Справа № 703/3120/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

20 вересня 2020 року м.Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла, клопотання слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2020 року за №0000128, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.386-4 КК України, погоджене прокурором Смілянської місцевої прокуратури, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянин України, з вищою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , працюючого державним реєстратором Кам`янської районної державної адміністрації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, , -

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2020 року слідчий СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 16 вересня 2020 року за №0000128, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-4 КК України.
Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 16 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-4 КК України.
В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду державного реєстратора Кам`янської районної державної адміністрації Черкаської області, з метою одержання неправомірної вигоди для себе за проведення реєстраційних дій, пов`язаних з переоформленням права власності на об`єкти нерухомості, а саме земельну ділянку та житловий будинок, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_9 , на ОСОБА_10 , умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, 16 вересня 2020, близько 12 години 20 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , повідомив ОСОБА_11 про необхідність надання неправомірної вигоди для себе у вигляді грошових коштів в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень, з використанням наданих повноважень, створив умови за яких останній вимушений надати неправомірну вигоду, з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів, тим самим вимагав одержання неправомірної вигоди.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, поєднуючи свої дії з вимогою надання зазначеної неправомірної вигоди, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 17 вересня 2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, під час зустрічі з ОСОБА_11 в невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи надані йому повноваження, одержав від ОСОБА_11 першу частину обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, а саме: 2 купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна.
У подальшому, 18 вересня 2020 року близько 12 години 10 хвилин, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно, поєднуючи свої дії з вимогою надання зазначеної неправомірної вигоди, з корисливих спонукань, ОСОБА_5 під час зустрічі з ОСОБА_11 , знаходячись в у автомобілі «Chery Elara», д.н.з. НОМЕР_1 , запаркованому неподалік буд. №165 по вул. Шевченка, с. Михайлівка Кам`янського району, використовуючи надані йому повноваження, одержав від ОСОБА_11 другу частину обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, за проведення реєстраційних дій, пов`язаних з переоформленням права власності на об`єкти нерухомості, а саме земельну ділянку та житловий будинок, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , зареєструвавши речове право за ОСОБА_10 .
18 вересня 2020 о 12 годині 34 хвилини ОСОБА_5 затримано в поряду ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.
19 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-4 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.
Отже, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою його уникнення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується показами свідка ОСОБА_11 , а саме спробою втечі ОСОБА_5 від працівників правоохоронних органів одразу після отримання всієї суми неправомірної вигоди.
Крім цього, оскільки санкцією ч.4 ст.368-4 КК України, передбачена конфіскація майна, наявний ризик того, що останній, працюючи державним реєстратором, маючи міцні соціальні зв`язки та досвід проведення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, може перешкодити кримінальному провадженню шляхом відчуження власного майна на користь третіх осіб, що унеможливить його подальшу конфіскацію.
Під час досудового розслідування не встановлено місцезнаходження першої частини неправомірної вигоди у сумі 1000 гривень, яку ОСОБА_5 отримав 17 вересня 2020 року від ОСОБА_11 , а тому, наявний ризик знищення, приховування вказаних грошових коштів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також, під час досудового розслідування встановлено, що передача однієї з частин неправомірної вигоди відбувалось у присутності свідка, який на даний час не встановлений та не допитаний у вказаному кримінальному провадженні, а тому наявний ризик незаконного впливу на вказаного свідка ОСОБА_5 .
Таким чином, встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити чи сховати предмети або річ, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігання вказаним ризикам, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та зазначили, що на даному етапі слідства зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-4 КК України. При цьому, з огляду на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважають, що більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігання вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, оскільки, на думку захисника, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому підозрюваний зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає у повному обсязі. Крім того пояснили, що на даний час підозрюваний проживає спільно з батьками, які є пенсіонерами, підозрюваний є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, на його утриманні знаходиться малолітній син, батьком якого він записаний зі слів матері, з яким він хоча і не проживає, однак надає його матері матеріальну допомогу та приймає активну участь у його вихованні, проводить вихідні та свята, має зареєстроване місце проживання.
