СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/150/21
Провадження № 1-кс/306/54/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

адвоката представника власника

майна ОСОБА_4 : ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду № 1 клопотання начальника Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме накладення арешту на вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ФОП ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 та причіп, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 до транспортного засобу "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 до причіпа, д.н.з. НОМЕР_2 ; деревину породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна, загальною кількістю близько 13 кубометрів; товарно-транспортну накладну ЗКА №684871 від 28.01.2021 із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном до вирішення кримінального провадження №000006 від 28.01.2021 по суті.

ВСТАНОВИВ:

Начальник Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що 28 січня 2021 року о 12:07 годині до чергової частини відділення поліції № 1 Мукачівськорго районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 від громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_3 про те, що по автодорозі сполученням "Київ-Чоп 750 км" рухається вантажний автомобліь "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом, д.н.з. НОМЕР_2 , який везе деревину породи "Бук" без відповідних документів та який повернув в сторону с.Солочин, Мукачівського району, Закарпатської області. В подальшому вантажний автомобіль під керуванням громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 зупинено працівниками поліції по вул.Чехова в м.Свалява. Під час перевірки документів виникли сумніви щодо правильності та відповідності внесених відомостей в ТТН серії ЗКА №684871 від 28.01.2021, оскільки на вантажному автомобілі знаходилося менше деревини, чим зазначено в ТТН (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з номером кримінального провадження 0000000, внесення до ЄРДР заяви ОСОБА_7 від 28.01.2021).

28 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань дізнавачем сектору дізнання Свалявського ВП внесено відомості за №0000006 про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

29 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань соілчим Свалявського СВ внесено відомості за №0000015 про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

29 січня 2021 року кримінальні провадження №0000006 від 28.01.2021 та №0000015 від 29.01.2021 об`єднано та присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню № №0000006 про кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.246 КК України.

В клопотанні прокурор вказує, що під час огляду місця події оглянуто та вилучено вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого знаходилася деревина породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна. Автомобіль поміщено на зберігання на територію ВАТ "Свалявські мінеральні води" за адресою: м.Свалява, вул. Верховинська, буд2, Закарапатської області.

29.01.2021 постановою дізнавача старшого інспектора сектору дізнання Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП ОСОБА_9 тимчасово вилучене майно (вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 та причіп, д.н.з. НОМЕР_2 ; деревина породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна, загальною кількістю близько 13 кубометрів; ТТН ЗКА №684871 від 28.01.2021 ) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за ч.4 ст.358, ч.1 ст.246 КК України.

В судовому засідання прокурор просить клопотання задовольнити, накласти арешт та заборонити використовувати та розпоряджатися вказаним у клопотанні майном, до вирішення провадження №0000006 по суті, оскільки їх незастосування, може привести до зникнення, втрати, пошкодження чи повного знищення майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Вимоги мотивує тим, що тимчасово вилучене майно (вказане у клопотанні) має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (проведення ряду експертиз, ряду слідчих дій).

В судовому засіданні адвокат представник власника майна ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (на підставі ордера на надання правової допомоги серії ЗР № 72532 від 01.02.2021) заперечує проти клопотання про накладення арешту та пояснив, що водій ОСОБА_8 взяв лише 21 колоду, поскільки більше у вантажний автомобіль не можливо було загрузити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали клопотання та докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

У відповідності до ч.3, ч.5 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 29.01.2021 - вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 та причіп, д.н.з. НОМЕР_2 ; деревина породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна, загальною кількістю близько 13 кубометрів; ТТН ЗКА №684871 від 28.01.2021 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000006 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна у кримінальному провадженні № 000006 слідчий суддя враховує, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. У відповідності вимог ст. 94, 132, 173 КПК України бере до уваги існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, які мають міститися у клопотанні прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна (обов`язок доведення необхідності арешту покладається на особу, яка звертаєиться з клопотанням про арешт майна).

Між тим, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є необхідними для накладення арешту на майно.

Також не доведено органом досудового розслідування і існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні. Матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна прокурор не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 7, 16 КПК України - загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ у висновках Європейського суду (для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування).

Зокрема, в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №000006 встановлено таке:

- 28.01.2021 о 15:00 годині було тимчасово вилучено вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 та причіп, д.н.з. НОМЕР_2 ; деревину породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна, загальною кількістю близько 13 кубометрів; товарно-транспортну накладну ЗКА № 684871 від 28.01.2021;

- 28.01.2021 з 13:20 години до 15:00 години проведено огляд вантажного автомобіля марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 та причіпа, д.н.з. НОМЕР_2 ; деревини породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна, загальною кількістю близько 13 кубометрів; товарно-транспортну накладної ЗКА № 684871 від 28.01.2021 без залучення спеціаліста для визначення розміру та об`єму деревини;

- згідно наданої товарно-транспортної накладної ЗКА № 684871 від 28.01.2021 - вантаж складається з 31 колоди деревини породи "Бук", довжиною 6 м з діаметром, зазаченим в ТТН;

- по факту вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 та причіп, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 перевозив 21 колоду деревини "Бук", тобто в кількості меншій, ніж зазначено в ТТН;

- під час огляду деревини встановлено наявність на ній бірок до маркування;

Таким чином, на час розгляду клопотання слідчим суддею - 01.02.2021 органом досудового розслідування не вжито будь-яких заходів для визначення довжини, діаметру та інших ознак деревини, що перевозиться і таким чином не встановлено будь-яких розбіжностей між деревиною, зазначеною в ТТН та яка перевозилася перевізником на вантажному автомобілі марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 .

Слід зазначити, що вимірювання довжини та діаметру колод не потребує застосування спеціальних пристроїв та могло бути проведено протягом 28.01.2021, 29.01.2021, 01.02.2021 за допомогою метра, рулетки або спеціальної стрічки, за допомогою яких проводяться вимірювання (до прикладу) при ДТП.

Щодо невідповідності даних по кількості колод, то слідчий суддя зазначає, що заслуговують на увагу пояснення водія ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_5 щодо того, що грузовмісткість вантажного автомобіля марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 з причепом, д.н.з. НОМЕР_2 ; не дозволила водієві загрузити більше колод, що також підтверджується фотосвітлинами до протоколу огляду, з якого встановлено, що причіп до автомобіля "Урал" загружено до граничної межі.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає необгрунтованим обмеження власника у його праві використання та розпорядження майном, адже жодного доказу того, що таке має будь-які ознаки речоіого доказу у крмінальному провадження слідчому судді не надано.

На теперішній час прокурорм не доведено, що в застосуванні арешту на майно є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного нерухомого майна.

З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, обґрунтованість необхідності обмеження у праві власності нерухомим майном, слідчий суддя доходить висновку, що відсутні завдання арешту, клопотання прокурора є недоведеним та таким що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України - слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя доходить переконання, що у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України - відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 16, 21, 40-1, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме накладення арешту на вантажний автомобіль марки "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ФОП ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 та причіп, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 до транспортного засобу "Урал", д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 до причіпа, д.н.з. НОМЕР_2 ; деревину породи "Бук" в кількості 21 колода, довжиною близько шести метрів кожна, загальною кількістю близько 13 кубометрів; товарно-транспортну накладну ЗКА № 684871 від 28.01.2021 із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном до вирішення кримінального провадження №000006 від 28.01.2021 по суті - відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена під час досудового розслідування в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору, власнику, щодо майна якого вирішувалося питання про арешт.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_10