Справа № 342/890/20
Провадження № 1-кп/342/157/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000134 від 03.06.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Городенка Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , який утримується в установі виконання покарань №12

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Городенківського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України.

01.09.2020 на електронну адресу Городенківського районного суду надійшло клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснене протягом тривалого часу та у вимаганні передачі майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.146 КК України. Так 12.04.2020 приблизно об 14:00 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_9 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де спільно розпивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_8 відправився до магазину, щоб придбати цигарки. Коли ОСОБА_8 повернувся з магазину до приміщення літньої кухні вищевказаного господарства, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, натомість повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення схопили потерпілого ОСОБА_8 та погрожуючи йому застосуванням фізичного насильства і вбивством, незаконно його утримуючи в приміщенні літньої кухні, не даючи можливості покинути приміщення та вільно пересуватись по території домогосподарства ОСОБА_9 , вимагали в потерпілого грошові кошти в сумі 5000 грн., при цьому ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку голови, а ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в обличчя дерев`яною качалкою для тіста, яку він попередньо знайшов в приміщенні кухні. Після цього, ОСОБА_6 взявши в руки кухонний ніж, що знаходився на столі кухні, погрожуючи потерпілому спричиненням тілесних ушкоджень та вбивством, вихопив з рук потерпілого ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон марки «Meizu» модель «M5 Note» вартістю 1016,67 грн. із сім карткою ТзОВ «Лайфсел», вартістю 35 грн. без грошових коштів на ній та разом із ОСОБА_4 утримували потерпілого ОСОБА_8 за допомогою фізичної сили проти його волі. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , погрожуючи потерпілому ОСОБА_8 вбивством, висунули йому вимогу зателефонувати до своїх батьків та інших близьких родичів, для того щоб останні перерахували на банківську карту потерпілого грошові кошти в розмірі 5000 грн., якими в подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мали намір заволодіти. Під час телефонної розмови потерпілого ОСОБА_8 з родичами, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 , з метою вимагання грошових коштів, наносили ОСОБА_8 численні удари руками та ногами в різні частини тіла, від яких потерпілий кричав та просив про їх припинення. В свою чергу потерпілий ОСОБА_8 побоюючись за своє життя вчинив спробу втечі та вирвавшись з рук ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вибіг із приміщення літньої кухні на присадибну ділянку господарства, де його наздогнали ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 , який в той час перебував на подвір`ї домогосподарства і приєднався до злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів з метою незаконного позбавлення волі потерпілого та незаконного збагачення, подолали опір ОСОБА_8 , заштовхали останнього назад у приміщення літньої кухні, в якій потерпілий всупереч своєї волі змушений був перебувати. При цьому, заподіяли потерпілому ОСОБА_8 фізичні страждання, які виразились в тому, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за допомогою липкої стрічки та електричного кабелю, тісно зв`язали потерпілому ОСОБА_8 руки та ноги, у результаті чого позбавили останнього можливості керувати своїми діями та вільно рухатись, заклеїли йому липкою стрічкою рот та кинувши потерпілого на підлогу, ОСОБА_4 , взявши в руки кухонний ніж, погрожував вбивством ОСОБА_8 та спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 упродовж тривалого часу почергово, систематично наносили потерпілому удари рукам та ногами в обличчя, кінцівки та тулуб, спричиняючи йому фізичний біль і страждання та вимагали грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_8 не погоджується передати їм грошові кошти, посадили останнього у автомобіль-таксі марки «Фольксваген Шаран», д.н.з. НОМЕР_1 , який попередньо викликали по мобільному телефону та направились у напрямку Коломийського району, де на узбіччі дороги між населеними пунктами с. Гвіздець та с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, висадили потерпілого ОСОБА_8 . Окрім цього, під час вимагання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заволоділи зарядним USB кабелем, вартістю 46,67 грн. та портативним зарядним пристроєм марки «Nomi» моделі «F 100», вартістю 153 грн. що належали потерпілому ОСОБА_8 . Дані протиправні дії вищевказаних осіб тривали 12.04.2020 в період часу з 14:00 год. до 19:00 год., та весь цей час потерпілий ОСОБА_8 незаконно, всупереч своєї волі утримувався в приміщенні літньої кухні та автомобілі, при цьому був позбавлений права та змоги покинути вказане приміщення та салон автомобіля, був позбавлений можливості зв`язатись із своїми рідними, оскільки був позбавлений засобів зв`язку. Унаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому 11-го, 21-го та 22-го зубів, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату працездатності (5%) та садна слизової верхньої та нижньої губ, обох ліктьових суглобів, надбрівної дуги зліва, забою грудної клітки зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

17.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному позбавленні волі людини з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст. 146 КК України.

