Справа № 366/1879/20
Провадження № 1-кп/366/170/20
В И Р О К
іменем України
23 листопада 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
педагога ОСОБА_9 ,
представника ювенальної превенції ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000295, внесене в ЄРДР 12 червня 2020 року,
про обвинувачення
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, народився та проживає в АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, студент 1 курсу Київського професійного енергетичного ліцею, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1,2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.06.2020 приблизно о 23 год., ОСОБА_12 знаходячись на лавці поруч із центральним входом до будинку культури Іванківської РДА ( АДРЕСА_2 ), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 , вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.
Реалізуючи свій злочинний умисел, там же, він схопив лівою рукою ОСОБА_5 за шию і кулаком правої руки наніс чотири удари в область обличчя останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа в середній третині без зміщення відломків, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України - нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, 10.06.2020 приблизно о 23:15, ОСОБА_7 , після нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, знаючи, що у портфелі останнього є зарядний пристрій білого кольору, мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 7А 2/16GB Matte Black», безпровідна портативна Bluetooth стерео колонка марки «Hopestar Н40» чорного кольору, переносний портативний зовнішній зарядний пристрій (без назви), вирішив з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів , заволодіти цим майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 дочекався, коли ОСОБА_5 зайшов з портфелем до громадської вбиральні, яка знаходиться поблизу будинку культури Іванківської РДА (вул. І.Проскури, 2 в смт. Іванків Київської області), підійшов до останнього, та відкрито викрав мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 7А 2/16GB Matte Black» із зарядним пристроєм білого кольору вартістю 1539,60 грн., безпровідну портативну Bluetooth стерео колонку марки «Hopestar Н40» чорного кольору вартістю 425,00 грн., переносний портативний зовнішній зарядний пристрій (без назви), вартість у ході досудового розслідування не встановлена. З викраденим ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, своїми діями спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1964,60 грн.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Крім того, 08.07.2020 ОСОБА_7 приблизно о 22 год., перебуваючи поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , помітивши ОСОБА_4 з сумкою на шиї, переслідуючи мету особистого збагачення, вирішив відкрито заволодіти майном останнього.
З метою реалізації свого злочинного умислу, він підійшов до ОСОБА_4 , який у цей час вставав з лавки, на якій сидів, штовхнув його у бік лавки, від чого той втратив рівновагу і впав на неї. Із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого (шляхом нанесення не менше двох ударів рукою в область голови) ОСОБА_7 змусив потерпілого відпустити ремінь своєї сумки, і таким чином з шиї потерпілого відкрито викрав чорну сумку, вартість якої під час досудового слідства не встановлена, у якій знаходились грошові кошти у сумі 2780 грн. та особисті документи на ім*я ОСОБА_4 . З викраденим ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину, своїми діями спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2780 грн.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому протиправних діяннях фактично визнав. Зокрема,
