ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/671/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНС: 711/5426/20 Категорія: ст. 81 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

10.08.2020 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру і не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.08.2020 через упередженість покладених в її основу висновків. Ставить під сумнів зміст даної на нього характеристики корумпованими працівниками установи ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» та зазначає, що він винуватість у вчиненому визнав у повному обсязі, довів своє виправлення та не є суспільно небезпечним, тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково. Просить врахувати, що він працевлаштований, до праці відноситься чесно, порушень не має, будь-яких бесід виховного характеру з ним не проводять. Крім того він приймає активну участь в програмах диференційованого виховного впливу за напрямками «Навчання», «Релігія», «Фізкультура і Спорт».

В прохальній частині апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 також просить апеляційний розгляд проводити без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про законність та обгрутованість ухвали суду першої інстанції і відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 до задоволення не належить.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до сформованої судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_7 про звільнення умовно-достроково наведених вимог закону в повному обсязі дотримано.
Як встановлено з матеріалів провадження, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 21.01.2016 ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Цим же вироком на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 04.11.2015 по 21.01.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.04.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 04.11.2015 по 22.02.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початком строку відбування покарання ОСОБА_7 є 04.11.2015, а кінцевим строком визначено 18.01.2021.
За даним вироком ОСОБА_7 засуджений, в тому числі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке є тяжким.
За наведених обставин, станом на 18.07.2020, тобто на час звернення засудженим з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, він відбув, дві третини строку покарання призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 21.01.2016 і передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України.
Відповідно до довідки начальника відділення ВСВПР «Черкаська виправна колонія (№62)» ОСОБА_8 про стягнення та заохочення на засудженого ОСОБА_7 , за час утримання під вартою, останній 5 разів, зокрема, 24.04.2018, 29.03.2019, 26.06.2019, 30.09.2019 та 08.07.2020 заохочувався правами начальника установи за виконання покладених обов`язків, дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Разом з цим, до засудженого ОСОБА_7 також застосовані 6 стягнень: 31.12.2015 у виді попередження за порушення розпорядку дня; 29.06 та 25.08.2016 у виді доган за порушення форми одягу та розпорядку дня; 03.02, 27.06.2017 та 12.07.2018 у виді суворих доган за порушення розпорядку дня, невиконання законних вимог персоналу установи, порушення форми одягу і перешкоджання обшуку.
Згідно характеристики з місця відбування покарання від 10.08.2020, наданої адміністрацією «Черкаська виправна колонія (№62)», ОСОБА_7 утримуючись в СІЗО м. Черкаси допускав порушення вимог режиму утримання, за що мав стягнення, до робіт не залучався, заохочень не мав. За час відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за що має 5 стягнень, встановлених правил поведінки та розкладу дня установи дотримується, але під контролем адміністрації. Був працевлаштований на швейній ділянці виробничої зони, до праці ставився сумлінно, за що мав 4 заохочення. З жовтня 2019 виконує обов`язки днювального промислової зони та виконує роботи в ремонтній бригаді, залучався до робіт з благоустрою території промислової зони, за підсумками роботи має заохочення. Брав участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямком «Професія», закінчив Черкаський навчальний центр № 62 при установі та здобув професію «слюсар механоскладальних робіт» ІІІ розряду.
Наведене свідчить про досягнення позитивних змін у поведінці засудженого ОСОБА_7 . Разом з цим, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Перевіривши дані про сумлінну поведінку та ставлення особи до праці за весь період відбування покарання, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу засудженого в сукупності, а також те, що 26.03.2019 адміністративною комісією установи прийнято рішення про те, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, колегія суддів виходить з того, що саме по собі дотримання умов і порядку відбування покарання, не є достатньо переконливим важелем для ствердження про готовність останнього до самокерованої правослухняної поведінки і доведення ним свого виправлення, з огляду на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання в установі є обов`язком засудженого.

Окрім того, в матеріалах клопотання відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт працевлаштування та успішного виконання трудових обов`язків не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення до праці.

Викладені ОСОБА_7 в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення про відмову у задоволенні заяви останнього про умовно-дострокове звільнення, а додаткових підстав для застосування положень ст. 81 КК України, колегією суддів не встановлено.

У колегії суддів відсутні підстави сумніватися в достовірності характеризуючих даних на ОСОБА_7 , наданих адміністрацією установи відбування покарання, а питання щодо корумпованості останніх не належить до предмету оцінки судом апеляційної інстанції в даному кримінальному провадженні.

Наразі колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним протягом всього періоду перебування засудженого в установі виконання покарання, а позитивні зрушення у свідомості і поведінці ОСОБА_7 вказують лише на те, що він стає на шлях виправлення, однак цього не достатньо для застосування положень ст. 81 КК України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність, на даний час, підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , оскільки він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч.1 ст. 407, ст.ст. 419, 537 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий

Судді