Провадження № 1-кп/331/414/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» жовтня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000696 від 03.04.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан розлучений, дітей на утриманні не має, має третю групу інвалідності, місця реєстрації не має, періодично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який має судимості:
- 03.02.1998 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 206, ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 31.07.2001 року на підставі ст. 5 Закону України «Про амністію»;
- 26.11.2003 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 16.02.2011 року за відбуттям строку покарання;
- 27.12.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 25.10.2016 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 08 місяців 24 дні;
- 30.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 30.09.2019 року за відбуттям строку покарання;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше неодноразово була засуджена за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

03 квітня 2020 року, в період часу з 16 години 36 хвилин до 16 години 39 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у торговому залі супермаркету «Варус-45», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 83/85, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгових полиць зазначеного супермаркету намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», сховавши його до кишень свого верхнього одягу, а саме: ікру лососеву (форелі) зернисту, Норвен 110 г., штрих-код 884, в кількості чотирьох банок, вартістю 202 гривні 08 копійок без урахування ПДВ за одиницю товару, загальною вартістю 808 гривень 32 копійки без урахування ПДВ; ікру лососеву зернисту, Шаланда 100 г., штрих-код 070, в кількості однієї банки, вартістю 175 гривень 92 копійки без урахування ПДВ, а всього майна на загальну суму 984 гривні 24 копійки без урахування ПДВ, чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вищевказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що перебуваючи у скрутному матеріальному становищі у зв`язку із відсутністю працевлаштування, у нього виник умисел на викрадення продуктів харчування, які в подальшому планував продати та виручити за них грошові кошти.

Так, 03 квітня 2020 року, приблизно о 16 годині 35 хвилин, перебуваючи в торговому залі супермаркету «Варус», він підійшов до торговельних полиць з товаром, де взяв п`ять банок ікри лососевої, які сховав до кишень свого верхнього одягу, після чого направився до виходу з торгового залу. Після проходження касової зони його зупинив працівник охорони з викраденим товаром, в подальшому він був переданий працівникам поліції.

Представник потерпілої особи ТОВ «Омега» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку із поверненням викраденого майна, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду (а.п. 29-30).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, не доведений до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка його вчинила.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має ряд судимостей за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив нетяжкий злочин, розлучений, дітей на утриманні не має, постійного місця проживання не має, веде безпритульний спосіб життя, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, має третю групу інвалідності, через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі знову продовжив вчиняти корисливі злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, оскільки на розгляді в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя та інших судах м. Запоріжжя знаходяться кримінальні провадження відносно нього за ознаками вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілій особі не завдано.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, беручи до уваги, що шкода була відшкодована не завдяки діям обвинуваченого, а через те, що останній був зупинений працівниками супермаркету з викраденим майном, внаслідок чого це майно і було повернуто його власнику, враховуючи особу обвинуваченого, його спосіб життя, систематичність вчинення ним злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді арешту, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази:
- ікру лососеву (форелі) зернисту, Норвен 110 г., штрих-код 884, в кількості чотирьох банок; ікру лососеву зернисту, Шаланда 100 г., штрих-код 070, в кількості однієї банки, які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «Омега» - залишити у законного власника за належністю;

- паперовий конверт, в якому знаходиться СD - диск, який містить відеозапис з камери спостереження за 03.04.2020 року, встановленої в торговому залі супермаркету «Варус», який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1