щодо кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_13 пояснив, що 10.06.2020 вони з друзями відпочивали біля річки. Під вечір прийшли до будинку культури в центрі смт. Іванків. Там до нього підійшов ОСОБА_14 і сказав, що знає його, запропонував випити алкоголь: спочатку ОСОБА_15 купував, а потім вже і сам ОСОБА_16 якось купив горілку. Він нею всіх пригощав. ОСОБА_14 викинув свого телефона, всі його шукали. Знайшли. Віддали. Потім всі розійшлись. Він особисто (обвинувачений) пішов до свого знайомого ОСОБА_15 . Потім повернувся до будинку культури. Там ОСОБА_14 став задавати питання про ОСОБА_15 : «де живе?» . Йому це не сподобалось, бо не зрозумів для чого такий збір інформації, і тоді він тричі вдарив ОСОБА_13 в область голови. Забрав пиво і пішов. Трохи згодом побачив, як ОСОБА_14 пішов у громадську вбиральню. Пішов за ним. Знайомий на ім*я ОСОБА_15 стояв біля дверей. В коридорі вбиральні він сказав ОСОБА_17 : «Дай подивитися телефон». Той віддав, і, вийшовши з вбиральні ОСОБА_18 передав телефон Вадіму, який тут же його «перепрошив» ( бо знав код). Тоді ж ОСОБА_19 сказав ОСОБА_17 віддати колонку, повторюючи, що не забере її. ОСОБА_14 просив віддати телефон, а потім просто побіг від них. Наступного дня ОСОБА_19 зустрів ОСОБА_13 та віддав колонку, а він все вимагав телефон . Однак, оскільки телефон був у ОСОБА_15 , то віддати його не зміг;
щодо кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що 08.07.2020 вони йшли із знайомим ОСОБА_20 . Зустріли потерпілого. Вирішили «стрельнути» у нього цигарок. Але ні йому, ні ОСОБА_21 він цигарок не дав. Тоді він (обвинувачений) став звертатись до нього грубо, у відповідь той також став грубо говорити. В результаті ОСОБА_18 наніс йому два удари, в цей час у потерпілого випала сумка, він її забрав і побіг. Зустрів ОСОБА_21 , сказав про гроші в сумці. Гроші потратили. Сумку він кинув на території дитячого садка № 5;
у скоєному щиро розкаюється, просить дати йому шанс для виправлення.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання, які зводяться до наступного: ввечері 08.07.2020 він прийшов до будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає. Сів на лавку перекурити. При собі мав сумку, яка висіда через плече і шию. В цей час до нього підійшли: сусід ОСОБА_21 , який підсів і став розмовляти ні про що, потім підійшов ОСОБА_7 , який відразу задав питання: «Чого ти моїх друзєй обіжаєш?» З цього моменту розмова пішла «не так». Він хотів піднятися і йти геть. Але, в цей момент, ОСОБА_7 штовхнув його назад на лавку. Від поштовху він сів на лавку. У цей момент ОСОБА_22 наніс йому один удар кулаком у щелепу, другий у висок. ОСОБА_18 насильно забрав сумку, і вони стали тікати з ОСОБА_21 у сторону гаражів. Він же піднявся додому та викликав поліцію. Викрадену сумку з документами та 300 грн. поліція йому повернула.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показанні про те, що знає наглядно ОСОБА_7 років три. 10.06.2020 ввечері він перебував на центральній площі в смт. Іванків. Мав гроші, тому попросив знайомого ( ОСОБА_23 ) купити йому пива. Бо знав, що йому, як неповнолітньому, не продадуть. Куплений алкоголь вживали спільно: він, ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ще хлопці, всього чоловік 6. Потім він спитав у ОСОБА_7 «Де живе ОСОБА_23 ?». Той зреагував агресивно, спитавши «Нашо тобі ОСОБА_23 ?» і вдарив його (потерпілого) в область голови 3-4 рази. Хтось із присутніх допомагав зупинити кров. Відразу після цього, він (потерпілий) пішов у туалет, що біля будинку культури в центрі смт. Іванків. Коли виходив звідти, то побачив ОСОБА_7 , який розвернув його (потерпілого) руками, витягнув з його портфеля речі (повербанк, телефон, зарядне). Як він забирав це майно, потерпілий бачив, і ОСОБА_18 про це знав. Пізніше, хвилин через 10-15 потерпілий чув, як ОСОБА_18 пропонував його телефон тому ж Вадиму. Поліція викрадене, крім повербанку, повернула.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона про подію дізналася від працівників поліції наступного дня. Бо син звернувся туди сам. Безпосередньо в день події він побоявся повертатися додому в смт. Іванків, тому поїхав в с. Розважів, де вони проживали.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні підтвердив, що був присутнім на прохання працівників поліції під час того, коли ОСОБА_7 віддавав потерпілому зарядний пристрій до телефона. При цьому повідомили, що у цього ж потерпілого в парку забрали телефон і колонку. На питання слідчого «Для чого це зробив?», ОСОБА_18 відповів: «Просто захотілось».

