Кримінальне провадження 1-кп/760/341/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0014421 від 23.04.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого не офіційно, з середньотехнічною освітою, одруженого, маючого на утриманні дитину 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 01 лютого 2018 р. за вироком Бородянського районного суду Київської області до 5 років позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме: 1) 02.11.1999 року Залізничним районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 193 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі відповідно до ст. ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та штрафом в розмірі 850 гривень; 2) 08.04.2003 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 286, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 13.12.2007 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4)10.03.2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 345, 71 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 12.12.2011 року у зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання; 5) 15.08.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 6) 20.05.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 7) 17.06.2013 року Подільським районним судом м. Києва за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 29.04.2016 року з Бучанської ВК № 85 по відбуттю строку покарання; 8) 01 лютого 2018 р. за вироком Бородянського районного суду Київської області до 5 років позбавлення волі.
Так, ОСОБА_7 , 23 квітня 2017 року приблизно о 06:00 годині, знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , через паркан будинку побачив у дворі зазначеного будинку моторолер марки «Мини-Мокик РМЗ 2.130», що належить ОСОБА_8 , вирішив незаконно ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, ОСОБА_7 , діючи умисно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відкрив ворота, таким чином незаконно проник на територію приватного будинку № 4 по вул. Гайовій в м. Києві, взяв до рук моторолер марки «Мини-Мокик РМЗ 2.130» та викотив його з двору. В подальшому, сів на його сидіння, покотився на вказаному моторолері вулицею Монтажників в м. Києві до вулиці Кіровоградської в м. Києві.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 , на вказаному транспортному засобі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 4000 гривень.
В подальшому, транспортний засіб моторолер марки «Мини-Мокик РМЗ 2.130» виявлено працівниками поліції за адресою: пров. Ясинуватський, 9 в м. Києві та повернуто власнику ОСОБА_8 під зберігальну розписку.
Обвинувачений в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини. Вказав, що дійсно викрав моторолер з двору, сів на нього та покотився вниз вулицею, після чого його затримали поліцейські.
Потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому в наслідок вчинення кримінального правопорушення було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 гривень. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано шляхом повернення викраденого майна, цивільний позов не заявлявся.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженніналежними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доведеною, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаним з проникненням на територію приватного будинку, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, характеристика з місця проживання відсутня.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений являється неодноразово судимою особою за корисливі злочини, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вчинив новий тяжкий корисливий злочин. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Разом з тим, враховуючи визнання вини, щире каяття обвинуваченого, суд вважає за можливе не застосовуючи до нього додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Бородянського районного суду Київської області від 01 лютого 2018 р., визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк п`ять років та шість місяців без конфіскації майна, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбуте частково за попереднім вироком.
Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Речовий доказ: моторолер марки «Мини-Мокик РМЗ 2.130», що належить ОСОБА_8 - залишити у його власності.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1