Справа № 186/1015/19
Провадження № 1-кп/188/21/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження №0000225

обвинувачений:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився м.Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений не працюючий, освіта повна середня, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимого:

26.07.2018 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.122 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у період часу з квітня 2018 року до жовтня 2018 року, спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою та були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки.

Також встановлено, що ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, систематично, протягом тривалого часу, а саме: з 05 березня 2019 року по 06 червня 2019 року вчинював психологічне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , яке виражалось у словесних образах, приниженні, залякуванні та спричиняло емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та своїх дітей, психологічні страждання та розлади здоров`я у потерпілої.

Зокрема, 05 березня 2019 року, 12 березня 2019 року, 25 квітня 2019 року, 9 травня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись за місцем проживання потерпілої, розташованому по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з особистих неприязних відносин, бажаючи викликати при цьому у колишньої співмешканки сильні психологічні страждання, з надуманих причин влаштовував сварки, в ході яких ображав ОСОБА_6 , висловлюючи на її адресу нецензурні слова, а також погрози фізичної розправи; принижував та залякував її, агресивно поводився, чим завдавав шкоди її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний судом винним за ч. 1. ч.2 ст. 173-2 КУпАІІ України за вчинення домашнього насильства.

Незважаючи на це ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний намір щодо вчинення систематичного домашнього насильства, 02.05.2019 року, 31.05.2019 року, 06.06.2019 року знаходячись, за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, агресивно, усвідомлюючи при цьому свою фізичну перевагу як чоловіка, а також те, що потерпіла не зможе чинити гідний супротив його діям чи розраховувати на невідкладну допомогу близьких людей, провокував побутові сварки. В процесі таких побутових конфліктів він тривалий час ображав свою колишню співмешканку ОСОБА_6 нецензурними словами, принижував та залякував її, наносив удари по вікнах та вхідних дверях потерпілої, пошкодивши їх, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю, спричинивши емоційну невпевненість, що сформувало в останньої нездатність до самозахисту, нездатність захистити себе та своїх малолітніх дітей, викликало втрату повноцінного сну і відпочинку та інші психоневрологічні розлади в результаті пережитої стресової ситуації внаслідок-вчиненого щодо неї протягом тривалого часу систематичного домашнього насильства.

Зазначеними умисними, протиправними діями, які мають систематичний характер, та які, відповідно до п.14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визнаються психологічним насильством, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 психологічні страждання та погіршення якості життя , що виразилось у втраті нею енергійності та позитивних емоцій, втраті повноцінного сну та відпочинку, в побоюванні за свою безпеку та безпеку своїх дітей, нездатності захистити себе, наявності фізичного дискомфорту й емоційної невпевненості.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно, за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала обвинувачення.

ОСОБА_6 вважає, ОСОБА_3 повинен понести покарання у виді позбавлення волі.

В обгрунтування ОСОБА_6 показала, з квітня 2018 року по жовтень 2018 року вони з обвинуваченим проживали однією родиною, він не працював і не працює, фактично вона його утримувала, почались сварки, вирішила жити сама, але обвинувачений почав знущатись над нею і її дітьми. Як тільки ОСОБА_3 випивав, то приходив сваритись, намагалась вплинути на нього через матір, але марно, було, що він 2-3 неділі тримався, а потім знову зривався.

У потерпілої четверо дітей, вони всі його панічно бояться, ОСОБА_3 повибивав в квартирі всі вікна, пошкодив вхідні двері, підпалював їх, щось заливав у замок, погрожував сусідам, в соцмережах поливав її брудом .

Вона багато раз зверталась до поліції з заявами та викликала поліцію, але це його не зупиняло, не зупиняли і накладені поліцією обмеження, обвинувачений отримує задоволення від того, що тримає всіх у страху, йому це подобається, слова "НІ". він взагалі не розуміє, навіть сусіди його бояться.

Також ОСОБА_6 показала, що від обвинуваченого постійно надходили погрози, потерпіла реально боїться за власне життя і здоров`я та життя і здоров`я своїх дітей. З лютого він систематично бив вікна, вона двічі їх відновлювала, видирав лічильник електроенергії в під`їзді, потерпіла заявила, що фізично боїться навіть ходити по вулиці.

Потерпіла вважає, що для сварок з обвинуваченим приводу не давала, але для цього йому було достатньо його поганого настрою, всі сварки вчиняв у присутності дітей, чим дуже їх лякав, сварив і дітей. Якось подарував дитині шезлонг, а потім прийшов вночі і вимагав повернути подарунок.

Потерпіла має 4 малолітніх дітей: дочок 9 та 4 років та синів віком 6 років і 8 місяців.

Діти бояться самостійно ходити на гуртки, у шестирічного сина енурез, нервовий зрив, вся родина проживає в одній кімнаті від страху та в зв`язку з тим, що в жовтні та лютому обвинувачений вибив вікна, дітям було холодно і страшно. Одного разу ввечері кинув камінь у вікно, діти перелякались, всі почуваються як на пороховій бочці.

Вікна вибивав 4 рази, кидав у биті вікна каміння, а одного разу бите скло потрапило до іжі дитині, вона вже не має коштів на скло, навіть батьки втомились давати їй гроші на вікна.

Потерпіла також зазначила, що пропрацювала вчителем 15 років, тепер вже не зможе, ОСОБА_3 створював від її імені сторінки в соціальних мережах і розміщував там непристойні оголошення сексуального змісту, презентуючи її як дівчину за викликом, місто маленьке, її всі знають, їй соромно дивитись в очі знайомих, соромно перед учнями. Обвинувачений неодноразово переслідував її, зупиняв на вулиці, погрожував, якось забрав телефон, а потім підкинув, вона вже втомилась міняти сімкарти на телефоні, бо постійно отримує погрози.

Потерпіла надала суду заяву про подальший розгляд справи у її відсутність, цивільний позов не заявлено, шкода не відшкодована.

Вина ОСОБА_3 підтверджується також показами свідків.

Свідок ОСОБА_7 показала, що у 2019 році повернулась з Польші, бачила як обвинувачений спочатку утеплював вікна квартири потерпілої, а потім здирав це утеплення, бив вікна потерпілій, вимагав від сусідів, щоб відкривали двері в під`їзд.

ОСОБА_3 бив по дверям потерпілої, кричав в під`їзді, вимагаючи його впустити, він вирвав декілька метрів дроту від домофону виламав в під`їзді щиток електролічільників. Потерпілій постійно бив вікна, вона іх відновлювала, але він знову їх бив, кидав каміння і вже у розбиті вікна. Від протиправних дій ОСОБА_3 страждають усі сусіди. Також ОСОБА_7 показала, що в її присутності обвинуваченого затримала поліція, але в цей же день він знову з`явився і висловлюючись нецензурною лайкою викрикував погрози на адресу потерпілої, особисто бачила, як він в жовтні біля розбитого вікна потерпілої, погрожував їй. Бачила вибиті вікна, фактично скло було відсутнє у всіх вікнах, бачила, що двері у потерпілої були підпалені. Наступного дня, коли потерпіла замінила двері, він знову їх пошкодив і кричав на її адресу погрози, сусіди втомились від протиправних дій обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_8 також підтвердила покази потерпілої і обставини скоєного ОСОБА_3 .

ОСОБА_8 показала що потерпіла є її дочкою, з обвинуваченим вони розійшлись восени і він почав ображати її та дітей, ламав замки. блокував двері. Вона з дочкою вимушені були дітей водити в школу через вікно, поставили нові двері, але обвинувачений і їх пошкодив, влітку кинув у вікно великий камінь, саме коли одна дитина сиділа за столом, а іншу дочка тримала на руках, свідок показала, що часто була вимушена ночувати у потерпілої, бо її дочка і діти панічно боялись візитів обвинуваченого. ОСОБА_3 вирвав електропроводку, залазив через розбите вікно до квартири, залив матрац, в присутності її, як свідка, присягав, що потерпілій з дітьми по цьому світі не ходити. В трьохкімнатній квартирі жодного уцілілого вікна немає, вікна в квартирі дочки ОСОБА_3 бив приблизно 10 разів, дитина їла за столом, а у вікно влетіла каменюка, крім того, обвинувачений крав у дочки гроші.

Знаючи, що онука телефонує свідку і розповідає про його неправомірні дії, він знищив телефон старшої онуки. Крім того, обвинувачений створив в соцмережах сторінку від імені дочки, виклав фото дочки та дітей і поливав їх брудом.

