Справа № 156/1081/20
Номер провадження: 1-кп/156/133/20
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

03 листопада 2020 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Іваничівського районного суду кримінальне провадження №0000208 від 05.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

встановив:

Іваничівським районним судом отримано вказаний обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про їх одержання обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 03 листопада 2020 року. Вказує, що ризики, які виправдовували застосування такого виду запобіжного заходу не зменшилися, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу. Також просить не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

У судовому засіданні прокурор також просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, подали клопотання в якому просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики на які посилається прокурор не підтверджені жодними доказами. Захисник звертає увагу на те, що обвинувачений з 05 вересня 2020 року перебуває під вартою, має серйозні проблеми із здоров`ям, потребує належного лікування, обвинувачений має постійне місце проживання, на утриманні непрацездатну матір, якій 86 років яка має серйозні хронічні захворювання та потребує сторонньої допомоги. Просить врахувати той факт, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдану ним шкоду, що підтверджується розпискою потерпілого, тому такий ризик, як незаконний вплив на потерпілого не підтверджується жодними доказами. Також звертає увагу на те, що обвинувачений характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Вважає, що на стадії підготовчого судового засідання ризики на які посилається прокурор значно зменшилися. Тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло у нічний час, оскільки через стан здоров`я матері йому буде необхідно привозити її до лікарні, купувати ліки.

Потерпілий ОСОБА_6 подав клопотання в якому просить суд змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на менш суворий, а саме домашній арешт, мотивуючи тим, що претензій до обвинуваченого у нього немає, шкода за лікування йому відшкодована, просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Іваничівському районному суду.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд повинен оцінити в сукупності обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, а також підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення доказів, незаконного впливу на учасників судового провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, продовження кримінального правопорушення або вчинення іншого тощо. При цьому у відповідності до п.3, п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою вказав, що на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений буде незаконно впливати на потерпілого, свідків, та може вчинити інше кримінальне правопорушення, які слугували підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку захисника та обвинуваченого, прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що до суду надійшло кримінальне провадження №0000208 від 05.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду від 07.09.2020 року обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою, який закінчується 03 листопада 2020 року.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення в справі "Панченко проти Росії").

В контексті п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризиків, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ступінь тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, і покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, на думку суду не є достатньою підставою для продовження останньому обраного йому запобіжного заходу.

Крім цього в судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, відшкодував завдану ним потерпілому шкоду, що підтверджується його розпискою, що долучена до матеріалів справи, у зв`язку з чим такий ризик як можливість незаконного впливу на потерпілого на даному етапі спростовується наведеним вище. Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, має на утриманні непрацездатну матір, яка потребує сторонньої допомоги, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, тому на думку суду за таких обставин ризик переховування від суду суттєво зменшується. ОСОБА_4 раніше не судимий, згідно наданих суду документів характеризується позитивно, має ряд тяжких захворювань та потребує лікування.

Враховуючи вказані обставини, і те, що в клопотанні сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою містяться посилання, фактично, на ті самі обставини, які слугували підставами для застосування запобіжного заходу суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого та його захисника є обґрунтованими, і що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а не лише домашнього арешту у нічний час доби, як клопотав захисник, враховуючи , що обвинувачений ніде не працює та застосування цілодобового домашнього арешту не перешкодить йому здійснювати догляд за матір`ю з якою проживають разом.

На підставі викладеного, керуючись. ст.177, ст.178, ст.181, ст.193,ст.194, ст.195, ст.196, ст.202, 369, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000208 від 05.09.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України на 14 годину 00 хвилин 14 грудня 2020 року в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити частково.

Замінити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, з 03 листопада 2020 року до 03 січня 2020 року включно.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

прибувати на виклик до суду на першу вимогу;

цілодобово не залишати місце свого проживання без дозволу суду;
утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт або інші документи, що дають право на виїзд з України.

носити електронний засіб контролю.
Ухвалу передати для виконання до Іваничівського ВП ГУНП у Волинській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно вимог ч.4 ст.181 КПК України орган поліції, зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої змінено запобіжний захід на домашній арешт і повідомити про це суд.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1