Малолітній свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні, будучи допитаним у присутності педагога, представників служби у справах дітей, ювенальної превенції, дав пояснення, які зводяться до наступного. В той день до нього прийшов додому ОСОБА_18 , з яким вони товаришують. Попросив зарядку до телефона. Так як вона була у іншого знайомого, то вони сходили забрати її. Повернулись, поблизу його будинку розійшлись. Відразу після повернення додому знову прийшов ОСОБА_18 став звати на вулицю, бо хотів «стрельнути» цигарок. Коли вийшли, то по дорозі йшов потерпілий ОСОБА_26 , який є його сусідом. ОСОБА_18 попросив у нього цигарок, але відповіді не було. Тоді вони обидва пішли за ним. Потерпілий сів на лавку біля під`їзду. Вони знову спитали у нього за цигарки. Він не давав. ОСОБА_18 став настоювати на своєму. Потерпілий став вставати, взявся за поручень біля під`їзду, а ОСОБА_18 став його тягнути за руку назад. В цей час Він (свідок) став просити: «Пішли!». ОСОБА_18 не погодився. Так як з під`їзду вийшов ще хтось, то свідок пішов додому, де його сусідка, яка прийшла, стала просити допомогти знайти її малого ( ОСОБА_27 ). Коли пішов його шукати, то біля старого кладовища побачив ОСОБА_12 з сумкою, той тримав у руках ключі, казав, що були і гроші. Тоді разом пішли в сторону «Фори». Коли були в районі 47-48 будинків вул. Толочина, зателефонувала мати, і сказала, що його шукає поліція. Він пішов додому. Самого моменту, коли ОСОБА_18 забирав сумку він не бачив.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_25 , який в судовому засіданні досить детально був допитаний, та вважає свідчення свідка неправдивими в частині того, що він не був присутнім під час нанесення ударів ОСОБА_7 та відібрання сумки у потерпілого ОСОБА_4 . Суд вважає, що таким чином він хоче дистанціюватися від самої події, яка є кримінальним правопорушенням. І ці його покази спростовуються показами самого потерпілого, який чітко зазначав, що спочатку до нього підсів саме ОСОБА_21 , потім підійшов ОСОБА_12 . Після нанесення останнім ударів та відібрання сумки, вони стали тікати удвох ( ОСОБА_12 і ОСОБА_21 ).

Судом також досліджені письмові докази, які враховуються при винесенні судового рішення та беруться до уваги під час встановлення обставин зазначених кримінальних правопорушень:

- витяг з ЄРДР (кримінальне провадження № 0000295, з якого вбачається внесення до реєстру та початок досудового розслідування 12.06.2020 за ч.1 ст. 186 КК України за фактом грабежу , вчиненого 10.06.2020 ОСОБА_7 відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , 08.07.2020 за ч.2 ст. 125 КК України за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень 10.06.2020 ОСОБА_7 неповнолітньому ОСОБА_5 , 08.07.2020 за ч.2 ст. 186 КК України за фактом грабежу , вчиненого повторно 08.07.2020 ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 ( т.1 а.с.139-141);

щодо кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_13
- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.06.2020 від законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , про скоєння кримінального правопорушення (грабежу) відносно її сина ОСОБА_28 ( т.1, а.с.147) та її заявою від 08.07.2020 з проханням притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за спричинення ним тілесних ушкоджень її сину ( т.1, а.с. 204);
- протокол огляду місця події від 12.06.2020 з додатками фото до нього, відповідно до якого оглянуто територію біля будинку культури в смт. Іванків Київської області та громадську вбиральню, де у ОСОБА_5 було відібрано майно ОСОБА_7 ( т.1, а.с. 148-151);
- розписка законного представника потерпілого ОСОБА_6 від 07.07.2020 про отримання від працівників поліції викрадених речей (т.1 а.с.164);
- протокол проведення слідчого експерименту від 07.07.2020 за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , під час якого він розказав та показав де і яким чином 10.06.2020 йому ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження та через 10-15 хв. після цього відібрав його речі ( т.1 а.с. 166-168);
- висновок експерта № 22 від 16-18.06.2020 згідно з яким у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа в середній третині без зміщення відломків, які могли утворитися 10.06.2020 від дії тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я. Могли утворитися від ударів рукою (кулаком) та за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, які аналогічні зазначеним у обвинувальному акті ( т.1, а.с.174-176). Той же перелом підтверджений консультаційним висновком спеціаліста md_33327 від 18.06.2020 ( т.1, а.с.186-189);
