В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 354/73/20

07 вересня 2020 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани кримінальне провадження №0000237 стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оксамитне Болградського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє дітей, інваліда 2 групи, не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.1 КК України;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин.

01.12.2019 року близько 2 год.30 хв. ОСОБА_6 перебував у приміщенні готелю Redisson Blu Resort, Буковель, що в с.Поляниця участок Щивки, 220, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Знаходячись у приміщенні кімнати для куріння, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно вчинив словесний конфлікт із присутніми у вказаній кімнаті особами, під час якого висловлювався нецензурною лайкою і на зауваження персоналу готелю не реагував.

Продовжуючи свої протиправні дії, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, ОСОБА_6 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_7 , спричинивши останньому фізичний біль. Після цього взяв зі столу та кинув у напрямку ОСОБА_7 кальян, розбивши його, і, спричинивши майнову шкоду ТзОВ «Зірка Буковелю» у сумі 5199,24 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав. Підтвердив, що у вказаний у обвинувальному акті час дійсно перебував у приміщенні кімнати для куріння готелю Redisson Blu Resort, що знаходиться на території гірськолижного комплексу Буковель. При цьому з одним із відвідувачів, як в подальшому стало відомо ОСОБА_7 , у нього виник словесний конфлікт через малозначний привід. Між ними виникла словесна перепалка, під час якої він нецензурно лаявся, а згодом сварка переросла у сутичку, під час якої він завдав удару кулаком в обличчя ОСОБА_7 , а також кинув у нього пляшкою, яку взяв з-за бару та розбив кальян. Конфлікт припинився внаслідок того, що втрутились сторонні люди та розборонили їх. За вчиненим шкодує, заявив, що збитки заподіяні внаслідок пошкодження майна готелю відшкодував, а потерпілий ОСОБА_7 до нього майнових претензій не висував.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, підсудний вказав про недоцільність дослідження доказів по справі. Вказану позицію підтримали захисник обвинуваченого та прокурор.

Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, його позиція є добровільною, роз`яснивши ОСОБА_6 наслідки, зокрема неможливість у подальшому оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує у межах пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.296 КК України, оскільки ОСОБА_6 умисно грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає той факт, що ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи.

Водночас суд не знаходить підстав для визнання обставиною, що пом`якшує відповідальність щирого каяття. Вказана обставина, яка відображає психічний стан особи, що вчинила злочин, повинна свідчити про глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто це перед усім явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею діяння, його наслідків. Щире каяття як внутрішнє переживання особи, повинне віднайти свій зовнішній прояв у подальшій поведінці та вчинках. Водночас за обставинами справи суд вважає, що позиція ОСОБА_6 не може бути розцінена судом як щире каяття.

Відповідно до ст.50,65 КК України особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети, принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності і даним про особу винного.
Суд прийшов до переконання, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ст.296 ч.1 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі визначеному санкцією статті.

Таке покарання на думку суду буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Арештоване у ході досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді від 05.12.2019 року майно пристрій травматичної дії - пістолет Форт-12 РМ 9мм № НОМЕР_1 та 13 патронів до нього повернути у розпорядження власника ОСОБА_8 на підставі дозволу №8585 виданого ГУМВС в Одеській області, а мисливський нарізний карабін Форт-202 № НОМЕР_2 калібру 7,62*39 та 58 патронів до нього - у розпорядження власника ОСОБА_6 на підставі дозволу №4771 виданого ГУМВС в Одеській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя