Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Києві, клопотання старшого слідчого СВ Подільськоо УП ГУ НП у м Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільськоо УП ГУ НП у м Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

У клопотанні прокурор зазначає, що «У провадженні СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №003710, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме: розбещенню неповнолітніх, тобто вчинення розпусних дій, щодо малолітньої особи

Згідно фактичних обставин справи встановлено: 17.10.2019 приблизно о 16 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні туалету Спеціалізованої школи №2 ім. Д.Карбишева невідомий чоловік вчинив розпусні дії відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 21.10.2019 в період часу з 16 год. 10 хв. по 16 год. 46 хв. старшим слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , проведено невідкладну слідчу дію а саме обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешканн ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

У ході зазначеної слідчої дії вилучено наступні речі які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1(один) мобільний телефон марки «MEDOK», s/n НОМЕР_1 ; 1 (один) ноутбук марки «НР», s/n 5CD2491BMH Із зарядним пристроєм; 1 (одні) штани синього кольору-джинси; 1 (одну) куртку чорного кольору із підкладкою червоного кольору та вставками червоного кольору; 1 (одну) пару кросівок синього кольору.

Виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України не порушені та не пізніше наступного робочого дня, тобто 22.10.2019, подане клопотання про накладення арешту на майно.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України, на тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Арешт майна, як правило, полягає у забороні відчужувати майно - один із способів здійснення власником правомочності розпоряджатися належним йому майном шляхом передачі майна у власність іншій особі. Заборона на використання майна (вилучати корисні властивості речей для задоволення потреб власника чи інших осіб), а також заборона розпоряджатися таким майном (визначати долю належної речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам) можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або j цивільного позову.

З метою забезпечення збереження речових доказів, втрата, зникнення та пошкодження яких може перешкодити кримінальному провадженню та які використовувалися під час вчинення кримінального правопорушення, виявлення та фіксації причетності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до інших епізодів його злочинної діяльності, враховуючи обставини та з метою недопущення знищення, відчуження, передачі в тимчасове володіння іншим особам вищевказаного майна, яке вилучено під час обшуку 21.10.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий просить розглянути клопотання та винести ухвалу про арешт майна на наступне майно яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1 (один) мобільний телефон марки «MEDOK», s/n НОМЕР_1 ; 1 (один) ноутбук марки «НР», s/n 5CD2491BMH із зарядним пристроєм; 1 (одні) штани синього кольору- джинси; 1 (одну) куртку чорного кольору із підкладкою червоного кольору та вставками червоного кольору; 1 (одну) пару кросівок синього кольору, яке було вилучено в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протоколом обшуку від 21.10.2019.»

У судове засідання прокурор, слідчий, власник майна не з`явилися, про місце і час розгляду клопотання повідомлені

Неприбуття у судове засідання вказаних соіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та є об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як передбачено ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за ст. 156 ч. 2 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003710 від 21.10.2019.

Враховуючи викладене, з метою належного збереження речового доказу слідчий просить накласти арешт на вказане майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання щодо накладення арешту на майно відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, тому слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для задоволення клопотання, та накладення арешту на майно, з метою забезпечення речового доказу у кримінальному провадженні № 0003710 від 21.10.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 131, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Подільськоо УП ГУ НП у м Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про арешт майна.

Накласти арешт на майно: 1 (один) мобільний телефон марки «MEDOK», s/n НОМЕР_1 ; 1 (один) ноутбук марки «НР», s/n 5CD2491BMH із зарядним пристроєм; 1 (одні) штани синього кольору- джинси; 1 (одну) куртку чорного кольору із підкладкою червоного кольору та вставками червоного кольору; 1 (одну) пару кросівок синього кольору, яке вилучено в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протоколом обшуку від 21.10.2019, що належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1