Справа № 461/9758/20
Провадження № 1-кс/461/7705/20
15.12.2020 року місто Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,
Слідчий СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської місцевої прокуратури №1, звернулась до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів мобільних операторів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме за період з 08:00 год. по 11:00 год. 26.10.2020 року за відповідними координатами операторів телекомунікацій.
Клопотання обґрунтовує тим, що вказані документи (інформація) самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення істини у справі та можуть бути використані як докази у ній.
Слідчий, згідно клопотання, розгляд справи просить проводити за її та прокурора відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.160 КПК України, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. До клопотання також мають додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Долучений як на підтвердження доводів клопотання рапорт належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ є документом внутрішнього діловодства та не може мати доказового значення в контексті положень КПК України.
Відповідно до п.2.2.9 Інструкції з діловодства в системі ІНФОРМАЦІЯ_4 , затвердженої наказом МВС від 23.08.2012 року №747, рапорт належить до внутрішніх документів документування управлінської інформації.
Окрім цього, матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що вказані у ньому речі та документи (інформація) можуть знаходитись у зазначених володільців і мають доказове значення для даного кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні , може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, відсутня можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а тому приходжу до висновку, що доводи слідчого, викладені у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними доказами, відтак в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1