Житомирський апеляційний суд
Справа №282/961/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000208

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21-00 години вечора до 07-00 години ранку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм кримінального процесуального закону.

Зазначає, що прокурор не довів під час судового засідання, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Стверджує, що у підозрюваного ОСОБА_7 відсутні наміри перешкоджати встановленню істини по справі.

Вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, все життя проживає в с. Громада, Любарського району; здійснює догляд за власним будинком та присадибною земельною ділянкою; перебуває у цивільному шлюбі, здійснює догляд за хворою дружиною, яка потребує постійного догляду сторонніх осіб; офіційно не працює, тому що є особою літнього віку; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Вважає, що за таких обставин висновок про неможливість застосування стосовно ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, є безпідставним.

Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2020 року клопотання слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_9 задоволено.
Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 10.11.2020.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, подане клопотання слідчим відповідає вимогам ст.184 КПК України. ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого настала смерть людини і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків. Немає стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, а тому запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Досудовим слідством встановлено, що 06.09.2020 року близько 15 год. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 перебували у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , де між ними виникла словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 підійшов до останнього та умисно наніс чисельні удари руками в життєво важливі органи - голову, тулуб потерпілого, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: перелому склепіння черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою та набряку головного мозку, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 .

За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 10.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

10 вересня 2020 року о 18 год. 10 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України, а 11.09.2020 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінальної провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинена підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності в обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3)вік та стан здоров`я підозрюваного обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5)наявність підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(c) Конвенції про захист прав основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконати неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення О`Нага United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(c) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (О`Нага v. United Kingdom 16 October 2001, §36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Задовольняючи клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з доведеності підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявні у матеріалах клопотання слідчого докази та обставини підтверджують, що на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявні достатні підстави вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 10.09.2020, а саме домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено труп ОСОБА_10 з ознаками насильницької смерті; протоколом огляду трупа віл 10.09.2020, під час якого виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: перелому склепіння черепа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою та набряку головного мозку, крововиливи в м`які тканини голови; протоколом обшуку від 10.09.2020, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено одяг потерпілого ОСОБА_10 , одяг підозрюваного ОСОБА_7 зі слідами речовини червоно-бурого кольору, схожими на кров, іншу слідову інформацію, зафіксовані пусті ємності від спиртних напоїв; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який зазначив, що під час перебування у нього вдома потерпілого ОСОБА_10 06.09.2020 близько 15-00 години він під час суперечки умисно наніс йому два удари руками в голову та чисельні удари в тулуб; протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Апеляційний суд звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався на те, що з огляду на стадію досудового розслідування, встановлення фактичних обставин вчинення злочину, збирання доказів в кримінальному провадженні, існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі чи під дією більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може впливати на свідків, щоб вони надали чи змінили покази на його користь, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також те, що він не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано прийнято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та звукозапису судового засідання суду першої інстанції, конфлікт між ним та загиблим ОСОБА_10 відбувся 06.09.2020. До правоохоронних органів підозрюваний ОСОБА_7 звернувся 10.09.2020. Увесь цей час потерпілий ОСОБА_10 перебував на території домоволодіння підозрюваного ОСОБА_7 за приміщенням веранди під накриттям.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в тій частині, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий та не притягувався до адміністративної відповідальності; все життя проживає в с. Громада, Любарського району; здійснює догляд за власним будинком та присадибною земельною ділянкою; перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працює, тому що є особою літнього віку; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неможливо віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Таким чином, у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для її скасування та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 11 вересня 2020 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: