11.12.2020 Єдиний унікальний номер 205/9777/20
Провадження № 1-кс/205/1619/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0002105 від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 10.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002105, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
09 грудня 2020 року о 20 годині 10 хвилин надійшло повідомлення до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби «102» про те, що 09.12.2020 року ОСОБА_5 , 1988 року народження, було нанесено ножове поранення поблизу адреси: м. Дніпро, ж/м Покровський, 5Д.
Так, відпрацюванням зазначеного повідомлення було встановлено, що 09.12.2020 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу адреси: м. Дніпро, ж/м Покровський, 5Д, здійснив замах на умисне вбивство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом нанесення ударів кухонним ножем, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_5 , відповідно до медичної довідки з КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР», потерпілому нанесені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото різаної рани лівої передньої бічної стінки живота, 6 колото різаних ран порожньої кишки, 2 наскрізні колото різані рани шлунку, колото різана рана печінки, 4 колото різані рани тулубу (м`які тканини), наскрізна колото різана рана правого плеча.
10 грудня 2020 року в період часу з 07 години 30 хвилин до 08 години 17 хвилин на підставі заяви про дозвіл на проведення огляду власника та користувача приміщення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , було проведено огляд місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено та вилучено: в приміщенні кухонної кімнати предмет, схожий на ніж з руків`ям з полімерного матеріалу чорного кольору, довжиною 130 мм (довжина леза 190 мм, ширина леза 38 мм); в кімнаті № 1 шарф чорно-білого кольору з написом «Armani». Вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. З огляду на викладене, слідчий звернувся до суду з цим клопотанням.
Прокурор підтримала клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0002105 від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном можуть бути речі щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
При цьому із матеріалів вказаного провадження вбачається наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно за своєю суттю відповідає критеріям, що встановлені кримінальним процесуальним законодавством для речових доказів кримінального правопорушення.
Отже, вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст. ст. 98, 167 КПК України, і за відповідної постанови слідчого від 10 грудня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому метою застосування арешту в цьому випадку є збереження вказаного майна.
Оскільки щодо такого майна є підтверджені ризики втрати в подальшому шляхом приховання, відчуження, пошкодження чи знищення, то слідчий суддя вважає, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тобто, необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже існує можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні довели необхідність арешту вказаного майна, достатність доказів, що вказують на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 167, 170-172, 175, 237, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0002105 від 10 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене 10 грудня 2020 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на:
- предмет, схожий на ніж з руків`ям з полімерного матеріалу чорного кольору, довжиною 130 мм (довжина леза 190 мм, ширина леза 38 мм);
- шарф чорно-білого кольору з написом «Armani».
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1