Справа № 368/686/20
Провадження № 1-в/368/73/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" липня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, освіта середньо - технічна, громадянина України, неодруженого, проживаючого до засудження АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року був засуджений за ст.. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Початок строку покарання 14.06.2018 року.
Кінець строку покарання 14.06.2022 року.
строку покарання 14.06.2020 року.
Із спільного подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області вбачається, що ОСОБА_5 , відбуваючи покарання, був працевлаштований робітником у їдальні, до праці відноситься добре, заходи виховної спрямованості відвідував регулярно, реагує на них правильно, має хорошу поведінку, приймає активну участь у громадському житті відділення та установи, разом з тим за добросовісне відношення до праці та громадських доручень, зразкову поведінку має від адміністрації установи шість заохочення та не мав дисциплінарних стягнень.
Обмірковуючи вказане подання, заслухавши висновок прокурора, який заперечував проти поданого подання, думку представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонії (№115)», який підтримав подання, думку засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Таким чином, чинне законодавство встановлює дві підстави для можливого застосування до особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання:
1) відбуття мінімально необхідної частини відповідного покарання;
2) доведення свого виправлення засудженим сумлінною поведінкою та ставлення до праці.
Інших вимог чинний закон не передбачає.
Відповідно до п. п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх. Суд має повідомляти ці органи про час і місце судового розгляду.
Суди під час судового засідання у справах про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно дострокового звільнення повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2018 року був засуджений за ст.. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.
Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок суду щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 17.06.2018 р.
Засуджений ОСОБА_5 з 14.06.2018 року утримувався у ДУ «Київський СІЗО», де заохочень та дисциплінарних стягнень не мав.
27 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_5 прибув до Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№ 115).
Як вбачається із характеристики, затвердженої в.о. начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» вбачається, що засуджений ОСОБА_5 . За період перебування в колонії характеризується позитивно, має шість заохочень, дисциплінарних стягнень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику у свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. На даний час не працевлаштований. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з обслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою, дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
З довідки про заохочення та стягнення встановлено, що за час перебування в установі до моменту подачі подання до суду ОСОБА_5 не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог режиму відбування покарання, та має 6 (шість) заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці в їдальні установи 10.01.2019 р., 04.04.2019 р., 01.07.2019 р., 03.10.2019 р., 09.01.2020 р. та 02.04.2020 р.
ОСОБА_5 був засуджений за тяжкий злочин з необережності й відбув призначеного йому судом у вироку строку покарання у виді позбавлення волі, що ніким не оспорюється.
Злочин вчинений ОСОБА_5 був без обтяжуючих обставин та повного визнання вини у вчиненні злочину, що свідчить про те, що вирок суду не було оскаржено до апеляційного суду.
Відсутність стягнень доводить виправлення засудженого є прийнятними, оскільки дотримання засудженим режиму відбування покарання є його обов`язком, виконання якого саме по собі доводить, що особа заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Факт часткової сплати членами родини потерпілим засудженим витрат не є тією обставиною, яка впливає на висновок суду та не стосується обставин, що підлягають встановленню під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення.
Наявність певної кількості заохочень у засудженого, відбуття ним визначеної частини строку покарання, його працевлаштування самі по собі можуть бути визнані достатніми підставами для застосування ст. 81 КК, оскільки ці відомості, як вже було зазначено, підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про тяжкість вчинених засудженим злочинів, їх суспільної небезпечності та репутацією особи засудженого в цілому.
Згідно з висновком адміністрації колонії, ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд вважає, що саме адміністрація колонії може надати найбільш повну і об`єктивну характеристику засудженої особи.
Суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, довів своє виправлення, станом на 14.06.2020 року відбув 1/2 частину міри покарання, а тому відносно нього може бути застосовано ст. 81 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 81 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :
Подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття основного покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття основного покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2018 р. у виді позбавлення волі звільнити умовно-достроково на 1 (один) рік 340 днів.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1