Провадження №11-сс/801/729/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000236 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 950 000 тисяч гривень, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, за невстановлених обставин вступили між собою у попередню змову на спільне викрадення грошових коштів із банкоматів, шляхом умисного їх пошкодження.
Реалізовуючи свій план, 05.07.2020 близько 03:21, ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де біля входу до магазину «Оптовичок» знаходився банкомат акціонерного товариства державний банк «ПриватБанк», в якому на той час знаходились кошти в сумі 929 100 грн.
Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлені слідством особи, підійшли до зазначеного банкомату АТ ДБ «ПриватБанку», де із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї конструкції «Калашникова» здійснили близько 150 пострілів по банкомату та застосували невстановлений вибуховий пристрій. Вказаними діями пошкоджено захисні елементи банкомату та звільнено доступ до касет з грошовими коштами.
Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановлені слідством особами, таємно викрали грошові кошти в сумі 929 100 гривень, які знаходились у вищевказаному пошкодженому банкоматі АТ ДБ «ПриватБанку, що у 884 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 році становить 1051 грн.
Крім того, ОСОБА_9 , спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, продовжуючи реалізовувати свій план, 21.08.2020 о 04:11, прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де біля входу до магазину «Дует» знаходився банкомат акціонерного товариства державний банк «ПриватБанк», у якому на той час знаходились кошти в сумі 230 200 гривень.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлені слідством особи, підійшли до зазначеного банкомату АТ ДБ «ПриватБанку», де через отвір видачі грошових коштів застосували невстановлену газоподібну вибухову речовину та здійснили його підрив.
Спричинені вибухом пошкодження банкомату та спрацювання охоронюваної сигналізації не надали можливості ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими невстановленим слідством особам, забрати грошові кошти, а тому, не бажаючи бути викритими, останні покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме заволодіння грошовими коштами акціонерного товариства державний банк "ПриватБанк" у сумі 230 200 гривень, яка в понад 183 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який в 2020 році становить 1051 грн., та відповідно до п.2 примітки до ст.185 КК України становить значну шкоду, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний не працює, тобто не має постійного джерела доходу, врахований розмір завданої матеріальної шкоди (230 200 грн.), останній був оголошений в розшук, 24.09.2020 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , а тому перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, мотивуючи свої вимоги тим, що останній має постійне місце проживання де проживає з дружиною і малолітнім сином (2 роки), також утримує неповнолітню дитину від першого шлюбу, раніше не судимий, учасник бойових дій в зоні АТО з 2014-2017 р., повністю визнав свою вину у інкримінованих йому злочинах, знаряддя для скоєння злочинів вилучені та частина коштів і майна; підозрюваний не може впливати на потерпілих так як вони не фізичні особи (Приватбанк).
Розмір застави для підозрюваного ОСОБА_8 занадто великий, так як він утримує двох дітей і дружину, не має постійної роботи, народився в багатодітній сім`ї двох членів якої (братів) також взяли під варту і призначили аналогічні суми застави.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Так, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, з чим і погоджується колегія суддів, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, врахував, що останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, якими завдано значної матеріальної шкоди, а саме викрадення коштів на суму 1 159 300 грн., за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, врахована особа підозрюваного, який не працює, а тому не має постійного джерела доходу; останній був оголошений у розшук, 24.09.2020 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області надано дозвіл на його затримання, а тому підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту що у підозрюваного ОСОБА_8 є міцні соціальні зв`язки дружина, малолітній син (2 роки), та неповнолітня дитина від першого шлюбу, в сукупності з фактичними обставинами провадження не дають підстав для застосування до останнього запобіжного заходу іншого, менш суворого ніж тримання під вартою.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді передбачена можливість внесення підозрюваним застави у розмірі 950 000 тисяч гривень, що є достатнім для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які будуть покладені на нього в разі внесення застави, з даною заставою погоджується і суд апеляційної інстанції.
В ході апеляційного розгляду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу іншого, менш суворого ніж тримання під вартою не здобуто, тому обраний відносно останнього слідчим суддею запобіжний захід відповідає меті застосування запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не має.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4