САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/4162/20
1-кс/206/362/20
УХВАЛА
Іменем України

18 вересня 2020 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000496 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Заява про самовідвід обґрунтована тим, що 10.09.2020 на суддю ОСОБА_3 було розподілене кримінальне провадження №0000496 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (справа №206/4162/20), справу призначено до підготовчого судового засідання. Також у провадженні судді ОСОБА_3 перебувала письмова заява представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 про припинення примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом відносно ОСОБА_4 11.06.2020 ухвалою суду було припинено застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, призначені ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 відносно ОСОБА_4 , та передано його у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатричної експертизи, у кримінальному провадженні №0000496 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (справа №206/2251/20), про що також свідчить реєстр матеріалів даного кримінального провадження. У зв`язку з тим, що у провадженні судді ОСОБА_3 перебувала письмова заява представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 про припинення примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом відносно ОСОБА_4 , вважає за необхідне заявити собі самовідвід у розгляді кримінального провадження №0000496 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, для сприяння ефективному розгляду справи, забезпеченню правильного вирішення справи, та з метою попередження виникнення обставин, що викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості при розгляді справи у сторін провадження та у стороннього спостерігача.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.
Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.
Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Згідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Як вбачається з наданих матеріалів до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження №0000496 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2020 року дане кримінальне провадження розподілено на суддю ОСОБА_3 .

Разом з тим, в провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 перебувала письмова заява представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 про припинення примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом відносно ОСОБА_4 11 червня 2020 року ухвалою суду було припинено застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, призначені ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 відносно ОСОБА_4 , та передано його у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатричної експертизи, у кримінальному провадженні №0000496 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (справа №206/2251/20), про що також свідчить реєстр матеріалів даного кримінального провадження.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Статтею 3 Європейського статуту судді визначено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: «Падовані проти Італії» від 26.02.1993, «Фей проти Австрії» від 28.02.1993, «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше, і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
Самовідвід судді від участі у розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.
Враховуючи те, що суддя ОСОБА_3 підчас досудового розслідування кримінального провадження №0000496 брала участь у розгляді заяви представника КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР лікаря-психіатра ОСОБА_5 про припинення примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом відносно ОСОБА_4 , по якій суддя ОСОБА_3 11 червня 2020 року постановила ухвалу, якою припинено застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, призначених ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2019 відносно ОСОБА_4 , та передано його у розпорядження судово-слідчих органів для проведення судово-психіатричної експертизи, у кримінальному провадженні №0000496 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України (справа №206/2251/20), суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 , є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 76, 80, 81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України задовольнити.
Передати обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000496 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України до канцелярії суду для визначення через автоматизовану систему документообігу судді, який розглядатиме даний обвинувальний акт.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1