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Згідно витягу з ЄРДР від 19 вересня 2020 року, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000128 внесені до вказаного реєстру 16 вересня 2020 року за фабулою: «До правоохоронних органів звернувся громадянин ОСОБА_12 із заявою щодо вимагання в нього особою, що надає публічні послуги неправомірної вигоди за виконання дій з використанням наданих їй повноважень» - правовою кваліфікацією ч.4 ст.368-4 КК України.
19 вересня 2020 року слідчим СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 складено повідомлення про підозру, яке погоджене заступником керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , відповідно до якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-4 КК України, за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.
19 вересня 2020 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_5 вручено вищевказане повідомлення про підозру та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, а також оголошені та роз`яснені права підозрюваного.
Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відомості, викладені у копіях: витягу з ЄРДР за №0000128 від 16 вересня 2020 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 16 вересня 2020 року; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №224297153 від 16 вересня 2020 року; протоколу огляду та вручення грошових коштів від 18 вересня 2020 року з додатками; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №224534557 від 18 вересня 2020 року; протоколах обшуку від 18 вересня 2020 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 18 вересня 2020 року; розпорядження Кам`янської районної державної адміністрації від 17 березня 2016 року №21-к «Про призначення ОСОБА_5 »; посадової інструкції державного реєстратора з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської районної державної адміністрації; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 19 вересня 2020 року; протоколу огляду предметів від 19 вересня 2020 року з додатками, а також покази самого підозрюваного, які надані ним під час судового розгляду даного клопотання, відповідно до яких він визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368-4 КК України.
Доказів, які свідчать про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 не знятих та не погашених судимостей, слідчим та прокурором не надано.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за яке законом передбачено покарання, згідно санкції ч.4 ст.368-4 КК України, у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які обумовлюють необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу
Відповідно до п.3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення; це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.
Під час судового розгляду, прокурор та слідчий зазначили чотири ризики, передбачені ст.177 КПК України, наявні для обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, відповідно до клопотання слідчого, яке підтримано останнім та прокурором під час судового засідання, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, з метою його уникнення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується показами свідка ОСОБА_11 , а саме спробою втечі ОСОБА_5 від працівників правоохоронних органів одразу після отримання всієї суми неправомірної вигоди.
Як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 18 вересня 2020 року, після передачі ним ОСОБА_5 грошових коштів, яке відбувалося у автомобілі останнього, до автомобіля почали підбігати співробітники правоохоронних органів та ОСОБА_5 , побачивши їх, намагався швидко поїхати з місця події, однак він йому почав заважати в цьому та він був затриманий.
Однак, зазначені покази свідка не свідчать про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки у вказаний свідком час ОСОБА_5 статусу підозрюваного не мав, будь-які обов`язки на нього не покладалися, в зв`язку з чим мав право на вільне пересування.
Отже, висновок слідчого та прокурора щодо ухилення підозрюваного від явки до органів досудового розслідування, суду або переховування від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується виключно на суворості можливого покарання, при цьому жодних інших факторів, які впливають на наявність або відсутність зазначеного ризику, під час судового розгляду не отримано.
Таким чином, з врахуванням положень п.п.3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведено належними та допустимим доказами наявності ризику щодо можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчий у клопотанні зазначає, що оскільки санкцією ч.4 ст.368-4 КК України, передбачена конфіскація майна, наявний ризик того, що ОСОБА_5 , працюючи державним реєстратором, маючи міцні соціальні зв`язки та досвід проведення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, може перешкодити кримінальному провадженню шляхом відчуження власного майна на користь третіх осіб, що унеможливить його подальшу конфіскацію.
Однак, відповідно до абз.3 ч.2 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав на своє ім`я, на ім`я свого чоловіка (дружини), його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), суб`єкта господарювання, засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація прав проводиться іншим державним реєстратором.
