Кримінальне провадження № 629/4113/20
Номер провадження 1-кп/629/488/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

18.08.2020 року, приблизно о 23:00 години, точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до належного ОСОБА_7 автомобіля марки «Волга 31029», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу будинку № 6 по вул. Лозовського в м. Лозова Харківської області. Зазирнувши у вікно задніх пасажирських дверцят зі сторони водія, ОСОБА_6 помітив, що в салоні вказаного автомобіля, на задньому пасажирському сидінні, знаходяться різні електроінструменти та обладнання, після чого у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення вказаних електроінструментів. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи з єдиним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, прикладаючи зусиль, смикнув до себе ліві пасажирські дверцята із сторони водія, відчинив їх таким чином, та проник до салону автомобіля звідки викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: болгарку марки «Дніпро-М, моделі МШК 1600 Р, вартістю 1976,82 гривень, зварювальний апарат марки «SHYUAN», моделі ММА 250, вартістю 1787,60 гривень, перфоратор марки «Einhell» моделі ВН 850/1, вартістю 951,20 гривень, коронку до перфоратора, вартістю 137,60 гривень, болгарку марки «BOSCH», 120 мм, вартістю 642,88 гривні.
Утримуючи при собі викрадене, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5496 гривень 10 копійок.
Прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, пояснивши, що він дійсно, 18.08.2020 року, приблизно 18:00 години, точного часу не пам`ятає, за вищевказаних обставин, через ліві пасажирські дверцята зі сторони водія, проник до салону автомобіля марки «Волга», який знаходився поблизу буд. 6 по вул. Лозовського в м. Лозова Харківської області, звідки, з заднього пасажирського сидіння, таємно викрав дві болгарки марки, зварювальний апарат, перфоратор, коронку до перфоратора, яким в подальшому розпорядився. Вчинення злочину було обумовлено перебуванням в стані алкогольного сп`яніння. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 3 ст.185 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорював, щиро каявся, висловлював жаль з приводу вчиненого.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо речових доказів, досудової доповіді.
Прокурор просив визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
В п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року, роз`яснено, що під сховищем слід розуміти «певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо».
У постанові Верховного Суду України від 31 січня 2013 року в справі №5-33кс12 зазначено , що під поняттям «сховище» слід розуміти певні місця чи ділянки території, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які обладнані огорожею чи технічними засобами або забезпечені іншої охороною: пересувні автолавки, рефрижератори, контейнери, сейфи та інші сховища.
В постанові від 17.03.2020 року № 653/3/18 Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду вказує на те, що відповідно до усталених у доктрині кримінального права підходів сховище - це завжди певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та мають будь-які засоби охорони від доступу сторонніх осіб (наприклад, огорожа, наявність охоронця, сигналізація), що унеможливлюють (суттєво ускладнюють) вільне та безперешкодне потрапляння на них сторонніх осіб. Тобто до сховища (незалежно від ознаки стаціонарності) мають бути віднесені місця чи ділянки, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, та мають властиві для цього конструктивні ознаки, які забезпечують охорону від доступу до них сторонніх осіб. За визначенням, передбаченим ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III, автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій. При цьому легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки (п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306). Одночасно салони та багажні відділення автомобілів, зокрема і легкових, дозволять використовувати їх з урахуванням особливостей конструкції, як для перевезення пасажирів та їх багажу, так і для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу. Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що наявність засобів охорони транспортного засобу, у тому числі і технічних, що обмежують вільний доступ сторонніх осіб до майна, що знаходиться в салоні або багажному відділенні автомобіля, свідчить про наявність ознак сховища, яке є володінням особи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к, провадження №13-14кс18) при вирішення питання про наявність чи відсутність ознаки «проникнення» вказала, що як правильно зазначається в постанові ВСУ від 15 листопада 2012 року в справі №5-15кс12в, при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.
Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.
З огляду на зазначене, з урахуванням конкретних обставин провадження незаконне потрапляння обвинуваченого до салону автомобіля, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно шляхом подолання засобу охорони автомобіля від вільного доступу відчиненням лівих пасажирських дверцят зі сторони водія, смикнувши їх до себе, здійснене з метою викрадення майна, що там зберігається, складає ознаку незаконного проникнення до володіння особи - сховища.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрома залежності від алкоголю, проживає за постійним місцем проживання, за яким характеризується посередньо.
Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, висновків органу пробації, обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому суд не убачає.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта в справі відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на ТРИ роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Речові докази: болгарку марки «Дніпро-М, моделі МШК 1600 Р, зварювальний апарат марки «SHYUAN», моделі ММА 250, перфоратор марки «Einhell» моделі ВН 850/1 в корпусі жовтого кольору з чорними вставками, набір ключів, диски на болгарку марки «BOSCH» та «Дніпро-М», моделі МШК 1600Р, в кількості 60 штук, коронку до перфоратора, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити йому ж.
Зняти арешт накладений, на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.08.2020 року, на болгарку марки «Дніпро-М, моделі МШК 1600 Р, зварювальний апарат марки «SHYUAN», моделі ММА 250, перфоратор марки «Einhell» моделі ВН 850/1 в корпусі жовтого кольору з чорними вставками, набір ключів, диски на болгарку марки «BOSCH» та «Дніпро-М», моделі МШК 1600Р, в кількості 60 штук, коронку до перфоратора.
Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1