16.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу та вимаганні передачі майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.146, ч.3ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 16.07.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.09.2020.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів) повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії нетяжких, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від суду (вказаний ризик існує, оскільки за злочин передбачений ч.3 ст.189 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, що свідчить про можливість обвинуваченого, здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від суду), незаконно впливати на свідків, що підтверджується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може змусити або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків та потерпілого з якими він особисто знайомий, щоб останні змінили свідчення на його користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інший злочин, оскільки ОСОБА_4 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, що підтверджується вироком Городенківського районного суду від 10.01.2014, яким ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам, необхідно врахувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України. Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено. З метою недопущення вказаних ризиків просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Крім того зазначив, що ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 17.04.2020 уже було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав у забороні ОСОБА_4 цілодобово залишати житло будинок за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду. З покладенням на останнього обов`язків, зокрема, повідомляти прокурора, слідчого або суду (суддю) про зміну свого місця проживання та або/роботи. ОСОБА_4 порушив умови домашнього арешту, з якими був ознайомлений. У період з 13.05.2020 по 19.05.2020 ОСОБА_4 був відсутній за місцем постійного проживання, не повідомив ні слідчого, ні прокурора чи слідчого суддю про поважні причини необхідності покинути місце проживання. У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 був відсутній по місцю проживання, місцезнаходження його не було відоме, 21.05.2020 ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 16.07.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.09.2020. (копії ухвал надав в судовому засіданні). Зазначив, що даний факт і підтверджує ризик, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні пояснив, що в Установі виконання покарань йому повідомили про те, що поступило клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, він відмовився від його отримання та ознайомлення. Ствердив, що із вказаним клопотанням бажає ознайомитись у судовому засіданні.
В підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву та надано можливість обвинуваченому ознайомитись із клопотанням про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Після оголошення перерви підготовче судове засідання було продовжено.
Обвинувачений ствердив, що він ознайомився із змістом заявленого прокурором клопотання. Не заперечив щоб розгляд клопотання проводити без участі потерпілого та його представника. Щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, просив йому обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ствердив, що умови попередньо обраного домашнього арешту порушив ненавмисно. В м. Київ під час домашнього арешту поїхав на лікування. Повідомити слідчого, прокурора чи слідчого суддю про те, що йому необхідно відлучитись із місця постійного проживання не мав можливості.
Захисник ОСОБА_5 просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 . Зазначила, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки ризики зазначені в клопотанні наведені формально та не підтверджені жодними доказами, про що в судовому засідання подала письмове заперечення на клопотання прокурора. Просила звернути увагу суд на те, що обвинувачений одружений, має двох батьків пенсіонерів, є інвалідом третьої групи та учасником бойових дій. Ще він хворий на гепатит С і потребує постійного лікування. Також захисник наголосила, що в даний час оголошено пандемію у зв`язку із чим у ОСОБА_4 відсутня змога кудись виїхати. Просила обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Також зазначила, що якщо все ж таки суд прийде до переконання, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає до задоволення, то просить суд, як альтернативний запобіжний захід визначити заставу, так як відповідно до ст. 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути визначено розмір застави та обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.
Потерпілий та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялись, у встановленому законом порядку.
Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що 17 квітня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України. 16.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу та вимаганні передачі майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 17.04.2020 в задоволенні клопотання про застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні ОСОБА_4 цілодобово залишати житло - будинок за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду. Зобов`язано ОСОБА_4 за кожною першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду. Покладено на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти прокурора, слідчого або суд (суддю) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від будь-якого спілкування з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженню, крім спілкування в присутності слідчого, прокурора або в суді в ході розслідування чи розгляду даного кримінального провадження; здати на зберігання заступнику начальника СВ Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітану поліції ОСОБА_11 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом - до 01 червня 2020 року. Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 21.05.2020 надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду від 16.07.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.09.2020.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 2 КПК України - основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, та інші обставини в їх сукупності. Зокрема, злочин, передбачений ч. 3 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Крім іншого судом враховується, як суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_4 , також і те, що він, хоч і в силу ст. 89 КК України, вважається раніше не судимий, однак є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні встановлено, що зокрема вироком Городенківського районного суду від 10.01.2014 ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Також враховується, і те що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, оскільки він вже порушив умови домашнього арешту (ухвала слідчого судді Городенківського районного суду від 17.04.2020), з умовами якого був ознайомлений, оскільки був відсутній за місцем постійного проживання та не повідомив про наявні поважні причини необхідності покинути місце постійного проживання слідчого, прокурора чи суд, в результаті чого був оголошений у розшук, тобто він вже після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту переховувався від органів досудового розслідування та/або суду з 13.05.2020, так як не перебував за місцем проживання визначеного в ухвалі суду від 17.04.2020 та покинув місце проживання не повідомивши ні прокурора, ні слідчого або суд (суддю) про зміну місця проживання та про намір чи необхідність зміни місця проживання або роботи.
Судом не вважається спростуванням ризиків наведених прокурором, що зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , захисником обвинуваченого, оскільки ці твердження не підтверджені належними доказами. Зокрема, не надано доказів того, що ОСОБА_4 під час домашнього арешту, умови якого він порушив без будь-яких пояснень, звертався за медичною допомогою до будь-якого медичного закладу з приводу тих захворювань на які він покликався чи з інших підстав, чи перебував на лікуванні в м. Києві та не мав можливості повідомити слідчого, прокурора чи слідчого суддю про те, що йому необхідно відлучитись із місця постійного проживання.
Суд, враховуючи вищенаведене, приходить до переконання, що заслуговує на увагу те, що підозрюваний ОСОБА_4 зважаючи на можливість бути притягнутим до відповідальності у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, з якими особисто знайомий, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні. Тому слід задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Що стосується визначення розміру застави, суд приходить до наступного.
Частиною 3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України, який було ним скоєно із застосування насильства.
Враховуючи наведене, вважаю, що розмір застави на даний час визначати не потрібно.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом прокурором доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 177, 182-184, 193, 194, 196-197, 199, 284, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 01 листопада 2020 року включно. Копію ухвали вручити обвинуваченому його захиснику, прокурору.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Надіслати копію ухвали Івано-Франківській УВП № 12 для організації її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1