КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0011700 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018) визначено як кримінальні проступки щодо яких передбачено особливий порядок і здійснення досудового розслідування та судового розгляду. Процедури судового розгляду щодо злочину і кримінального проступку, мають істотні розбіжності і регламентовані іншими главами КПК України.Пункт 3 частини 4 розділу II Закону № 2617-VІІІ від 22.11.2018 містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду. Крім того, прокурор в судовому засіданні не заперечував проти повернення обвинувального акту та не обґрунтував позицію, що виділення матеріалів досудового розслідування може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду
Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України. Зокрема прокурор вказує, що судом не враховано положення ч. 2 ст. 217, ч. 4 ст. 217 КПК України, які вказують що у випадку, коли роз`єднання матеріалів досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 КПК України в такому разі не застосовуються. Роз`єднання розслідування і судового розгляду тяжкого корисливого злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 і кримінального проступку, тісно пов`язаного з ним, скоєного в той же час та в тому самому місці й такого, що є наслідком і логічним завершенням протиправної поведінки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є порушенням положень ч. 2, 4 ст. 217 КПК України, тому що у будь-якому випадку негативно вплине на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.217 КПК України не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.

Як вбачається із змісту обвинувального акту, дії ОСОБА_6 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України, та дії ОСОБА_7 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358 КК України, є взаємопов`язаними.
На думку колегії суддів, виділення матеріалів щодо кримінального проступку та щодо злочину в окремі провадження суперечитиме положеннямч.2 ст.217 КПК України, оскільки негативно вплине на повноту судового розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та її слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 388 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 388, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3