Справа № 346/1580/20
Провадження № 11-сс/4808/14/21
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Кукурудз
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зугрес Донецької області, жительки АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 31.12.2020 року необгрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в судовому засіданні прокурор та слідчий не довели існування достатніх вагомих ризиків передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не враховано те, що підозрювана ОСОБА_8 має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно.

Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 31.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної Засядь ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в АДРЕСА_1 в період з 22-00 години ночі до 06-00 години ранку кожної доби. Зобов`язати Засядь ОСОБА_9 дотримуватися обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 п.п. 1-4 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 31.12.2020 року застосовано щодо підозрюваної Засядь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зугрес Донецької області, жительки АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання -17 год. 20 хв. 30.12.2020 року включно.

Визначено заставу 84080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят ) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Коломийського міськрайонного суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 за невстановлених слідством обставин у не встановлений час та у не встановленому під час досудового розслідування місці, придбала наркотичний засіб у вигляді таблетки «бупренорфін», яку зберігала з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі.

16.04.2020 року перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_2 сформувала посилку для передачі засудженому ОСОБА_10 , який відбував покарання в ДУ «Коломийської виправної колонії №41», що за адресою с. Товмачик вул. Привокзальна, 30 Коломийського району Івано-Франківської області, де діючи умисно усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі наркотичних засобів, усупереч ст.ст. 7, 17, 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», достовірно знаючи, що таблетка «бупренорфін» містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, упакувала посилку для передачі у місця позбавлення волі таблетку «бупренорфін» приховавши її в плід фініка.

В подальшому 16.04.2020 ОСОБА_8 з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі, перебуваючи по місцю свого проживання взяла посилку із таблеткою «бупренорфін» яка містить наркотичний засіб та в подальшому на автомобілі таксі перевезла її в с. Товмачик, Коломийського району. 16.04.2020 приблизно о 12.30 год. Засядь- ОСОБА_9 прибувши в с. Товмачик, Коломийського району, а саме до ДУ «Коломийської виправної колонії №41» та маючи біля себе посилку із таблеткою «бупренорфін» яка містить наркотичний засіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі перебуваючи приміщенні ДУ «Коломийської виправної колонії № 41», передала в посилці на ім`я засудженого ОСОБА_10 таблетку «бупренорфіну» яка містить наркотичний засіб.

Згідно висновку експерта від 29.04.2020, надана на дослідження таблетка білого кольору в пошкодженій чарунковій упаковці, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено. Надана на дослідження таблетка білого кольору в пошкодженій чарунковій упаковці містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін. Кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфін, в наданій таблетці білого кольору становить 0,0078 грама. Також ОСОБА_8 за невстановлених слідством обставин у не встановлений час та у не встановленому під час досудового розслідування місці, придбала наркотичний засіб у вигляді речовини «метадон», який зберігала з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі.

17.07.2020 року ОСОБА_8 перебуваючи по місцю проживання за адресою АДРЕСА_3 , сформувала посилку для передачі засудженому Шакиб Отману, який відбував покарання в ДУ «Коломийської виправної колонії №41», що за адресою с. Товмачик вул. Привокзальна, 30 Коломийського району Івано-Франківської області, де діючи умисно усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі наркотичних засобів, всупереч ст.ст. 7, 17, 25, 26 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що речовина «метадон» містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, упакувала посилку для передачі у місця позбавлення волі речовину «метадон» приховавши її в цукерку «Ромашка».

17.07.2020 Засядь- ОСОБА_9 з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі, перебуваючи по місцю свого проживання взяла посилку із речовиною «метадон» яка містить наркотичний засіб та в подальшому передала вказану посилку своїй знайомій ОСОБА_11 , яка не знала про злочинні наміри ОСОБА_8 та про те, що в даній посилці упаковано наркотичний засіб - «метадон», яка в свою чергу за проханням ОСОБА_8 в подальшому передала о 11.00 год. дану посилку ОСОБА_12 , яка теж не знала про злочинні наміри ОСОБА_8 та про те, що в даній посилці упаковано наркотичний засіб - «метадон», яка на прохання ОСОБА_8 мала вказану посилку передати засудженому ОСОБА_13

17.07.2020 приблизно о 12.25 год. ОСОБА_12 прибувши в с. Товмачик, Коломийського району, а саме до ДУ «Коломийської виправної колонії №41» та маючи біля себе посилку із речовиною «метадон» яка містить наркотичний засіб, на прохання ОСОБА_8 , передала в посилці на ім`я засудженого ОСОБА_14 речовину «метадон» яка містить наркотичний засіб, таким чином Засядь ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний умисел за допомого ОСОБА_12 , яка не усвідомлювала злочинних дій останньої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті збут наркотичних засобів в місця позбавлення волі передала посилку із речовиною «метадон» яка містить наркотичний засіб. Згідно висновку експерта від 11.08.2020, надана на дослідження речовина містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, «метадон» в кількості 0,5024 грама.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрювана Засядь ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді від 31.12.2020 року скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим заступником начальника СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_15 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 16.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000341 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України.

24.09.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України.

13 жовтня 2020 року слідчий заступник начальника СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_15 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 звернувся до Коломийського міськрайонного суду з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

30.12.2020 року о 17 год. 20 хв. в АДРЕСА_4 підозрювану Засядь ОСОБА_9 , яка перебувала у розшуку було затримано.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 31.12.2020 року зазначене клопотання задоволено.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо Засядь ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана Засядь ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання її винуватою, а також інші дані про особу Засядь ОСОБА_9 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні Засядь ОСОБА_9 інкримінованого їй кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру Засядь ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ст. 9 ч. 5 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилається захисник, які б унеможливлювали перебування підозрюваної Засядь ОСОБА_9 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної Засядь ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відповідно до вимог КПК України законно застосував запобіжний захід тримання під вартою, та визначив розмір застави, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України та ст. 182 ч.5 КПК України.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється Засядь ОСОБА_9 у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких, згідно ст. 307 ч.2 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Також, апеляційним судом не встановлено процесуальних порушень при підготовці і поданні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, оскільки воно відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційну скаргу, слід залишити без задоволення, так як підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст.376,177,178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної Засядь ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 грудня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3