Отже, слідчим та прокурором, при обґрунтуванні ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, не враховано, що державний реєстратор позбавлений права особисто здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо свого майна, а також те, що конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи забезпечується шляхом іншого заходу забезпечення кримінального провадження, яким є арешт майна, в зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність наявності ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також, слідчий у клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування не встановлено місцезнаходження першої частини неправомірної вигоди у сумі 1000 гривень, яку ОСОБА_5 отримав 17 вересня 2020 року від ОСОБА_11 , а тому, наявний ризик знищення, приховування вказаних грошових коштів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Однак, враховуючи відсутність будь-яких доказів фіксації серії та номерів грошових коштів у сумі 1000 гривень, які ОСОБА_5 отримав 17 вересня 2020 року від ОСОБА_11 , номіналів купюр, а також їхнього завчасного помічення будь-яким способом, позбавляють об`єктивної можливості будь-кому ідентифікувати грошові кошти, в разі їх виявлення у ОСОБА_5 , як такі, що отримані останнім за вищевказаних обставин.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором під час судового розгляду не доведено наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, останній, з метою уникнення покарання, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи право підозрюваного ОСОБА_5 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних свідків, а також місця їх проживання, та враховуючи, що свідок ОСОБА_11 , який звернувся до правоохоронних органів з повідомлення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, є односельчанином підозрюваного, слідчий суддя не виключає можливість поза процесуального спілкування підозрюваного з ним та вчинення на нього тиску.
Згідно п.п. 4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , станом на день розгляду клопотання слідчого, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким зареєстрований, та проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, в зв`язку з чим допомагає їм по господарству, на його утриманні перебуває малолітня дитина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Таким чином, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, в зв`язку з чим, з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід.
Однак, висновки слідчого та прокурора про неможливість запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є не доведеними належними достатніми доказами.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , який є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване місце проживання, за яким проживає разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами, та яким допомагає по господарству, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, однак має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , відомості про батька якого хоча і внесені зі слів матері, проте у його вихованні та розвитку якого приймає активну участь, надає йому матеріальну допомогу, проводить з дитиною вихідні дні та свята, при цьому станом на день розгляду даного клопотання від посади не відсторонений, в зв`язку з чим зобов`язаний прибувати на своє робоче місце, згідно графіку роботи, зважаючи на наявність одного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що прокурором та слідчим не доведено можливість запобігти вказаному ризику виключно застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за можливе не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та обрати йому альтернативний запобіжний захід, яким є домашній арешт на певний період доби, а саме: з 18 години 30 хвилин по 07 годину 00 хвилин за адресою його проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 , який забезпечить його належну процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З врахуванням ст.194 КПК України та особи підозрюваного ОСОБА_5 , до якого слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, на нього мають бути покладені наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді; 3) повідомляти слідчого, слідчого суддю про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим суддею.
Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
При цьому, чинним КПК України не передбачено включення строку затримання особи, в порядку ст.208 КПК України, у строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в зв`язку з чим строк запобіжного заходу, який підлягає застосуванню до підозрюваного ОСОБА_5 , слід рахувати з 20 вересня 2020 року.
Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, 331, 372 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 вересня 2020 року за №0000128, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.386-4 КК України, - задовольнити частково.
У застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - відмовити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби строком на 60 (шістдесят) діб, тобто в період часу з 18 години 30 хвилин по 07 годину 00 хвилин з 20 вересня 2020 року по 18 листопада 2020 року включно, за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000128 від 16 вересня 2020 року, за першою вимогою;
2) перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 18 години 30 хвилин до 07 години 00 хвилин, та відлучатися з вищевказаної адреси в зазначений час лише з дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання медичної допомоги;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000128 від 16 вересня 2020 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції , з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити працівникам Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.
Копію ухвали направити до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області та вручити слідчому, прокурору, захисникам та підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.
Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 16 годині 00 хвилин 24 вересня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1