н/п 1-кс/953/8894/20
"26" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в :
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 11.09.2020 слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме: «RENAULT MASTER», д.н.з. НОМЕР_1 , за клопотанням прокурора відділу 04/24 прокуратруи Харківської області ОСОБА_5 . Автомобіль знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автотранспорту за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Даний автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. В таких умовах неможливо подальше зберігання автомобіля, оскільки органи поліції не мають можливість зберігати автомобіль належним чином. Крім того, ОСОБА_3 автомобіль використовує для власних потреб, роботи, а тому користування даним автомобілем для нього є край необхідним.
Адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду надійшла заява від адвоката, в якій вона просить провести судове засідання за її відсутності, клопотання підтримує.
Слідчий суддя, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.09.2020 накладено арешт на автомобіль «RENAULT MASTER», р.н.: НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку; визначено місцем зберігання автомобіля «RENAULT MASTER», р.н.: НОМЕР_1 , на території спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно заяв слідчого ВРЗуСТ СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 та прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , стосовно автомобіля «Renault Master», р.н. НОМЕР_1 , проведено судову експертизу технічного стану транспортного засобу №7/1417СЕ-20 від 12.10.2020, відповідно до якої на момент експертного огляду та перед ДТП рульове керування, робоча гальмівна система, ходо ва частина автомобіля «Renault Master», р.н. НОМЕР_1 , знаходилась у працездатному стані, при якому були відсутні будь-які несправності. Крім того, проведено судову авто технічну експертизу №7/1605/1606СЕ-20 від 03.11.2020, згідно висновку якої дії водія автомобіля марки «Renault Master», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3 ПДР України й, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події. 17.11.2020 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Останній визнав свою вину у вчиненому та щиро кається. Проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій з залученням автомобіля «Renault Master», р.н. НОМЕР_1 , в подальшому не заплановано. Подальшої потреби в зберіганні автомобіля на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів не має.
З наданих суду документів, встановлено, що на даний час вказаний в клопотанні автомобіль оглянутий, всі необхідні слідчі дії з ним проведені, призначені експертизи завершені. На даний час відсутня необхідність в повторному огляді або вчиненні інших дій з вказаним майном.
Таким чином, з наданих даних достовірно встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з вказаного в клопотаннях майна.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1