Справа №635/5496/20
Провадження по справі № 1-в/635/782/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання в.о. начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :

Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 червня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст..71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі. Вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 червня 2019 року набрав законної сили.
Початок строку відбування покарання 11 жовтня 2018 року.
Кінець строку відбування покарання 11 листопада 2022 року.
В.о. начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України, в якому просить привести вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 червня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.
Прокурор, представник установи та засуджений в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 червня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст..71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.
Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань цим вироком та вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року в виді позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким санкція частини 1 ст.309 КК України викладена в наступній редакції «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція частини 1 ст.309 КК України в редакції, чинній до 01.07.2020, передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Отже, санкція ч. 1 ст..309 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року у тому числі за ч.1 ст.309 КК України, яка входить у сукупність злочинів, за якими ОСОБА_4 відбуває покарання, за злочин, вчинений до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, призначене покарання не відбув, на нього поширюються правила щодо заміни невідбутої частини покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України, більш м`яким у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Оскільки остаточне покарання, за яким засуджений відбуває покарання, призначено вироком Дзержинського районного суд м.Харкова від 20 червня 2019 року, до сукупності якого також входить вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року, виходячи з вимог ч.1 ст.72, ч.3 ст.74 КК України, остаточне покарання слід визначити таким, яке раніше призначено вироком Дзержинського районного суд м.Харкова від 20 червня 2019 року.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання в.о. начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,
за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі,
за ч.1 ст.309 КК України у виді 4 років обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_4 шляхом часткового складання призначених покарань цим вироком та вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 9 місяців.
Остаточне покарання ОСОБА_4 покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 червня 2019 року, яким відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, зарахований вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 14 травня 2015 року визначити раніше призначене вищезазначеним вироком у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1