Вина ОСОБА_3 підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Витягом з ЄРДР. підтверджується, що ОСОБА_6 02.05.2019 року звернулась до поліції з заявою про те, що її колишній співмешканець ОСОБА_3 на протязі тривалого часу вчиняє над нею домашнє насильство.

Рапортом помічника чергового Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області , протоколом про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 року підтверджуються обставини справи .

Зазначені в обвинувальному акті обставни підтверджуються також рапортами чергового Першотравенського ВП від 12.03.2019 року, від 26.04.2019 року, 10.05.2019 року, від 23.05.2019 року; протоколами про адміністративні правопорушення від 15.03.2019 рок, від 28.04.2019 року, від 10.05.2019 року; заявами потерпілої.

Постановою судді Першотравенського міського суду від 19.03.2019 року, обвинувачений визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження по справі закрито за малозначністю.

Зазначеним рішенням підтверджується, що 05 березня 2019 року о 10.55 год. ОСОБА_3 знаходячись в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 вчинив сварку з потерпілою ОСОБА_6 в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. Відповідно до постанови, ОСОБА_3 в судовому засіданні розкаявся.

Постановою судді Першотравенського міського суду від 28.03.2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 12 березня 2019 року о 01.30 год., тобто вночі, вчинив сварку з ОСОБА_6 , ображав її грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насильство. Обвинувачений визнаний винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Відповідно до постанови, ОСОБА_3 зазначив, що прийшов до потерпілої поспілкуватись, в квартиру не заходив, вона його провокувала і ображала, він з нею посварився та пішов.

Постановою судді Першотравенського міського суду від 24.05.2019 року підтверджується, що ОСОБА_3 25 квітня 2019 року о 15.00 год. вчинив сварку з потерпілою, ображав її грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насильство.

Крім того, відповідно до зазначеної постанови судді, 27 квітня 2019 року о 10.25 год. ОСОБА_3 гучно стукав у двері квартири ОСОБА_6 за адресою: буд АДРЕСА_2 , вимикав постачання електроенергії в дану квартиру та домофон, на зауваження не реагував, чим порушував громадський порядок.

Постановою судді Першотравенського міського суду від 24.05.2019 року по справі № 186/700/19 підтверджується також факт того, що 02 травня 2019 року о 00.13 год. ОСОБА_3 гучно стукав у вікна квартири ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 , на зауваження не реагував, чим порушував громадський порядок.

В провадження Першотравенського міського суду надійшло три справи за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.173 та ст.173 КУпАП, які об`єднані та всі свідчать про психологічне насильство щодо потерпілої і супроводжувались порушенням громадського порядку.

ОСОБА_3 відповідно до постанови судді Першотравенського міського суду від 24.05.2019 року свою вину визнав і щиро розкаявся, обвинувачений визнаний винуватим, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою судді Першотравенського міського суду від 24.05.2019 року по справі № 186/759/19 підтверджується, що ОСОБА_3 09 травня 2019 року о 21.30 год. вчинив сварку з потерпілою, ображав її грубою нецензурною лайкою,чим вчинив психологічне насильство. Відповідно до постанови обвинувачений визнаний винуватим, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Листом начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровсьські області №51.1-71-6 від 29.10.2019 року підтверджується реєстрація систематичних випадків домашнього насильства з боку обвинуваченого щодо потерпілої за ЄО№1792 від 02.05.2019 року, ЄО№1908 від 10.05.2019 року, ЄО№2083 від 23.05.2019 року, ЄО№2230 від 01.06.2019 року, та пошкодження замку вхідних дверей в період часу з 21.00 год. 22.05.2019 до 06 год. 23.05.2019 , а 31.05.2019 о 08.20 год. обвинувачений пошкодив ручку вхідних дверей потерпілої.

Характеристикою родини ОСОБА_6 виданою 29.10.2019 року №4/223 Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, підтверджується негативний вплив на родину по факту проявів з боку обвинуваченого психологічного насилля.

Суд, в межах пред`явленого обвинувачення, враховує в якості доказу акт №511/1 від 04.10.2019 року, складений за участю депутата та начальника дільниці "Комунальщик-3", надані потерпілою фото вікон, якими підтверджується, в квартирі потерпілої скло у всіх вікнах побите, вікна затягнуті плівкою, в жодному немає вцілілого скла, на фасаді частково зламано утеплювач.

Витягом з ЄРДР від 02.05.2019 року. рапортом та протоколом прийняття заяви підтверджується, що потерпіла подала 02.05.2019 року заяву про те, що її колишній співмешканець на протязі тривалого часу вчиняє щодо неї домашнє насильство, що призводить до психологічних страджань потерпілої.

Крім того, суд бере до уваги рапорт помічника чергового Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.11.2019 року, заяву потерпілої по факту того, що обвинувачений 31.05.2019 року о 08.20 год. пошкодив ручку вхідних дверей до квартири потерпілої.

Рапорт помічника чергового Першотравенського ВП і заява потерпілої від 06.06.2019 року також свідчать про психологічне насильство над потерпілою.

Показання потерпілої, свідків та вивчені письмові документи є належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність - такою, що з усією достатністю доводить спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення домашнього насильства.

Суд частково відхиляє в якості доказів в межах оголошеного обвинувачення :

заяву потерпілої прокурору Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури від 04.11.2019 року;

листи начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровсьські області: №51.1-8569 від 10.09.2019 року; №51.1-9843 від 16.10.2019 року;№51.1-9846 від 16.10.2019 року; №51.1-10133 від 24.10.2019 року;

лист начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровсьські області щодо ЄО№51.1-71-6 від 29.10.2019 року ЄО№3699 від 29.08.2019 року, ЄО№3777 від 02.09.2019 року, ЄО№3779 від 02.09.2019 року, ЄО№4416 від 12.10.2019 року щодо того, що обвинувачений 29.08.2019 року в 20.20 год. розбив скло у вікнах квартири потерпілої, 02.09.2019 о 21.10 год., кинув каміння та розбив скло вікна квартири потерпілої, в той же день, 02.09.2019 о 23.38 год. кинув каміння та розбив скло вікна квартири потерпілої;

листи начальника Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровсьській області №8120 від 30.08.2019 року; №8289 від 03.09.2019 року;№8291 від 03.09.2019 року;

терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА №054309 від 02.10.2019 року виписаний ОСОБА_3 щодо потерпілої;

акт №549 від 06.11.2019 року, складений за участю посадових осіб "Комунальщик-3" та фототаблицю до нього (а.с.157-169)

щодо обставин справи зазначених в обвинувальному акті, так як вони за межами пред`явленого обвинувачення, суд враховує, ОСОБА_3 обвинувачується по вчиненню психологічного насильства за обмежений часом період з 05.03.2019 року по 06.06.2019 року, а зазначені в доказах обставини, виходить за межі обвинувачення.

Але на підставі цих доказів, які стороною обвинувачення відповідно до вимог ст.290 КПК України відкриті іншій стороні, суд приходить до висновку, що вони свідчать про психологічне ставлення обвинуваченого до скоєного та оцінює їх як такі, що характеризують особу обвинуваченого.

ОСОБА_3 не розкаявся у вчиненому, він продовжував протиправні діяння щодо потерпілої після пред`явлення обвинувачення і передачі справи до суду, весь цей час поводився з нею як жертвою.

ОСОБА_3 зазначив в останньому слові, що кожного разу приходив до потерпілої миритись, але потерпіла була проти цього і він, обурюючись, не міг втриматись від образ і тиску, намагався таким чином вплинути на неї. Обвинувачений зазначив, що потерпіла була проти дати їх спільному сину його прізвище, записати його батьком дитини.

Суд приходить до висновку, обвинувачений своєю поведінкою, психологічним насиллям та іншими діями намагався утвердити контроль над потерпілою, залякавши повністю, намагався підкорити її його волі. Для вирішення питання щодо встановлення батьківста обвинуваченому достатньо було звернутись до суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до Правового висновку Постанови ВС від 07.04.2020 по справі № 647/1931/19 (№ в ЄДРСР 89035028)

Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації.

Хоча Стамбульська Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству (Стамбульська Конвенція) до цього часу Україною не ратифікована, однак пряме посилання на неї в законі зобов`язує Суд при визначенні «домашнього насильства» та «злочину, пов`язаного з домашнім насильством», приймати до уваги не лише національне законодавство, але й положення цієї Конвенції, а також інших міжнародних договорів та дотичну практику міжнародних органів у тій частині, в якій вони важливі для розуміння її положень.

