Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/16/2020
У Х В А Л А
іменем України

19 листопада 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ,

встановив :

У провадженні Гадяцького районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор ОСОБА_14 звернувся з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою на 60 днів.

Відповідно до п.20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Суддя по даному кримінальному провадженню ОСОБА_15 перебуває на лікарняному, тому розгляд питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проводиться головуючим суддею.

Прокурор клопотання мотивує тим, що ухвалою Гадяцького районного суду від 23.09.2020 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою продовжено до 21.11.2020 року. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 обвинувачується за ч.1 ст. 115, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст.115 КК України. З часу продовження строку тримання під вартою попередньо зазначені ризики не зменшились та лише такий вид запобіжного заходу може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_9 його процесуальних обов`язків. Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні Гадяцьким районним судом Полтавської області здійснюється з 04.07.2018 року. Наразі досліджено письмові докази по епізоду нападу на суддю Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_16 , письмові докази сторони обвинувачення по епізоду вбивства мера міста Кременчука ОСОБА_17 . Дослідження частини доказів сторони обвинувачення, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відкладене до закінчення проведення експертиз, до проведення допиту свідків, прийняття рішення у іншому кримінальному провадженні, розпочатому за заявою обвинуваченого ОСОБА_8 . Також, досліджено речові докази зі сторони обвинувачення по епізоду нападу на суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_16 , триває дослідження речових доказів зі сторони обвинувачення по епізоду вбивства мера м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_17 . Відповідно до ухвали від 04.07.2018 суд повинен дослідити також речові докази зі сторони захисту, висновки експертиз, провести допит свідків по зазначених епізодах, що свідчить про неможливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою. Підстав для зміни обвинувачення стосовно ОСОБА_9 не вбачається. Можливість застосування до ОСОБА_9 покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень свідчить про те, що ризик переховування від суду з часом не зменшився. Існування у межах державного кордону України територій, на яких органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень, підвищують ризик вчинення таких дій. Ризик того, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, продовжує існувати, оскільки суд не розпочав допит свідків. Крім цього, на вказаній стадії дослідження доказів має бути додатково допитаний як свідок ОСОБА_18 відповідності до умов угоди про визнання винуватості. З урахуванням вказаних обставин, а також попередніх заяв ОСОБА_18 щодо наявності небезпеки для його життя у зв`язку з наданням викривальних показань стосовно інших обвинувачених, ризик можливого незаконного впливу на нього у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зменшився. Обвинувачений ОСОБА_9 постійно демонструє своє переконання у тому, що суд вже визначився з прийняттям рішення не на його користь, порушує порядок в залі судових засідань. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам з огляду на відсутність контролю за спілкуванням обвинуваченого при перебуванні його за місцем проживання, відсутність повного контролю за переміщенням у дні судових засідань, під час перебування в суді, значну відстань від місця проживання з м. Глобине до приміщення суду в м. Гадяч, якому передано кримінальне провадження для розгляду, відстань між якими становить біля 170 км, а також у зв`язку з недосконалістю електронних засобів контролю, що створює ризик невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків без належного реагування на такі дії.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_13 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою та зазначив, що тривалість застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою рахується з 02.09.2014 року. 25 червня 2020 року ЄСПЛ прийнято рішення у справі "Бевз та інші проти України", яким встановлено порушення п.3 ст.5 та п.1 ст.6 Конвенції відносно обвинуваченого ОСОБА_9 . Також, зазначив, що ОСОБА_9 утримується під вартою тривалий час, переконливі обґрунтування його тримання під вартою відсутні, а є лише посилання на суспільний інтерес, незакінченість судового розгляду, затягування судового розгляду. Сам ОСОБА_9 неодноразово заявляв суду, що розуміє свій статус обвинуваченого і у разі зміни запобіжного заходу, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки. Тому, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_9 , наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки, є підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Представник потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 проти задоволення клопотання прокурора заперечували та просили обрати відносно ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 закінчується 21.11.2020 року.

До закінчення терміну, визначеного ухвалою суду, розгляд кримінального провадження не може бути завершено, враховуючи значну кількість доказів, які судом ще не досліджені.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може впливати на учасників кримінального провадження, суд зазначає наступне.

На даний час існує реальна необхідність допиту великого кола свідків, проведення значного обсягу процесуальних дій, відтак, на переконання суду, існує об`єктивна реальність ризику можливого тиску обвинуваченого на свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд враховує, що навіть за відсутності конкретних даних, щодо ухилення обвинуваченого від суду, впливу на свідків, потерпілих, експертів, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, та у контексті даного кримінального провадження є ймовірність того, що обвинувачений може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому.
Суд приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відтак, встановлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені прокурором ризики на даний час є реальними та не зменшились.

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд прийшов до висновку, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартоюне забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не виключить ризику впливу на свідків та потерпілих, тому такий запобіжний захід суд вважає недостатнім.

Враховуючи вищенаведене, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 слід продовжити з метою досягнення захисту особи та суспільства від кримінальних правопорушень, забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів, як певних осіб, так і суспільства вцілому.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів.
Строк дії ухвали закінчується 17 січня 2021 року о 13год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Повний текст ухвали складено 24 листопада 2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1