Провадження № 1-кп/947/677/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщені суду у спрощеному порядку кримінальне провадження №0002736 від 21.07.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Одеси, громадянка України, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.150 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.150 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 у зв`язку із фізичною втомою працювати кожен день протягом 11 годин на добу, достовірно знаючи про вік неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.188 КЗпП, яка регламентує прийняття на роботу неповнолітнього за згодою одного із батьків або особи, що його замінює, можуть, як виняток, прийматися на роботу неповнолітні особи, які досягли п`ятнадцяти років, прийняла останню на роботу.
При цьому, з метою приховування факту прийняття на роботу неповнолітньої особи, ОСОБА_3 в порушення вимог ст.24 КЗпП не уклала обов`язковий у даному випадку трудовий договір в письмовій формі.
Крім того, ОСОБА_3 в порушення ст.21 Закону України «Про охорону дитинства» не перевірила стан здоров`я неповнолітньої ОСОБА_4 , не витребувала у останньої письмового медичного висновку про відсутність протипоказань для участі у трудовій діяльності.
Отже, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 76-Б по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі, маючи намір на використання праці неповнолітньої з метою отримання прибутку при виконанні робіт, пов`язаних з продажу холодної та гарячої продукції з каво-машини, домовилась з ОСОБА_4 , яка не досягла віку, з якого законодавством дозволяється працевлаштування, про виконання зазначених робіт з 09.07.2018.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_3 09.07.2018 залучила неповнолітню ОСОБА_4 до праці, що полягала у виконанні робіт, пов`язаних із виготовленням та продажем холодної та гарячої продукції (напоїв) з каво-машини, яка функціонує за умов підключення газових балонів високого тиску до вказаної машини, розміщених на автомобільному причепі, д.н.з НОМЕР_1 , встановивши тривалість робочого дня з 10 до 21 години.
Відповідно до положень ст.ст.52 КЗпП неповнолітня дитина у 14 річному віку повинна працювати не більш 24 години на тиждень, при цьому щоденна робота не може перевищувати 4 годин.
Статтею 63 КЗпП забороняється залучати до надурочних робіт осіб, молодших вісімнадцяти років.
Відповідно до ст.21 Закону України «Про охорону дитинства» до найгірших форм дитячої праці належать робота, яка за своїм характером чи умовами, в яких вона виконується, може завдати шкоди фізичному або психічному здоров`ю дитини.
В порушення зазначених норм законодавства України ОСОБА_3 , експлуатуючи неповнолітню ОСОБА_4 , використовувала її працю протягом чотирьох робочих днів у період з 09.07.2018 по 20.07.2018 по 11 годин на добу, виплативши ОСОБА_4 за період її праці всього 350 грн., що свідчить про загрозу фізичному та психологічному стану здоров`я неповнолітньої, яка за своїм віком не могла усвідомлювати зазначену загрозу безпосередньо як небезпеку для її здоров`я.
Крім того, ОСОБА_3 в порушення вимог ст.З Конвенції Міжнародної організації праці про вік приймання дітей на непромислові роботи № 33, діти старші дванадцятирічного віку можуть поза часом, відведеним для відвідування школи, використовуватись на легких роботах за умови, що ці роботи не тривають понад дві години на день як у дні відвідування школи, так і у вільні дні за умови, що загальне щоденне число годин, присвячених школі і легким роботам, ні в якому разі не перевищує годин, таки чином експлуатувала неповнолітню ОСОБА_4 , використовуючи її працю понаднормово.
Наведені умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.150 КК України за кваліфікуючими ознаками: експлуатація дитини, яка не досягла віку, з якого законодавством дозволяється працевлаштування, шляхом використання її праці.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 , представлена захисником, звернулася із заявою, згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна на розгляд обвинувального акту без її участі у спрощеному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини. Крім того, суд приймає до уваги відсутність претензій до неї з боку потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд також враховує те, що передбачені санкцією ч.1 ст.150 КК України покарання у виді арешту і обмеження волі, не можуть бути призначені обвинуваченій відповідно до ч.3 ст.60, ч.3 ст.61 КК України відповідно, оскільки вона згідно свідоцтва про народження має дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В такому випадку суд, за наявності до того підстав повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання (п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.150 КК України, і звільнити її від покарання у зв`язку з неможливістю призначення такого в межах санкції ч.1 ст.150 КК України через наявність в неї малолітньої дитини.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1