ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2021 Справа №607/2922/20

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003613 від 18.12.2019р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року близько 09 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 грудня 2019 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із ОСОБА_5 , підійшов до останньої та долонею правої руки умисно наніс один удар в ділянку нижньої щелепи зліва. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднанні одним злочинним умислом, ОСОБА_3 умисно наніс ще один удар ребром долоні правої руки в праву половину обличчя потерпілої ОСОБА_5 . Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 відносно потерпілої ОСОБА_5 , останній заподіяно фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в проекції тіла нижньої щелепи зліва, що поширюється на підщелепну ділянку і частково на верхню третину шиї із забиттям м`яких тканин, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та надав покази, із яких вбачається, що він перебував у квартирі, його ОСОБА_5 не пускала пройти, оскільки, на її думку, в нього було забруднене взуття. Між ними виникла словесна суперечка, він хотів пройти і рукою лише відштовхнув її від себе, щоб вона не перешкоджала йому йти. Ніяких ударів по обличчю він не заподіював.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а також показаннями потерпілої та свідка, а саме:

-- згідно витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003613 від 18.12.2019р. свідчить, що 18 грудня 2019 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири а адресою АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту спричинив тілесні ушкодження своїй невістці ОСОБА_5 .

-- електронним рапортом від 18.12.2019р., згідно якого 18.12.2019р. о 09 год. 18 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що його батько наніс тілесні ушкодження його дружині. Прибувши за вказаною адресою і поспілкувавшись із заявником встановлено, що його батько наніс тілесні ушкодження його дружині, також повідомлено, що потерпіла звернеться в медичний заклад для фіксації тілесних ушкоджень.

-- електронним рапортом від 18.12.2019р., згідно якого 18.12.2019р. о 10 год. 46 хв. надійшло повідомлення чергового лікаря про те, що в першу лікарні звернулася ОСОБА_5 з діагнозом забійна гематома нижньої щелепи зліва, як пояснила, травми отримала від свекра ОСОБА_3 .

-- заявою ОСОБА_5 від 18.12.2019р. про притягнення до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_3 , який наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя.

-- висновком експерта від 1912.2019р. 24.2.2019р. №1251, згідно якого у гр. ОСОБА_5 при зверненні 18.12.2019р. за медичною допомогою в травмпункт КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги та огляді цього ж дня стоматологом-хірургом КНП «ТУЛ» ТОР і судово-медичній експертизі 19.12.2019р. виявлений синець в проекції тіла нижньої щелепи зліва, що поширюється на підщелепну ділянку і частково на верхню третину шиї із забиттям м`яких тканин. Цей синець, зважаючи на забарвлення та стан м`яких тканин, виник близько за 1-2 доби до експертного обстеження ОСОБА_5 , не виключено у вказаний в постанові термін 18 грудня 2019 року. Виявлений у ОСОБА_5 синець за ступенем тяжкості належить до легкого тілесного ушкодження. Утворення виявленого у ОСОБА_5 ушкодження за повідомлених нею при судово-медичній експертизі обставин (від удару рукою), не виключається.

-- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2020р. за участю потерпілої ОСОБА_5 , статиста та у присутності понятих, згідно із яким потерпіла ОСОБА_5 розказала та показала, яким чином їй були нанесені тілесні ушкодження.

-- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2020р. за участю свідка ОСОБА_6 , статиста та у присутності понятих, згідно з яким свідок ОСОБА_7 розказав і показав, як наносив ОСОБА_3 тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

-- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , із яких встановлено, що 18 грудня 2019 року в ранню пору, близько 09 год. 00 хв. в приміщенні квартири виник словесний конфлікт із ОСОБА_3 , вона зробила йому зауваження, щоб він не ходив по квартирі у забрудненому взутті, як ОСОБА_3 схопив її своєю правою рукою та почав тягнути і відразу вдарив долонною правої руки в ділянку щелепи, від чого вона відчула біль, вона відійшла, а ОСОБА_3 знову наніс їй ребром долоні своєї руки в праву половину обличчя. Свідком конфлікту був її чоловік ОСОБА_6 , який почав їх розбороняти і викликав поліцію.

-- показами свідка ОСОБА_6 , із яких встановлено, що він знаходився в квартирі, в туалеті, почув сварку між його дружиною ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_3 , вийшовши на коридор і побачив, як батько правою рукою наніс дружині один удар у щелепу, вона відійшла і батько знову наніс ще один удар рукою в праву половину обличчя дружини, він почав їх розбороняти і викликав поліцію.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є не судимим, його пенсійний вік, на обліках в медичних закладах не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, по якому характеризується позитивно, позицію потерпілої, висловлену в судових дебатах. Обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання судом не встановлено.

Тому, з врахуванням вищевикладеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу.

Разом з тим, потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду заявила клопотання про скасування накладеного на неї ухвалою суду від 12.11.2020р. грошового стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 грн., посилаючись на те, що вона не свідомо не прибула в судове засідання, її дії не слід розглядати як вияв неповаги до суду, а не прибула до суду, оскільки знала, що обвинувачений ОСОБА_3 до йде на судове засідання і без нього розгляд кримінального провадження є неможливим.

Прокурор і обвинувачений проти задоволення заяви ОСОБА_5 не заперечують.

Так, стаття 147 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Суд, скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2020р. №607/2922/20 (1-кп/607/1029/2020) на потерпілу ОСОБА_5 накладено грошове стягнення в сумі 2000 грн.

При розгляді клопотання потерпілої встановлено, що неявка ОСОБА_5 в судове засідання не була ухиленням від суду, чи висвітленням неповаги не суду та інших учасників судового засідання, судове засідання було відкладено через неявку, зокрема, і обвинуваченого, явка якого є обов`язковою і без його участі неможливо провести засідання, а тому, суд прийшов до висновку за необхідне скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020р. про накладення грошового стягнення на потерпілу ОСОБА_5 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Скасувати ухвалу Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року №607/2922/20 (1-кп/607/1029/2020) про накладення на потерпілу ОСОБА_5 грошового стягнення в сумі 2000 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1