Справа № 308/8684/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/8684/20, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 17.05.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Волосянка Великоберезнянського району, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 307 КК України ,-
В С Т А Н О В И В :
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000137 від 17.05.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою судді від 28.08.2020 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив постановити ухвалу про призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Також заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 під час судового розгляду. В обґрунтування зазначеного клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб. Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку прокурора, обумовлена тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити спроби незаконно впливати на свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тому, як вказує прокурор, існують ризики, що обвинувачений не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним. Отже, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КГІК України, наведені вище та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до закінчення судового розгляду.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечив проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Що стосується клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 заперечував, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні, подане прокурором клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України. Враховуючи зазначене, просив відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечили проти призначення справи до судового розгляду. ОСОБА_7 також підтримав думку свого колеги ОСОБА_8 щодо доцільності обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, такий складений відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угоди не укладені, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.
Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Як встановлено судом, під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_4 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськайонного суду Закарпатської області від 04.04.2020 року (справа № 308/3317/20) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та встановлено розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2001104 (два мільйони одна тисяча сто чотири) гривні 00 копійок.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, як вбачається із змісту зазначеної ухвали, слідчий суддя виходив із тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний, перебуваючи на волі та усвідомлюючи можливе покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, може незаконно впливати на свідків та їх родичів, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, також на понятих, експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому він підозрюється. Крім цього, враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин, у великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб. Зазначив, що за даними, висунутими в підозрі, ОСОБА_4 06.03.2020, 10.03.2020 та 16.03.2020 отримав від особи, яка була залучена до оперативної закупки як покупець, грошові кошти за продаж метамфітаміну, тому, у розглядуваному випадку, привілеює суспільний інтерес, що виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім цього, слідчий суддя врахував негативні наслідки для суспільства від діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштабів злочинної діяльності, значних прибутках, які приносить така діяльність, а тому визначив як виключний випадок та застосував заставу вище меж встановлених в ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 2 001 104 грн.
Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).
За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збуті психотропних речовин, у великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137, на які посилається сторона обвинувачення.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Суд враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимий.
Разом з цим, суд бере до уваги тяжкість покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, враховує те, що докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту судом не досліджено, та з урахуванням наведених даних, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та їх родичів, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, також на понятих, експертів та спеціалістів, які були залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій, перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження того, у якому він підозрюється.
Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.
Крім цього, суд вважає, що застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією ОСОБА_4 від суспільства буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків. Так, встановлено, що за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 28.02.2020 року, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст. 263КК України, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 27.04.2020 року. З огляду на те, що судом розглядається обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину в період дії обраного відносно нього запобіжного заходу, суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде недостатнім стимулюючим заходом та не забезпечить його належної поведінки.
За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, слід відмовити.
Крім цього, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, навіть у граничного допустимому розмірі застави для особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків.
Відповідно розмір застави суддею визначається із врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , негативних наслідків для суспільства від провадження діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштабів злочинної діяльності, значних прибутках, які приносить така діяльність, та вважає, що розмір застави, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 952 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2 001 104 (два мільйони одна тисяча сто чотири) гривні 00 копійок.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі провадження, не встановлено та сторонами кримінального провадження не наведено.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задоволити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60, а саме до 27 жовтня 2020 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 952 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 001 104 грн.
Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду на його першу вимогу;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадження,
- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Кримінальне провадження № 0000137 від 17.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.09.2020 року, на 10 год. 00 хв.
У судове засідання викликати учасників судового провадження.
Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий ОСОБА_1