Справа № 645/5852/18
Провадження № 1-кп/645/157/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працює, не одружений, раніше засуджений: 23.11.2004 р. Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3 КК України (1961 р.), ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.289 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.12.2010 р. Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.307, ч.ч.1,2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 29.07.2015 р. по відбуттю покарання, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово перебуває у ГО «Я врятований» (м.Харків, вул..ХТЗ, б.30)

Обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 10.05.2018 р. близько 15.40 год. знаходився біля буд.2-Б по вул. Біблика у м.Харкові, де побачив раніше йому незнайому ОСОБА_6 , у якої на шиї висів ланцюжок із золота з хрестиком із срібла. ОСОБА_5 почав йти за ОСОБА_6 та спостерігати за її діями. Пройшовши близько 50 метрів за потерпілою ОСОБА_6 , до під`їзду №8 буд.№2-Д по вул.Біблика у м.Харкові, ОСОБА_5 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб і можливих свідків, оцінивши обстановку, яка склалася сприятливою для вчинення правопорушення, відповідно до умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_6 та своєю правою рукою схопив за ланцюжок із золота 585 проби чистою вагою 7,45 гр., вартістю 4717 гривень 12 копійок, з хрестиком із срібла 925 проби чистою вагою 2,1 гр., вартістю 25 гривень 28 копійок, та почав їх тягнути, щоб зірвати з шиї, проте свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 своїми руками схопилась за ланцюжок із золота, чим не дала його зірвати.

Після чого ОСОБА_5 припинив свої дії та побіг у напрямку тильної сторони будинку №2-Д по вул. Біблика у м. Харкові та з місця скоєння злочину зник.

Крім того, ОСОБА_5 17.08.2018 р. о 13 год. 53 хв. перебував у приміщенні супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Харків, пр. П. Григоренка, 46, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , у якої на шиї був ланцюжок, виготовлений з золота 583 проби, вагою 8 грам, з кулоном золотим у вигляді хреста, виготовленим з золота 583 проби, вагою 8 грам. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 пішов до арки, що знаходиться між будинками за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , та дочекавшись, коли потерпіла ОСОБА_7 проходила повз дану арку, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, спочатку наблизився до ОСОБА_7 та без застосування фізичної сили, шляхом ривка, заволодів золотим

ланцюжком 583 проби загальною вагою 8.0 грамів, вартістю 797 гривень 28 копійок, та кулоном 583 проби вагою 8.0 грами, вартістю 4797 гривень 28 копійок, що висіли на шиї потерпілої. Після цього ОСОБА_5 , заволодівши викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 9594 гривень 56 копійок.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що 10.05.2018 р. йому потрібні були кошти для існування, тому він вирішив пограбувати жінку, яка йшла по вул..Біблика. Деякий час він йшов за нею слідом, а потім підійшов до неї ближче, зачепив пальцем правої руки її золотий ланцюжок з хрестиком, який висів у потерпілої на шиї, та став тягнути, маючи намір їх зірвати. Жінка почала голосно кричати, тримаючись за ланцюжок. Ланцюжок заплутався і він зрозумів, що не зможе зірвати його з шиї жінки, злякався, тому виплутав свій палець з ланцюжка та втік з місця події.

17.08.2018 р. він також вирішив пограбувати жінку, у якої на шиї побачив золотий ланцюжок. Вона вийшла з магазину «АТБ» та пішла в бік вул..Танкопія. Коли жінка проходила повз арку між будинками, він наблизився до неї, ривком зірвав з її шиї золотий ланцюжок та побіг у бік вул..Олімпійської. По дорозі він загубив цей ланцюжок. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування шкоди визнає повністю, має намір відшкодувати завдану шкоду.

Окрім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_5 підтверджується:

-Поясненнями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що в серпні 2018 р. вона вийшла з магазину «АТБ» та йшла додому, в бік буд.№3 по вул..Танкопія. В арці між будинками АДРЕСА_2 та №5-Б вул..Танкопія вона побачила обвинуваченого, який там стояв. В цей момент він раптом схопив її за ланцюжок, що висів на шиї, зірвав його та побіг в бік. Вона стала кричати, плакати та викликала поліцію. Свій цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9594,56 грн. підтримала.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суд за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та у суду відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_7 , суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за епізодом 10.05.2018 р. - за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, а саме незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; та за епізодом 17.08.2018 р. за ч.2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вину ОСОБА_5 за даною кваліфікацією суд вважає доведеною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Зазначення органом досудового розслідування в якості обставини, що обтяжує покарання рецидив злочину, судом до уваги не приймається, оскільки в даному випадку ОСОБА_5 раніше вже був засуджений за ст.ст.185, 186 КК України, тобто вчинив однорідні злочини. Таким чином, вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, має кваліфікуючу ознаку «повторність», яка вже врахована судом, і додаткового врахування в якості обставини, що обтяжує покарання, не потребує.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий: 23.11.2004 р. Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.2 ст.215-3 КК України (1961 р.), ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.289 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.12.2010 р. Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185,

ч.2 ст.307, ч.ч.1,2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 5 років позбавлення волі.

За повідомленням КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 27.09.2018 р. ОСОБА_5 на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває, за повідомленням КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР від 27.09.2018 р., обвинувачений впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався. За інформацією Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується задовільно, наразі перебуває у громадському об`єднанні «Я врятований», де також характеризується задовільно.

Вирішуючи питання про призначення покарання в межах кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, висновок органу пробації, відповідно до якого ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінений як високий, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.
При призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст.70 КК України, визначаючи його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Питання про речові докази судом вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9594,56 грн. - суд задовольняє у повному обсязі пред`явленого обвинувачення, яке визнане обвинуваченим, з підстав, передбачених ст.ст.22, 1166 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

За ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

За ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

З підстав, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 у вигляді 4 (чотири) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок відбуття строку покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання 29.09.2020 р.
Після набрання вироком законної сили речові докази:диск з відеозаписом, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0001931, -продовжити зберігати там же; золотий ланцюжок з хрестиком , які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 , - вважати такими, що повернуті їх законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 715,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користьОСОБА_7 9594 грн. 56 коп. як відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 у той же строк, але з дня вручення копії вироку.

Головуючий - суддя: