Справа № 199/4579/20
ВИРОК
іменем України

17.08.2020 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001105 відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, офіційно непрацюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2020 року близько 19.10 годин ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра по вулиці Каруни з боку проспекту Мануйлівського в напрямку вулиці Луговської. Під час руху ОСОБА_6 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вул. Каруни справа наліво за напрямком руху автомобіля, яку він об`єктивно здатний був виявити, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_5 спричинено згідно висновку судово-медичної експертизи №1610е тяжке тілесне ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох масивних скальпованих ран у правій лобно-тім`яно-потиличній та правій тім`яній області; закритої травми шийного відділу хребта: перелому передньо-заднього краю тіла 2-го шийного хребця з переходом на верхню суглобову поверхню та правий поперечний відросток, переднього підвивиху атлантоаксілярного суглобу праворуч, неповного перелому остистого відростку 7-го шийного хребця, без порушення функції спинного мозку; закритої травми грудної клітини: поперечного перелому остистого відростку 1-го грудного хребця без зміщення уламків та перелому голівки 2-го ребра ліворуч без зміщення уламків; синця на тильній поверхні лівої кисті; закритого перелому голівки лівої малогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-є, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», згідно з наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимоги п. 12. З Правил дорожнього руху України. Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №19/104-9/2/712 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, невиконання якого знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили.

Обвинувачений ОСОБА_6 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно 30.05.2020 року близько 19.10 годин він керував своїм автомобілем «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра по вулиці Каруни з боку проспекту Мануйлівського в напрямку вулиці Луговської, швидкість його руху складала приблизно 40 км. на год., та в цей час він побачив перед своїм авто потерпілу ОСОБА_5 , яка вийшла із-за ТЗ, яке було припарковане та почала переходити дорогу в невстановленому місці, а пішохідний перехід був приблизно в 50 метрах від того місця. Зазначає, що він вживав заходів для зупинки свого ТЗ, однак через мокре дорожнє покриття його автомобіль почав йти юзом і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , після чого він викликав швидку допомогу та поліцію. З висновками експертиз він згоден, просить суворо не карати, врахувати визнання вини, щиросердне каяття, наявність на утриманні малолітнього сина який є особою з інвалідністю, врахувати що він також є інвалідом 3 гр., часткове відшкодування збитків потерпілій у сумі 5 тис грн.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 30.05.2020 року близько 19 години вона переходила дорогу по вулиці Каруни з боку проспекту Мануйлівського в напрямку вулиці Луговської, там де переходить завжди, пішохідного переходу там не було, але вона бачила червоний колір світлофору, якого саме вона сказати не може і тому почала переходити дорогу та відчула удар, від якого вона втратила тяму, прийшла в себе вже в лікарні. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 частково у сумі 5000 грн. відшкодував їй шкоду, коли вона знаходилась в лікарні, покарання залишає на розсуд суду, цивільний позов просить задовольнити частково, а саме: матеріальну шкоду у повному обсязі, моральну частково, у сумі 30 000 грн. ;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.05.2020 року з фото таблицею та схемою місця ДТП до нього (т.2 а.п.8-18);

- висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого КП ОМПЦ ДОР від 22.05.2020 року (дата заповнення 09.06.2020 року) №2631 відповідно до якого ОСОБА_6 у стані сп`яніння не перебував (т.2 а.п.20);

- заявою ОСОБА_5 від 03.06.2020 року, про залучення її до провадження в якості потерпілої (т.2 а.п.54);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.06.2020 року, за участю ОСОБА_6 (т.2 а.п.61-70);

- висновком судово-медичної експертизи №1610е від 22.06.2020 року відповідно до якої, ОСОБА_5 спричинено тяжке тілесне ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двох масивних скальпованих ран у правій лобно-тім`яно-потиличній та правій тім`яній області; закритої травми шийного відділу хребта: перелому передньо-заднього краю тіла 2-го шийного хребця з переходом на верхню суглобову поверхню та правий поперечний відросток, переднього підвивиху атлантоаксілярного суглобу праворуч, неповного перелому остистого відростку 7-го шийного хребця, без порушення функції спинного мозку; закритої травми грудної клітини: поперечного перелому остистого відростку 1-го грудного хребця без зміщення уламків та перелому голівки 2-го ребра ліворуч без зміщення уламків; синця на тильній поверхні лівої кисті; закритого перелому голівки лівої малогомілкової кістки з відносно задовільним стоянням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-є, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (т.2 а.п.46-50);

- висновком судової автотехнічної експертизи №19/104-9/2/712 від 11.06.2020 року відповідно до якої, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, невиконання якого знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили (т.2 а.п.81-84);

- речовими доказами - автомобілем марки Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.п.25,98,99).

Даючи оцінку наведеним доказам і встановленим обставинам, провина обвинуваченого ОСОБА_6 , окрім повного визнання ним своєї провини повністю підтверджується: показаннями потерпілої ОСОБА_5 ; висновком судово-медичної експертизи 1610е від 22.06.2020 року відповідно до якої, виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-є, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (т.2 а.п.46-50); висновком судової авто-технічної експертизи №19/104-9/2/712 від 11.06.2020 року відповідно до якої, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, невиконання якого знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що наступили (т.2 а.п.81-84), іншими доказами у своїй сукупності.
Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 , що виразилися у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тяжке тілесне ушкодження, за ч. 2 ст. 286 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди на суму 16892 грн. 40 коп. та моральної шкоди в сумі 100000 грн./ заподіяної в результаті злочину (т.1 а.п.16-34). Потерпіла ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 - т.1 а.п.34-об.), вона же цивільний позивач, підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, стосовно завданої їй моральної шкоди, просила задовольнити частково в розмірі 30 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 , він же цивільний відповідач, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 визнав, просив врахувати часткове відшкодування матеріальної шкоди на досудовому розслідуванні.

Захисник ОСОБА_4 вважав можливим задовольнити цивільний позов.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що цивільний позов підлягає задоволенню.

Розглядаючи заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов, суд вирішує, що цивільний позов підлягає задоволенню: матеріальний в повному обсязі, моральний - частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_6 повністю визнав провину, щиро розкаявся та дав критичну оцінку своїм діям, що характеризує його суб`єктивне ставлення як винної особи до вчиненого злочину, дав правдиві свідчення, висловив жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував шкоду потерпілій, яка не наполягала на якомусь конкретному покаранні, залишивши це на розсуд суду, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою з інвалідністю, також він сам є особою з інвалідністю 3 гр., що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини згідно ст.66 КК України, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, вчинив тяжкий злочин з необережності, характеризується позитивно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з покладанням обов`язків на підставі ст.76 КК України, при цьому з додатковою мірою покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи наслідки такого керування, які призвели до тяжких наслідків, що він офіційно ніде не працює. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

У відповідності до ст.ст.124 ч.2, 126 ч.1 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на проведення: в Дніпропетровському Науково-Дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України судової автотехнічної експертизи №19/104-9/2/712 від 11.06.2020 року у сумі 1307,60 грн. (т.2 а.п.80) - підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (т.1 а.п.42).

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався, речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України (т.2 а.п.25,98,99).

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь потерпілої ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, грошові кошти у розмірі 16892 (шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, грошові кошти у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати на проведення експертизи в Дніпропетровському Науково-Дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України судової автотехнічної експертизи №19/104-9/2/712 від 11.06.2020 року у сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. (т.2 а.п.80).

Речові докази автомобіль «Деу Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_6 (т.2 а.п.25,98,99).

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку надається обвинуваченому, прокурору, потерпілій негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1