Справа № 738/1262/20
№ провадження 1-в/738/186/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироку суду стосовно ОСОБА_2 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року та до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3
учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» ОСОБА_6 про приведення вироку суду стосовно ОСОБА_2 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року та до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року.
Подання мотивоване тим, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року, якими були внесені зміни до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів щодо запровадження нового інституту кримінальних проступків. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII внесено зміни до частини 1 статті 309 КК України, а саме санкцією вказаної частини статті передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Враховуючи положення 537, 539 КПК України, ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України адміністрація ДУ «Менська виправна колонія № 91» просить привести вирок вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 лютого 2014 року, приведений у відповідність до чинного законодавства ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області 26 листопада 2019 року, стосовно ОСОБА_2 в частині його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до вимог вищевказаних законів.
Виклад позиції учасників судового провадження.
Представник ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» та засуджений ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду подання, у судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила подання задовольнити, вирок суду стосовно її підзахисного привести у відповідність до норм чинного законодавства.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, вважає, що відповідно до положень ст.72 КК України співрозмірним покаранням ОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК України буде покарання у вигляді 4 років обмеження волі.
Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року за ч.2 ст.15, п.п.4, 6, 9,12 ч.2 ст.115, ст.54, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357, ч.3 ст.364, ч.2 ст.365КК України до покарання: за ч.2 ст.15 -п.п.4,6,9,12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.54 КК України у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та з позбавленням спеціального звання «капітан міліції»; за ч.3 ст.152 КК України у виді 12 років позбавлення волі; за ч.4 ст.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.1 ст.309 КК України - у виді 2 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 років обмеження волі; ч.3 ст.364 КК України у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.2 ст.365 КК України - у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на 3 роки та штрафом на користь держави в сумі 10 000 гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_2 визначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, з позбавленням спеціального звання «капітан міліції» та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 лютого 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року залишено без змін.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 березня 2014 року виправлено описку у даті постановлення ухвали апеляційного суду Миколаївської області з «18 лютого 2014 року» на «19 лютого 2014 року».
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року набрав законної сили 19 лютого 2014 року.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року приведений у відповідність з діючим законодавством. Засудженого ОСОБА_2 звільнено від покарань у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 3 роки та з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, призначених вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України у редакції, що діяла до набрання чинності Законом від 21 лютого 2014 року.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2019 року, яка набрала законної сили 21 січня 2020 року, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року приведений у відповідність до Закону України №1492-VIII ід 07 вересня 2016 року щодо змін внесених в ч.4 ст.68 КК України, ОСОБА_2 вважається засудженим за ч.2 ст.15- п.п.4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357, ч.2 ст.365 КК України до покарання: за ч.2 ст.15 п. п. 4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.54 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та з позбавленням спеціального звання «капітан міліції»; за ч.3 ст.152 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі; за ч.4 ст.187 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.1 ст.309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; за ч.2 ст.365 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 остаточно вважається засудженим до покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, з позбавленням спеціального звання «капітан міліції» та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
З 18 липня 2014 року засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання у ДУ «Менська виправна колонія (№91)».
Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII ) та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року, якими внесені зміни до матеріальних та процесуальних законів України та інших законодавчих актів, зокрема, щодо запровадження інституту кримінальних проступків.
Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до частини 3 статті 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 58 Конституції України, яка передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а також те, що призначене вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року, приведеного у відповідність до чинного законодавства ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області 26 листопада 2019 року, покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі перевищує санкцію вказаної статті після набрання чинності Законом №2617-VIII, думку учасників судового розгляду, враховуючи те, що обставини, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі, передбачені статтею 61 КК України, відсутні, суд вважає за необхідне вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року, приведеного у відповідність до чинного законодавства ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області 26 листопада 2019 року, стосовно ОСОБА_2 в частині його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, призначене ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі замінити покаранням у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі. ОСОБА_2 вважати засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п. п. 4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357, ч.2 ст.365 КК України, до покарання: за ч.2 ст.15 п. п. 4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.54 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та з позбавленням спеціального звання «капітан міліції»; за ч.3 ст.152 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі; за ч.4 ст.187 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.1 ст.309 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі; за ч.1 ст.357 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; за ч.2 ст.365 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 остаточно вважати засудженим до покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, з позбавленням спеціального звання «капітан міліції» та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Керуючись статтями 5, 72, 74 КК України, статтями 537,539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» про приведення вироку суду стосовно ОСОБА_2 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року та до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року - задовольнити.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2013 року, залишений без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 лютого 2014 року, приведений у відповідність до чинного законодавства ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області 26 листопада 2019 року, стосовно ОСОБА_2 , привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIIІ та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 17 червня 2020 року, призначене ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі замінити покаранням у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
ОСОБА_2 вважати засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п. п. 4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.152, ч.4 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357, ч.2 ст.365 КК України, до покарання:
за ч.2 ст.15 п. п. 4, 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.54 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та з позбавленням спеціального звання «капітан міліції»;
за ч.3 ст.152 КК України до 12 (дванадцяти) років позбавлення волі;
за ч.4 ст.187 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
за ч.1 ст.309 КК України до 4 (чотирьох) років обмеження волі;
за ч.1 ст.357 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;
за ч.2 ст.365 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 остаточно вважати засудженим до покарання у вигляді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, з позбавленням спеціального звання «капітан міліції» та штрафом на користь держави в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же термін з моменту її отримання.
Повний текст ухвали виготовлений 16 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1