Справа № 212/3122/20
У Х В А Л А

13 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши без участі сторін та без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом подання начальника Покровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 17.06.2020 року у відповідність із вимогами закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2020 до Жовтневого районного суду Дніпропетровської області надійшло вказане подання, в обґрунтування якого вказано, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі та звільнено від його відбування на підставі ст.ст.75,76 КК України із іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили та з 17.07.2020 перебуває на виконанні у Покровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ (надалі по тексту ЗУ № 2617-VІІІ 22.11.2018), яким внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із чим орган пробації звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Начальник сектору пробації звернувся до суду з заявою, в якій підтримав подання, просив розглянути у його відсутність.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
На підставі ч. ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік. Вирок суду набрав чинності 17.07.2020.
Як слідує з подання органу пробації його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_3 призначене останньому покарання. Відтак подання не містить і мотивів з яких виходив орган пробації звертаючись до суду з вказаним поданням.
В свою чергу за правилами ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII) з 01 липня 2020 року до абзацу другого частини першої ст. 309 КК України внесено зміни згідно яких, вказано, «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Отже, згідно Закону № 2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з 01.07.2020 встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_3 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 309 КК України встановлена на строк до 5 років, в той час як ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі на строк 1рік.
Засуджений ОСОБА_3 покарання не відбував, оскільки він на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.
За положеннями ч. 3 ст. 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання.
Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання теж підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.
З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону № 2617-VIII покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік ОСОБА_3 , може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Міра покарання це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно з законом покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.
З урахуванням змін внесених Законом № 2617-VIII до санкції ч. 1 ст. 185 КК України пом`якшується вид покарання, проте з у рахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України посилює строк покарання.
Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згідно Закону № 2617-VIII значно перевищує (у п`ять разів) строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 17.06.2020 у відповідність до вимог Закону № 2617-VIII погіршує становище засудженого.
При цьому суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч. 1 ст. 72 КК України. Так, згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. В свою чергу можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (друге речення ч. 3 ст. 74 КК України). У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки фактично звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч. 1 ст. 72 КК України.
За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення подання органу пробації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 26, 107, 535, 537, 539, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Покровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.06.2020 року у відповідність із вимогами закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_3 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1