Провадження № 1-кп/643/628/21
Справа № 643/7097/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0001192 від 01.03.2020, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Р-Тишки, Харківського району, Харківської області, з неповною вищою освітою, одруженого, працюючого водієм 3-го класу в А/К №1 на КП "Комплекс з вивозу побутових відходів", маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючего за адресою: АДРЕСА_2 ,-

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

01.03.2020, приблизно о 08.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , під час виниклого конфлікту з раніше незнайомим ОСОБА_5 , в ході суперечки діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 один удар по обличчю в область кута нижньої щелепи зліва, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №09/537-C/2020 від 07.04.2020 року, ділянки травматичного набряку м`яких тканин та синці на голові, які виникли від ударної дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані в термін, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи. За ступенем тяжкості - це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2 "Б", 2.3.5 Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні ( проступку), визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним кримінального проступку, як зазначено вище у вироку суду.

ОСОБА_4 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював кримінальне правопорушення, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним кримінального правопорушення пояснив як необдуману поведінку.

Потерпілий ОСОБА_5 , якого суд викликав неодноразово належним чином та вчасно, до суду не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним кримінального правопорушення - проступку, події якого мали місце 01.03.2020, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він скоїв умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком. Обвинувачений раніше не судимий, офіційно працевлаштований та за місцем праці характеризується добре, одружений, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має реєстрацію та постійне місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, данні про особу винного, який офіційно працевлаштований, має офіційне джерело доходу, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Клопотань що до обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати, та речові доказі по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення ( проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 , та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1