Провадження №1-кп/127/856/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0001100, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження №0001100 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні. Також прокурор заявила суду клопотання, в якому просила обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання мотивоване тим, що вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме обвинувачений ОСОБА_7 в судові засідання, призначені на 06.08.2020, 03.09.2020, 21.10.2020 не прибув з невідомих суду причин. Про час, дату та місце проведення судових засідань був повідомлений завчасно. Причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Вінницького міського суду від 21.10.2019 постановлено доставити приводом ОСОБА_7 в судове засідання, яке відбудеться 26.11.2020 о 14:30 год. На виконання ухвали суду працівниками поліції вживалися заходи з метою доставки в судове засідання обвинуваченого, проте за адресою проживання ОСОБА_7 їм застати не вдалося під час відвідування. З пояснень сусідів вбачається, що обвинувачений за адресою: АДРЕСА_1 протягом тривалого часу не проживає. Засоби зв`язку з ним відсутні. За вказаних обставин, вважає, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності перед законом, а також може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зважаючи на викладене та з метою попередження вчинення ОСОБА_7 нових правопорушень, вважає доцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив проти призначення справи до судового розгляду, заперечує щодо продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить суд змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Потерпіла ОСОБА_4 вважаю за можливе призначити справу до судового розгляду, заперечує проти клопотання прокурора, просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Представник потерпілої ОСОБА_5 підтримує думку прокурора.
Захисник ОСОБА_6 вважає за можливе призначити судовий розгляд, щодо запобіжного заходу покладається на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.
Кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.
Підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України відсутні. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду, який слід призначити у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутні підстави, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні, відповідно до ч.1 ст. 31 КПК України провести суддею одноособово.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Враховуючи наведене, а також неодноразову неявку обвинуваченого в судові засідання, невиконання приводів, дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, в зв`язку з тим, що він обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, може продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
На думку суду, в клопотаннях обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за скоєні злочини, особу обвинуваченого, його спосіб життя, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому, підстав для застосування ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Так, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 314-316, 372, 395 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

УХВАЛИВ:

Судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185 КК України, призначити на 10:30 год. 11 грудня 2020 року.
Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 03 грудня 2020 року по 31 січня 2021 року включно.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 7 діб з дня її проголошення, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: