Дата документу 20.10.2020 Справа № 320/2655/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/2655/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1453/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізький апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
23 листопада 2007 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 10 серпня 2012 року за відбуттям строку покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання: за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_6 від покарання, призначеного йому за ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. На підставі ч.5 ст. 72 КК (у редакції закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_6 у строк призначеного йому покарання строк попереднього ув`язнення у період з 09 квітня 2017 року по 13 жовтня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Встановлено, що на час ухвалення вироку строк відбутого ОСОБА_6 покарання становить 1 рік і 8 днів позбавлення волі, що у відповідності до ч.1 ст.72 КК України становить 2 роки і 16 днів обмеження волі, у зв`язку з чим, постановлено вважати призначене ОСОБА_6 покарання фактично відбутим.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п.п.6,7 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду є суперечливими, а його вина в судовому засіданні доведена не була, оскільки він не має жодного відношення до вчинених злочинів.

Обвинувальний вирок винесений відносно ОСОБА_9 в частині скоєного ним кримінального правопорушення ідентичний з тим, який було винесено відносно апелянта.

Таким чином, суд першої інстанції виніс відносно нього обвинувальний вирок по тому ж самому обвинуваченню, що вже набрав законної сили.

Факти, які мають юридичну силу, були встановлені обвинувальним вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області відносно ОСОБА_9 та їм дана остаточна правова оцінка.

На думку апелянта, він не зміг скоїти зазначені кримінальні правопорушення, оскільки така кваліфікуюча ознака як за попередньою змовою групою осіб в даних статтях відсутня.

Апелянт вважає, що у зв`язку із тим, що існує вирок по тому ж самому обвинуваченню, що набрав законної сили, і це є прямий обов`язок, а не право суду, закрити кримінальне провадження з вищевказаних підстав.

Згідно з вироком суду, 06 грудня 2014 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького 89-а в м.Мелітополі, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, під час раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, завдали ОСОБА_10 не менше двох ударів руками та ногами по голові, внаслідок чого заподіяли потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження:
закриту черепно-мозкову травму (забій головного мозку; лінійний перелом кісток спинки носу без зміщення відламків; пластинчату гематому під твердою мозковою оболонкою правої потиличної області та заднього відділу міжпівкульової борозни з права; рану верхньої губи, що піддалася хірургічному лікуванню та зажила з утворенням рубця; синець носу) без погрожуючих для життя клінічних явищ, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я.
Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.122 КК України.
Відразу після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим слідством особами, під час раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, завдали потерпілому ОСОБА_11 не менше чотирьох ударів руками та ногами по голові та грудній клітині, в наслідок чого заподіяли потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження:
закриту черепно-мозкову травму (струс головного мозку, синці м`яких тканин голови; крововилив у білкову оболонку правого очного яблука; рану верхнього віка правого ока, що піддалася хірургічному лікуванню; крайовий скол емалі коронки 6-го зуба зліва), що супроводжувалась церебростеничним та астено-вегетативним синдромами, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткострокове (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я;
крововиливи грудної клітини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги та вважав вирок суду законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження дотримався вказаних вимог закону, ретельно дослідив зібрані у провадженні докази, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122, ч.2 ст. 125 КК України не визнав, пояснивши, що 06 грудня 2014 року він йшов з роботи саме через магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по пр.Б.Хмельницького 89-а в м.Мелітополі. Коли він проходив по вул.Вакуленчука, то його затримали співробітники поліції за підозрою у вчиненні злочину. Його відвезли до наркології в м.Мелітополі та там виявили, що він був тверезий (0,2 проміле алкоголю в крові). Заперечує свою участь у події, яку йому інкримінують, оскільки його на місці скоєння злочину не було.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що 06 грудня 2014 року приблизно о 20-00 годині до них в гості приїхали друзі - ОСОБА_11 з дружиною та ОСОБА_12 з дружиною. Коли гості вийшли у двір, він перебував на балконі та курив. В цей час він побачив як група чоловіків б`ють людину. Він з дружиною вирішили спуститися та провести друзів. Коли вони спустилися, то друзі вже чомусь стояли у сусідньому дворі біля машини. Він підійшов до хлопців, які стояли біля магазину та запитав, чи бачили вони бійку, на що вони сказали, що нічого не бачили. Серед цих хлопців був і ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Він пішов до своїх знайомих і боковим зором побачив, що ці хлопці пішли за ним. З-за ларьків, що там стояли, вийшли ще двоє хлопців і в цей час його вдарили ззаду. Першим його вдарив ОСОБА_9 . Його стали бити всі з тієї компанії хлопців, збили з ніг, били ногами. Які удари наносив саме ОСОБА_6 , не може сказати оскільки били всі разом. Бачив, що ОСОБА_6 замахувався, але куди саме наніс удар, він не може сказати, оскільки били одночасно всі, удари відчував і по тулубу і по голові. Закривши від ударів обличчя, він не міг бачити, хто і куди наносив удари. Зі слів своєї дружини йому стало відомо, що коли він зміг вирватися і став убігати у свій двір, то в цей час її утримував ОСОБА_6 . В цей час за ним погналися двоє з нападників, які збили його з ніг та нанесли ще декілька ударів по тулубу. Він був одягнений по домашньому в шортах, капцях та футболці, та поверх одягнув куртку. В нього нічого не пропало, але коли його збили з ніг двоє, то вони похлопали по карманам його куртки, але нічого не забрали. Як били ОСОБА_11 він не бачив. В нього після цього нападу була розбита губа та проявилася гематома на обличчі, а також багато синців по тілу. Коли приїхали поліція і швидка допомога, ним займалися медики і він чув, що поліція затримала двох осіб з нападників.
Допитаний потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що 06 грудня 2014 року, коли він з дружиною сіли в таксі, коли їхали від ОСОБА_10 , то з машини побачив, як група людей, приблизно 6-7 чоловіків, б`є ОСОБА_10 . Він попросив таксиста зупинити авто і побіг на допомогу ОСОБА_10 , намагаючись припинити його побиття. В цей час ОСОБА_10 били всі з групи хлопців. Коли він підійшов та сказав, щоб вони припинили побиття, то вони переключили увагу на нього і стали бити його. Серед цих хлопців були ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Перший удар йому наніс ОСОБА_9 в обличчя кулаком. Хтось його намагався збити з ніг, він впав і його почали бити по тулубу. Він почув також, що його хтось обшукує по карманам, це був ОСОБА_9 . Оскільки верхню куртку з цінним речами він залишив в таксі, то в нього нічого не забрали, так як в карманах нічого не було. Його били хвилини дві, нанесли гематоми на голові, були викришені 2 зуби, розбита губа, заплило око, а також були чисельні гематоми по тулубу. Його били ногами, коли він лежав на землі. Де був ОСОБА_10 , коли його стали бити, він не бачив. Коли його дружина ОСОБА_13 закричала, він побачив, що один з нападників побіг в її бік. Після цього нападники припинили побиття. В подальшому дружина йому розповіла, що до неї підбіг один з нападників і забрав телефон, але це не був ОСОБА_6 і не ОСОБА_9 , а хтось інший, кого не знайшли. Викрадений телефон так і не знайшли. При цьому дружина говорила, що нападник вдарив її у потилицю. Коли припинилося побиття, нападники розбіглися у різні боки, а він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та попросив викликати правоохоронців і швидку.
Допитаний свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює в Державній службі охорони (ДСО). Взимку 2014 року у вечірній час був отриманий сигнал тривоги з магазину «Катюша» по пр.Б.Хмельницького, 89-а в м.Мелітополі. Коли вони під`їхали, то побачили за магазином бійку. Побачивши машину охорони, учасники бійки, стали розбігатися у різні боки. Залишилися лише потерпілі. Одну з жінок, яка бачила нападників, вони взяли з собою та поїхали шукати нападників у дворах поруч. В дворі одного з будинків по вул.Вакуленчука побачили підозрілого чоловіка, який став від них тікати. Їх співробітник на прізвище ОСОБА_15 побіг за ним з однієї сторони будинку, а він побіг з іншої сторони, таким чином наздогнали підозрілого. Потерпіла його впізнала, як одного із нападників. Вони відвезли його у відділ поліції, а потім в наркологію, де він назвався прізвищем ОСОБА_16 . Було встановлено, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після цього його відвезли до Мелітопольського ВП та залишили для подальшого з`ясування обставин. Дівчина в машині скаржилася, що внаслідок бійки в неї зник мобільний телефон. Після цього, як під`їхали вже з відділу поліції до магазину, то до них підходили постраждалі та розповідали, що в них забрали. Один з хлопців розповів, що в нього забрали куртку. Після встановлених обставин вони склали відповідні рапорти та передали їх до відділу поліції.
Допитаний свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він працює водієм в «Пан-Таксі». Події, які відбулися у грудні 2014 року, він пам`ятає вже погано. Він під`їхав на виклик до «Чорного гастроному», заїхав у двір будинку, де до нього сіли дві дівчини та два хлопця, і він почав рух за повідомленим клієнтами маршрутом. В цей час перед автомобілем перейшли дорогу група хлопців 3-4 особи. Пасажири попросили зупинити автомобіль. Хлопці вийшли з машини і між ними сталася бійка. Описати тих хлопців на даний час він не може. Чи були знайомі між собою його пасажири та ті хлопці, що були у дворі, він не зрозумів. Одна з дівчат також вийшла з автомобіля, а інша залишилася, але потім і вона вийшла з машини. Згодом одна із дівчат повернулася в машину та попросила викликати поліцію, оскільки сказала, що в неї немає мобільного телефону. Він від`їхав за межі двору і зупинився перед магазином « ОСОБА_18 », де бачив, як через деякий час під`їхало поліцейське авто до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Допитаний свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по пр. Б.Хмельницького 89-а в м. Мелітополі. 06 грудня 2014 року ввечері до магазину забігла дівчина, яка попросила викликати поліцію і швидку, пояснивши, що її чоловіка побили. Її напарниця ОСОБА_20 натиснула тривожну кнопку, після чого приїхала служба охорони. До магазину прийшов чоловік, у якого все обличчя було в крові, в нього було багато саден на обличчі. Саму бійку вона не бачила. ОСОБА_6 вона не знає, а ОСОБА_9 вона знає як покупця, який того вечора заходив до магазину.
Допитаний свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працює водієм в ДСО. Події, які відбулися у грудні 2014 року, він запам`ятав. Був виклик з магазину « ОСОБА_22 » по тривожній кнопці. Вони двома нарядами виїхали до магазину. Він був в наряді з ОСОБА_23 . Коли під`їхали, то там вже стояв один наряд охорони у складі ОСОБА_14 і ОСОБА_24 . На місці були встановлені двоє потерпілих чоловіків з тілесними ушкодженнями. З ними були дві дівчини. Від потерпілих та дівчат їм стало відомо, що потерпілі хлопці постраждали внаслідок бійки. Компанія хлопців, які їх побили, розбіглися, коли побачили патрульний автомобіль охорони. У потерпілих були ушкодження на обличчі, у ОСОБА_25 розбита губа, а у іншого була гематома в області лівого ока. Після встановлення обставин вони двома екіпажами на автомобілях почали відпрацьовувати ближні двори, куди за вказівкою потерпілих побігли нападники, з метою їх відшукання. В районі будинку АДРЕСА_3 вони виявили молодого чоловіка, який викликав в них підозру та за описом потерпілих був схожий на одного з нападників. Даного хлопця вони привезли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де потерпілі його впізнали, як одного з нападників. Оскільки цей чоловік намагався втекти від них, то на нього вдягнули кайданки. Цим хлопцем виявився ОСОБА_9 . Коли вони під`їхали до магазину «Катюша» з ОСОБА_9 то інша машина охорони вже стояла біля магазину «Катюша» з іншим з нападників. Вони викликали оперативну групу після чого повезли затриманих у відділ поліції. В Мелітопольському ВП ГУНП в Запорізькій області були встановлені особи нападників, після чого іншим нарядом охорони їх повезли в наркологію. Що розповідали потерпілі про причини конфлікту, він не пам`ятає.
Допитаний свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він працює водієм в «Пан-Таксі». 06 грудня 2014 року перед Новим ОСОБА_27 він приїхав на виклик до буд. АДРЕСА_4 . З під`їзду вийшли хлопець з дівчиною, але в нього сталася поломка автомобіля і він викликав для них іншу машину таксі. Коли під`їхала інша машина таксі, він став ремонтувати свою машину. В цей час за магазином «Катюша» сталася якась штовханина. Хто там був, він не бачив. Його автомобіль перебував у дворі іншого будинку на відстані приблизно 100-200 метрів від місця бійки, а тому він не бачив, між ким вона відбулася. Бачив лише як приїжджало декілька автомобілів поліції.
Допитаний свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працює в Державній службі охорони з 2009 року. 06 грудня 2014 року він разом з ОСОБА_14 в одному екіпажі виїжджали до магазину «Катюша» по пр.Б.Хмельницького, 89-а в м.Мелітополі за викликом по тривожній кнопці. Коли під`їхали до магазину, то побачили бійку за магазином. В той час, як їх помітили, нападники почали розбігатися. Вони опитали постраждалих, запросили з собою одну з дівчат, яка могла впізнати нападників, та поїхали їх шукати у прилеглих дворах. В одному з дворів по вул.Вакуленчука вони побачили хлопця, на якого дівчина вказала, як на особу, яка брала участь в бійці, ним виявився ОСОБА_6 . Дівчина говорила, що він вдарив її в вухо та розбив мобільний телефон, а також заважав сісти до таксі. ОСОБА_6 намагався від них втекти, але вони його затримали та повезли до магазину «Катюша». Пізніше під`їхав ще один екіпаж охорони з іншим затриманим нападником. Після впізнання їх потерпілими, обох затриманих повезли до відділку поліції.
Допитана свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що слідчий відділу поліції ОСОБА_29 запросив її на впізнання в якості понятої. Крім неї була ще одна понята - ОСОБА_30 . Впізнання проходило за фотокартками. Впізнавали чоловіки і жінки нападників, які приймали участь у бійці. Хто кого впізнавав, вже не пам`ятає, але зауважень щодо процедури впізнання ні у кого не було.
Допитана свідок ОСОБА_31 суду пояснила, що у грудні 2014 року вона з чоловіком прийшли в гості до родини ОСОБА_32 , де вже була ОСОБА_33 ( ОСОБА_25 ) зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_34 . Близько о 23-00 годині вони стали збиратися додому і викликали таксі. Перша машина таксі приїхала, але зламалася, та водій викликав їм іншу машину таксі. Коли приїхала інша машина таксі, вони сіли в неї вчотирьох і, виїжджаючи з двору будинку, побачили, як група молодих людей б`є ОСОБА_35 , який вийшов слідом за ними у двір. Шостак ОСОБА_36 попросив водія зупинити таксі, вийшов з автомобіля та кинувся на допомогу ОСОБА_37 , оскільки той лежав на землі та його били 6-7 молодих людей руками та ногами. ОСОБА_10 не відповідав, а лише прикривався. Після того, як вийшов ОСОБА_36 , таксі від`їхало за кут будинку, де вона вже не бачила місце конфлікту. З таксі вийшла ОСОБА_13 . Свого чоловіка вона спочатку не пустила, але він все одно вийшов та пішов до місця конфлікту. Потім чоловік їй розповідав, що коли він підійшов до місця конфлікту, то з нападників залишилося 2 чоловіка, які потім втекли. У ОСОБА_10 була розірвана губа, обличчя у обох були в крові та вони були дуже побиті.
Допитана свідок ОСОБА_38 суду пояснила, що 06 грудня 2014 року вона зі своїм чоловіком - ОСОБА_34 поїхала до своїх друзів - родини ОСОБА_32 в гості, які проживали біля магазину «Катюша» по пр.Б.Хмельницького, 89-а в м.Мелітополі. Від друзів вони викликали таксі, щоб їхати додому. Перша машина таксі, що прибула за викликом, зламалася і водій викликав іншу. З ними також були їх знайомі - родина ОСОБА_12 . Коли вони разом з ОСОБА_12 сіли до таксі та стали виїжджати, то її чоловік побачив як декілька хлопців б`ють ОСОБА_35 . Він зупинив таксі та побіг на допомогу ОСОБА_10 , але і його також стали бити. Вона бачила, як ОСОБА_6 наносив удари її чоловікові руками та ногами. Ногами бив по спині, коли чоловік лежав на землі, закривши руками голову. Коли вона також вийшла з таксі та стала кричати і намагалася зателефонувати в поліцію, до неї підбіг якийсь з нападників, але не ОСОБА_6 , та забрав телефон. Цей хлопець вибіг з натовпу, який бив її чоловіка, підбіг до неї і вдарив, від чого вона впала і він забрав у неї з руки мобільний телефон.
Допитаний свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що у грудні 2014 року він з дружиною був в гостях у родини ОСОБА_32 . Близько о 23-00 годині вони вирішили їхати додому та викликали таксі. Він з дружиною та ОСОБА_40 і ОСОБА_13 вийшли до таксі, однак авто не завелося і водій викликав іншу машину. Коли приїхало інше таксі, вони сіли в машину та поїхали. Біля магазину « ОСОБА_22 » вони побачили як група хлопців з 6-7 чоловіків б`ють ОСОБА_10 . Він побачив, що ОСОБА_10 лежить на землі, а нападники били його ногами по голові і тулубу. Побачивши це, ОСОБА_41 зупинив таксі і, вийшовши з машини, побіг на допомогу ОСОБА_37 . Частина нападників відволіклась від побиття ОСОБА_10 та стала бити ОСОБА_11 . Хтось з нападників підбіг до таксі, хотіли відкрити двері та кричали що вони нікуди не поїдуть. На це таксист заблокував двері авто та від`їхав за кут будинку, де зупинився. Після цього з таксі вийшла ОСОБА_13 , після чого він також побіг на допомогу. Підбігши до місця конфлікту, його збили з ніг та коли він підняв голову, то вже побачив автомобіль служби охорони. В цей час нападники розбіглися. Після того в міліції йому давали фотокартки для впізнання нападників. Він впізнав з представлених йому осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , як одних з тих нападників. Коли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повезли у лікарню, вони з дружиною поїхали додому. Після конфлікту ОСОБА_13 говорила, що в неї один з нападників забрав мобільний телефон. Він особисто бачив, як ОСОБА_9 та ОСОБА_6 били ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Допитаний свідок сторони захисту ОСОБА_9 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_6 зі школи. 04 чи 05 грудня 2014 року біля магазину «Катюша» він був свідком бійки. Потерпілі напали втрьох на одного чоловіка. ОСОБА_42 , ОСОБА_25 та ще один чоловік напали на одного хлопця. Нападники були в стані алкогольного сп`яніння. Спочатку була словесна перепалка, потім стали його бити. Потім підбігли ще двоє знайомих хлопця та зав`язалася бійка. Потерпілі його оговорили, що нібито він їх побив. Вважає, що це вони зробили, щоб хтось їм відшкодував збитки. Він побачив наряд поліції, який під`їхав до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », коли бійка вже завершилася. Він пішов по проспекту у бік вул.Вакуленчука. Його наздогнали працівники поліції та затримали. Того вечора він йшов від сестри, у якої був день народження. Він вийшов з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і побачив бійку. Бійка продовжувалась приблизно 5 хвилин. Він стояв біля будинку, в якому розташований магазин «Степанівський», та спостерігав за бійкою. Коли він вже підходив до будинку матері, його затримали працівники поліції та привезли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де на нього стали нападати потерпілі з незрозумілих причин.
Крім допиту свідків та потерпілих в судовому засіданні були досліджені також письмові докази, надані стороною обвинувачення, якими в сукупності з іншими доказами підтверджується наявність вини обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, на які послався суд у вироку, а саме:
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, свідок ОСОБА_31 впізнала особу, зображену на фотознімку №2, а саме ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд. 89-а в м. Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, впізнала його за зовнішніми ознаками, рисами обличчя та зачіскою (т.2 а.п.18);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, свідок ОСОБА_43 впізнала особу, зображену на фотознімку №2, а саме ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд. 89-а в м. Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, впізнала його за зовнішніми ознаками, рисами обличчя та зачіскою (т.2 а.п.19);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, свідок ОСОБА_44 впізнала особу, зображену на фотознімку №3, а саме ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд.89-а в м. Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, впізнала його за зовнішніми ознаками, рисами обличчя та зачіскою (т.2 а.п.20);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, свідок ОСОБА_39 впізнав особу, зображену на фотознімку №1, а саме ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд.89-а в м.Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження, впізнав його за зовнішніми ознаками, очертами обличчя та зачіскою (т.2 а.п.21);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, зображену на фотознімку №4, а саме ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд.89-а в м.Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав йому і його знайомому ОСОБА_11 тілесні ушкодження (т.2 а.п.22);
згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, зображену на фотознімку №4, а саме ОСОБА_6 як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд.89-а в м.Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав йому та його знайомому ОСОБА_10 тілесні ушкодження (т.2 а.п.23);
згідно з висновком експерта №70 (додатковий) від 21 січня 2015 року, у ОСОБА_10 були встановлені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма (забій головного мозку; лінійний перелом кісток спинки носу без зміщення відламків; пластинчата гематома під твердою мозковою оболонкою правої потиличної області та заднього відділу міжпівкульової борозни з права; рана верхньої губи що піддалася хірургічному лікуванню та зажила з утворенням рубця; синець носу) без погрожуючих для життя клінічних явищ, яка кваліфікується як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 утворилися за механізмом тупої травми та могли бути спричинені тупими твердими предметами та при ударі об такі предмети, можливо ногами і т.д., а також при падінні на тверду поверхню 06 грудня 2014 року. Характерні специфічні ознаки травмуючих предметів в області тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не відобразились. Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли в результаті не менше 2-х травматичних впливів в область носа та верхньої губи. При лабораторному дослідженні крові у ОСОБА_10 від 07 грудня 2014 року о 02-35 год. встановлено наявність етилового алкоголю в концентрації 0,4 %о (т.2 а.п.24-25);
згідно з висновком експерта №69 (додатковий) від 21 січня 2015 року, у ОСОБА_11 були встановлені тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма (струс головного мозку, синці м`яких тканин голови; крововилив у білкову оболонку правого очного яблука; рана верхнього віка правого ока, що піддалася хірургічному лікуванню; крайовий скол емалі коронки 6-го зуба зліва), що супроводжувалась церебростеничним та астено-вегетативним синдромами, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткострокове (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я. Крововиливи грудної клітини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 утворилися по механізму тупої травми та могли бути спричинені тупими твердими предметами та при ударі об такі предмети, можливо ногами та руками, а також при падінні на тверду поверхню 06 грудня 2014 року. Характерні специфічні ознаки травмуючих предметів в області тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 не відобразились. Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 виникли у результаті не менше 4-х травматичних впливів в область голови та грудної клітини. При лабораторному дослідженні крові у ОСОБА_11 від 07 грудня 2014 року о 02-30 год. алкоголь в крові відсутній (т.2 а.п.26-27);
- вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2016 року встановлено, що 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля магазину «Катюша», розташованого по пр. Б.Хмельницького 89-а в м.Мелітополі, громадянин ОСОБА_9 , разом з невстановленою слідством особою, відносно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, а також з разом з невстановленими слідством особами , в ході раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, нанесли ОСОБА_37 не менше двох ударів руками та ногами по голові, внаслідок чого заподіяли потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму (забій головного мозку; лінійний перелом кісток спинки носу без зміщення відламків; пластинчату гематому під твердою мозковою оболонкою правої потиличної області та заднього відділу міжпівкульової борозни з права; рану верхньої губи, що піддалася хірургічному лікуванню та зажила з утворенням рубця; синець носу) без погрожуючих для життя клінічних явищ, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я.
Відразу після цього, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 , та невстановлена слідством особа, відносно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, а також разом з іншими невстановленими слідством особами, під час раптово виниклого конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, завдали потерпілому ОСОБА_11 не менше чотирьох ударів руками та ногами по голові та грудній клітині, в наслідок чого заподіяли потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму (струс головного мозку, синці м`яких тканин голови; крововилив у білкову оболонку правого очного яблука; рану верхнього віка правого ока, що піддалася хірургічному лікуванню; крайовий скол емалі коронки 6-го зуба зліва), що супроводжувалась церебростеничним та астено-вегетативним синдромами, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткострокове (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я; крововиливи грудної клітини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Згідно з вказаним вироком суду, ОСОБА_9 визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.1 ст.122 КК України, та засуджений до 5 років 10 місяців позбавлення волі (т.2 а.п.57-66);
згідно з ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 травня 2018 року, вищевказаний вирок Мелітопольського міськрайонного суду був змінений в частині призначеного покарання та ОСОБА_9 було звільнено від покарання, призначеного за ч.2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та виключено з вироку суду посилання на призначення покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України. У решті вирок суду залишений без змін (т.2 а.п.67-73);
згідно з постановою Верховного суду від 10 вересня 2019 року, змінено ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 травня 2018 року та на підставі ч.5 ст.72 КК (у редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) додатково зараховано засудженому ОСОБА_9 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21 червня 2017 року по 22 травня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті судові рішення щодо ОСОБА_9 залишені без змін (т.2 а.п.121-125).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вищевказані докази у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України.
За наведених обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також про невстановлення судом достатніх доказів для доведеності винуватості обвинуваченого, оскільки зміст вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Суд обґрунтовано поставився критично до показань ОСОБА_6 щодо відсутності останнього на місці вчинення правопорушення, та показань свідка ОСОБА_9 щодо непричетності його та обвинуваченого ОСОБА_6 до інкримінованих їм злочинів, оскільки такі показання суперечать матеріалам кримінального провадження.
Зокрема, згідно з протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 травня 2015 року, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 свідки ОСОБА_31 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_39 впізнали особу, а саме ОСОБА_6 , як особу, яка знаходилась 06 грудня 2014 року приблизно о 23-00 годині біля магазину «Катюша», розташованого по пр.Б.Хмельницького, буд.89-а в м.Мелітополі, спільно з іншими хлопцями та завдав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження.
В судовому засіданні потерпілі вказали на ОСОБА_6 як на особу, яка знаходилась серед інших хлопців, які їх били.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, а також особи обвинуваченого.
Суд обґрунтовано визнав обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що суд мав закрити провадження, оскільки існує вирок суду, що набрав законної сили, по тому ж самому обвинуваченню, є помилковими, оскільки вирок, на який посилається сторона захисту та який зазначений вище, ухвалений щодо іншої особи ( ОСОБА_9 ), яка разом з ОСОБА_6 вчинила вищевказані правопорушення. Матеріали ж провадження щодо ОСОБА_6 були виділені в окреме провадження через розшук останнього.

В той же час, згідно з вимогами п.п.2,3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до вимог ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки з дня вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, з урахуванням переривання перебігу давності на час перебування ОСОБА_6 у розшуку, пройшло більше ніж три роки, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання згідно з вимогами ч.5 ст. 74 КК України та з урахуванням попереднього ув`язнення ОСОБА_6 на час винесення вироку, то покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, останній фактично відбув.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125 КК України та засуджено, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4