КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 27 січня 2021 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ямпіль, Вінницької області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_10 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 08 січня 2021 року.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі захисник зазначає, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 206 КПК України не враховано незаконність затримання ОСОБА_6 та нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції. Окрім того, під час затримання порушено право його на захист, оскільки не роз`яснено положення передбачені ст. 42 КПК України та ст. 63 Конституції України.
Як стверджує захисник, підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, оскільки він діяв в стані необхідної оборони, а ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Окрім того, органом досудового розслідування не надано доказів причетності ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів.
Також, апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, де позитивно характеризується, на його утриманні перебувають батьки похилого віку.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 10 серпня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003591, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10 жовтня 2020 включно.
Постановою тимчасово виконуючого обов`язки керівника Київської місцевої прокуратури № 8 від 06 жовтня 2020 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 листопада 2020 року включно.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року продовжено строк досудового розслідування до 12 січня 2021 року.
06 листопада 2020 року слідчий Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_10 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для продовження цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Окрім того, досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, яким продовжено застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, та з урахуванням необхідності проведення процесуальних дій та експертизи необхідних для беззаперечного встановлення істини у кримінальному провадженні, що неможливо до спливу терміну досудового розслідування.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 08 січня 2021 року.

Посилання захисників на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Твердження апелянта про те, підозра пред`явлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання апелянта на те, що наведені стороною обвинувачення докази не підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки доведеність винуватості підозрюваного підлягає перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи апелянта про те, що органом досудового розслідування не надано доказів, які підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, зокрема, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків у ж кримінальному провадженні, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 206 КПК України не враховано незаконність затримання ОСОБА_6 та нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції, - є безпідставними, оскільки захисником не надано доказів, які б підтверджували факт існування вказаних обставин, зокрема побиття ОСОБА_6 .
Окрім того, надуманими є посилання захисника на те, що під час затримання порушено право його на захист, оскільки не роз`яснено положення передбачені ст. 42 КПК України та ст. 63 Конституції України.
Як убачається з протоколу затримання від 12 серпня 2020 року (а.с. 38-39), ОСОБА_6 роз`яснено його права в присутності двох понятих, які засвідчили підписами вказану процесуальну дію.
Слідчий суддя, розглядаючи клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 на свободу, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183,194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, продовжив запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_10 , продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 08 січня 2021 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 759/19239/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11 Провадження 11сс/824/453/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК