ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000149 від 26 червня 2020 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяс. Фрунзе Ошської області, Російської Федерації, громадянина України, українця, неодруженого, не депутата, з середньою освітою, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 16.06.2020 року вироком Підволочиського районного суду за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 850 грн штрафу, яке відбуте,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

26 червня 2020 року, приблизно о 10:05 год, ОСОБА_3 , перебуваючи на території парку, що в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області, виявивши в одній із дерев`яних альтанок куртку, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і розуміючи їх невідворотне настання, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав з кишені вказаної куртки належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 320 грн, з якими з місця скоєння кримінального правопорушення втік, маючи при цьому реальну можливість розпоряджатись викраденими грошовими коштами на власний розсуд. В результаті чого потерпілій ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн.

Допитаний судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав. Пояснив суду, що 26 червня 2020 року, перебуваючи на території парку, що в м. Скалат, виявив в дерев`яній альтанці куртку, та, скориставшись відсутністю власника, викрав з кишені цієї куртки грошові кошти в сумі 320 грн, з якими втік. Надалі дізнався, що ця куртка та гроші належали його знайомій ОСОБА_5 . З потерпілою примирився та гроші добровільно повернув.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заву з проханням провести судовий розгляд у її відсутності, претензій до ОСОБА_3 не має.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням показань потерпілого та документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до нетяжких, особу обвинуваченого (пенсійний вік, не знята та не погашена судимість), конкретні обставини справи, позицію потерпілої ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та добровільне усунення заподіяної шкоди, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він нейтрально характеризується за місцем проживання, є пенсіонером, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальни витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовано.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази грошові кошти в сумі 320,00 гривень, які передані ОСОБА_5 під зберігальну розписку, залишити їй як власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1