.с. 4-7).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2020 автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження, ремонтування та користування автомобілем «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 та знаходився у користуванні ОСОБА_6 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та знаходився у користуванні ОСОБА_6 , шляхом заборони його користування, розпорядження, ремонтування та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля «VOLKSVAGEN POLO» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1