Стамбульська Конвенція та орган, створений для її імплементації, підкреслюють, що термін «домашнє насильство» позначає один з різновидів гендерно-обумовленого насильства, а не окремий від нього вид насильства.

Враховуючи викладене, вислухавши потерпілу, свідків, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, судом встановлено, потерпіла є жертвою домашнього насильства .

Суд не бере до уваги додані до заяви потерпілої та засвідчені прокурором в якості доказів в межах висунутого обвинувачення :

копію переписки в соціальних мережах, що носить образливий характер, принижує честь та гідність потерпілої, зробленої зі сторінки « ОСОБА_9 » з фото потерпілої, яку зареєстровано іншою особою;

скріншоти оголошень в інтернеті про надання сексуальних послуг, які носять вульгарний характер, цинічно ображають честь та гідність жінки, матері, вчительки також від імені « ОСОБА_10 » з фото потерпілої, зазначенням її номеру телефону по місту Дніпру та області, по місту Першотравенську ( аркуші справи 92-111) які на думку потерпілої здійснено обвинуваченим.

Надані докази засвідчені прокурором, але суд приходить до висновку, це лише припущення потерпілої та сторони обвинувачення , що автором є обвинувачений. Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку ОСОБА_3 та відповідна експертиза досудовим слідством не проводилась, під час судового слідства клопотань з цього приводу сторонами не заявлено. Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом не визнано обставини, передбачені ст. 66 КК України , які пом`якшують покарання. Обвинувачений відмовився відповідно до ст.63 Конституціїї України, дати суду пояснення під час судового слідства але протягом розгляду кримінального провадження в суді, продовжував психологічно впливати на потерпілу.

Обставини передбачені ст. 67 КК України , які обтяжують покарання, це рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги рапорт помічника чергового Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.11.2019 року, протокол про прийняття заяви та пояснення ОСОБА_6 якими підтверджується факт порушення обвинуваченим покладених на нього судом при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання встановлених обмежень. Обвинувачений, ігноруючи обраний щодо нього 07.11.2019 року запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосовані щодо нього судом відповідно до ч.6 ст.194 КПК України обмежувальні заходи, в цей же день, 07.11.2019 року в 16.57 год., в черговий раз розбив скло у вікнах квартири потерпілої, що також характеризує обвинуваченого, його ставлення до потерпілої та до скоєного.

Суд також враховує висновки досудової доповіді, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, скоїв нетяжкий злочин в період іспитового строку.

Призначаючи покарання, суд враховує системність і цинічність дій щодо потерпілої і її чотирьох малолітніх дітей, повне ігнорування обмежень, які покладались на нього судом, дуже високий рівень ризику небезпеки для суспільства і потерпілої, що обвинувачений фактично продовжував щодо потерпілої психологічне насилля, поки вона не змінила своє постійне місце проживання і не виїхала з міста, суд приходить до висновку. виправлення ОСОБА_3 не можливе без позбавлення його волі.

При призначенні покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік і вісім місяців. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 26 липня 2018 року Першотравенським міським судом був засуджений за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, тобто вчинив злочин, який теж пов`язаний з насильством.

Відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, суд призначає покарання за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини за вироком Першотравенського міського суду від 26 липня 2018 року, перевівши відповідно до ч.1 ст.72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, в більш суворий, позбавлення волі строком 6 місяців та призначивши остаточно покарання строком на 2 роки 2 місяці позбавлення волі .

Суд вважає, що дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, буде відповідати загальним принципам кримінального права, а саме : законності , рівності громадян перед законом, невідворотності відповідальності, а також принципам справедливості, гуманізму та демократизму.

Цивільний позов по справі не заявлено, шкода не відшкодована.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання закінчився 02.03.2020 року повторно і до набрання чинності вироком клопотань про обрання засудженому запобіжного заходу не заявлено.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 після набрання вироком чинності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, 72 126-1, ч.1 ст.122 КК України. ст.ст.100, 368, 370, 371, 373,374 392-395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК Кодексу призначити покарання за сукупністю вироків, перевівши відповідно до ч.1 ст.72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, в більш суворий, позбавлення волі строком 6 місяців частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравенського міського суду від 26.07.2018 року у виді позбавлення волі строком на 6 місяців до призначеного і остаточно призначити покарання у виді 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Взяти ОСОБА_3 під варту після набрання вироком чинності.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 після набрання вироком чинності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1