- заява ОСОБА_29 про добровільну видачу телефону ОСОБА_5 , видача телефону оформлена протоколом огляду місця події ( т.1 а.с.177, т.1 а.с. 178-182);
- заява ОСОБА_30 про добровільну видачу зарядного пристрою ОСОБА_5 , видача оформлена протоколом огляді речей ( т.1 а.с.191, т.1 а.с. 192);
- постанова про визнання викраденого телефону речовим доказом та передачу його на зберігання потерпілому ( т.1 а.с.183-184);
- висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 2035 від 25.06.2020, згідно з яким ринкова вартість викраденого майна, яке було у користуванні, станом на 10.06.2020 складає: безпровідної портативної Bluetooth стерео колонки марки «Hopestar Н40» - 425 грн., мобільного телефону марки «XIAOMI REDMI 7А 2/16GB Matte Black» - 1539,60 грн. ( т.1 а.с. 197-202);

щодо кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_4
- рапорт оперативного чергового, з якого слідує, що повідомлення по телефону від ОСОБА_31 , яке надійшло 08.07.2020 о 23:18 щодо побиття та пограбування його батька ОСОБА_4 зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Іванківського РВ 08.07.2020 за № 3480 ( т.1, а.с. 209);
- протокол огляду місця події від 08.07.2020 з додатками фото до нього, відповідно до якого оглянуто територію біля будинку АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_4 було відібрано майно ОСОБА_7 ( т.1, а.с. 210-212);
- протокол огляду місця події від 09.07.2020 з додатками фото до нього, відповідно до якого оглянуто територію дитячого садочку «Іванко» в смт. Іванків, де під ялинкою було виявлено чорну сумку з документами потерпілого ОСОБА_4 ( т.1, а.с. 213-217), постановою про визнання цих речей речовими доказами та передачу їх на зберігання потерпілому, його розпискою ( т.1, а.с. 226-227, 228, 229);
- висновок експерта № 17-1/1905 від 28.07.2020, відповідно до якого сліди пальців рук, виявлені на сумці чорного кольору, яка знаходилась на території подвір*я дитячого садка «Іванко» по АДРЕСА_2 , залишені ОСОБА_7 ( т.1, а.с. 238-246)
- довідки медичної установи про тілесні ушкодження, які виявлені під час огляду у ОСОБА_4 09.07.2020 ( т.1, а.с.230,231) та висновок експерта № 24/Е 03-06.08.2020, згідно з яким у ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження у вигляді синця скулової ділянки зліва, поверхнева травма губи зліва, які могли утворитися 08.07.2020 від дії тупого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Могли утворитися внаслідок двох ударів кулаком у ліву половину обличчя, не були небезпечними для життя і здоров*я у момент заподіяння та могли утворитися за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи, які аналогічні зазначеним у обвинувальному акті ( т.1, а.с. 235-236);
- протокол пред*явлення для впізнання за фотознімками від 09.07.2020 , під час якого ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення з довідкою до нього ( т.1, а.с.232 -234);
- заява ОСОБА_7 від 12.07.2020 про добровільну видачу 300 грн., які викрадені у ОСОБА_4 ( т.1, а.с.247), протокол їх огляду ( т.1, а.с.248-250) та постанова про визнання їх речовими доказами і передачу потерпілому (т.2 а.с. 1-2).

Як зазначалося вище, обвинувачений фактично визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 КК України (відносно ОСОБА_5 ) та ч.2 ст. 186 КК України (відносно ОСОБА_4 ). Щодо твердження захисту, що дії в частині обвинувачення у відкритому викраденні майна ОСОБА_5 не вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, так як, на його думку, не було відкритого викрадення, бо потерпілий сам віддав телефон на прохання обвинуваченого « ОСОБА_32 », суд звертає увагу на наступне. Настійливе прохання «Дати подивитися» його речі (телефон та інше), було висунуте обвинуваченим потерпілому через 10-15 хвилин після нанесення йому ОСОБА_33 тілесних ушкоджень. Це «прохання» було висунуте у закритому приміщенні громадської вбиральні, у присутності «друга» обвинуваченого, який формально був причиною попереднього побиття, і, якому, зрештою ОСОБА_19 , при власнику, віддав його ж телефон. Потерпілий сприймав дії обвинуваченого саме як відкрите заволодіння його майном, про що заявив у судовому засіданні. З огляду на всі викладені обставини, твердження про те, що майном ОСОБА_5 . ОСОБА_18 заволодів внаслідок шахрайства не витримують критики. При шахрайстві потерпілий під час передачі майна не розуміє, що позбавляється його неправомірно та назавжди, ОСОБА_5 ж це розумів. Розумів це і обвинувачений, який таким чином (фактично після побиття потерпілого) продовжив доводити свою «зверхність» відкрито відбираючи його майно.
Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття.
Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину 10.06.2020 у стані алкогольного сп`яніння та відносно неповнолітнього.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він фактично виховувався останні три роки бабусею та дідусем; відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 328 від 22.07.2020 під час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_7 усвідомлював свої дій та міг керувати ними; «йому притаманна емоційно-вольова нестійкість, реакції негативізм та протесту слабкий та нестійкий вольовий радикал, нестійкість мотивації, які знайшли своє відображення у досліджуваній ситуації, але впливу на його свідомість та діяльність не здійснили», він не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується як такий, що постійно тікає з дому, пропускає заняття, його поведінка неодноразово заслуховувалася на виконкомі Іванківської селищної ради, на зауваження опікуна не реагує. Орган пробації, яким за дорученням суду складено досудову доповідь, зазначено ній, що Іванківський РВ ФДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області вважає можливим перевиховання підлітка без ізоляції від суспільства. Відсутність належного контролю за поведінкою сприяли формуванню його проблемної поведінки. Потребують уваги такі особисті якості хлопця, як невміння вирішувати проблеми конструктивним шляхом. Задля підтримки і допомоги у позитивних змінах можна застосувати корекцію поведінки із залученням до роботи психолога. У судовому засіданні представники служби у справах дітей та сім*ї Іванківської РДА Київської області та ювенальної превенції Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, підтверджуючи проблемну поведінку неповнолітнього обвинуваченого, схилялися до можливості надання йому шансу на виправлення без ізоляції від суспільства.
Під час обрання покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. І, з огляду на викладене вище, враховуючи, що обвинуваченим скоєно три кримінальні правопорушення, то призначення штрафу суд вважає недоцільним, так як гарантії того, що штраф ним буде сплачено немає, відтак, йому слід призначити покарання у межах санкції статей: за ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 186 КК України у виді арешту, а за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України обрати остаточне покарання шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким, з урахуванням вимог ст. 72 КК України. До цього покараннязастосувати норми ст. 75, 104 КК України - звільнення від відбування покарання з випробовуванням. З покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд вважає, що іспитовий строк має бути призначений максимальний, що забезпечить належну мотивацію неповнолітнього щодо утримання від скоєння повторних кримінальних правопорушень.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Запобіжний захід на час розгляду справи не обраний.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого слід стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів. Судові витрати у справі складаються з 170 грн. вартості проведення судово-товарознавчої експертизи ( т.1, а.с. 196) та 1144,15 грн. вартості проведеної судової дактилоскопічної експертизи ( т.1, а.с.237).
Проте, враховуючи той факт, що на час розгляду справи судом ОСОБА_7 є неповнолітнім, який немає самостійного доходу, особа, яка була його опікуном бабуся ОСОБА_34 , за рішенням суду від 07.09.2020 звільнена від повноважень опікуна за її ж заявою, відтак обов*язки опікуна покладені на навчальний заклад, де він продовжує навчання, суд вважає покладення на останніх обов*язку сплати процесуальних витрат у справі явно несправедливим. Крім того, суд зазначає, що необхідність призначення дактилоскопічної експертизи у справі піддається сумніву, з огляду на те, що 09.07.2020 потерпілий вже впізнав обвинуваченого, 12.07.2020 ОСОБА_18 добровільно віддав залишок викрадених грошей працівникам поліції, а постанова про призначення дактилоскопічної експертизи від 10.07.2020 була направлена до експертної установи 21.07.2020.
Частиною 1 статті 119 КПК України передбачено право суду, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого)звільнити його від оплати процесуальних витрат. У такому разі, відповідно до ч.3 цієї статті, витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Суд враховує, що речові докази передані потерпілим.
Керуючись ст. ст. 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винуватим
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 15 діб арешту;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 30 діб арешту;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70, 72 КК України визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням і призначити іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

?виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Керуючись ч.1 ст. 119 КПК України звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від сплати документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експертів у сумі 1314,15 грн., компенсувавши їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подачі апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.
Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.
Суддя ОСОБА_1