Справа № 440/537/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1540/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 440/537/19 з участю,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника Музики- ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Буського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України,

встановила:
цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр.України, одруженого, що працює майстром в філії «Млинівський райавтодор» ДП «Рівенський облавтодор», раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, що становить п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 15 березня 2019 року на наказ про надання відпустки ОСОБА_7 від 04.07.2017 року, 04.08.2017 року, договір про матеріальну відповідальність ОСОБА_7 від 02.01.2015 року, 04.01.2016 року, подорожні листи вантажного автомобіля за листопад 2018 року із взірцями підписів на 18 аркушах.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку, ОСОБА_7 20 листопада 2018 року, близько 08.00год, керуючись автомобілем «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , на ділянці автодороги М-06 Київ-Чоп, на 496км. Буського району Львівської області, був зупинений співробітниками поліції, котрим на вимогу інспектора ВзОДДЗ батальйону №1 УПП у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_10 пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_7 .

На даний вирок захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати такий та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Вважає вирок Буського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року незаконним та не обгрунтованим.

При винесені вироку щодо ОСОБА_7 місцевим судом вимоги в частині доведеності вини у вчиненні ним злочину не виконано.

Також судом першої інстанції було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є самостійною підставою для скасування вироку. Свою позицію аргументує наступним.

В ході підготовчого судового засідання стороною захисту було заявлено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав невідповідності пред`явленої підозри також матеріалам досудового слідства.

Відмовляючи в задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції обмежився формальними обґрунтуваннями причин такої відмови. Суд жодним чином не звернув уваги на невідповідність повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальному акта, а також відсутність будь яких даних, які могли б свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення підозрюваним (на той час).

В ході судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про проведення повторної техніко-криміналістичної експертизи з прохання призначити її виконання експертам Львівського НДІСЕ.

Дане клопотання обґрунтовувалось тим, що під підробленням документа потрібно розуміти як повне виготовлення сфальсифікованого документа, так і часткову фальсифікацію змісту справжнього документа. В останньому випадку (так звана переробка) перекручення істини відбувається шляхом внесення у документ неправдивих відомостей (виправлення, внесення фіктивних записів, знищення частини тексту, витравлення, підчистка, змивання, підробка підпису, переклеювання фотографій, проставлення на документі відбитка підробленої печатки тощо).

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Обов`язковою суб`єктивною ознакою використання завідомо підробленого документа є як усвідомлення особою, що пред`явлений документ є підробленим так і те, що документ який пред`являється, підлягав підробці.

За таких обставин, висновок судового експерта від 07.12.2018. №6/672, наданого на виконання ухвали слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 23.11.2018 не встановлює відомості, необхідні для повного та всебічного встановлення всіх обставин по кримінальному провадженню №0000405.

Так, у висновку експерта зазначено, що у посвідченні водія із серійним номером НОМЕР_2 (серійний номер бланка документа - НОМЕР_3 ), виданого 20.04.2007 на ім`я ОСОБА_7 , має місце заміна первинних реквізитів. Однак зі змісту висновку судового експерта не вбачається, які саме первинні реквізити були замінені чи змінені, в який час та яким способом. Саме вирішення вказаних питань є визначальним для встановлення істини по справі.

Просить звернути увагу на ту обставину, що як в повідомленні про підозру, так і в самому обвинувальному акті мова йшла саме про підробку бланку документу, а не самого документу, тобто немає інформації про підробку відомостей про особу, категорії, часу видачі тощо. Зважаючи на відповіді експерта можна стверджувати про відсутність події кримінального правопорушення.

На думку захисника суд першої інстанції в оскаржуваному вироку не надав відповіді на питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа - підробка бланку документу, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 (серійний номер бланка документа - НОМЕР_3 ) - висновок суду відсутній, адже згідно обвинувального акту саме в цьому обвинувачувався ОСОБА_7 .

Окрему увагу суду звертає на ту обставину, що під час проголошення вироку від 29.10.2019 року головуючим суддею було зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується за ч.1 ст.358 КК України і підозра йому висунута за цією ж частиною статті 358 КК України, а визнано винуватим за ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, що становить п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В той же час в отриманому вироку Буського районного суду Львівської області від 29.10.2019 року зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачувався за ч.4 ст.358 КК України і його визнано винуватим за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 371 КПК вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює рішення, порядок і строк його оскарження.

Учасники судового провадження відповідно до ч. 6 вказаної статті мають отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, якої здійснюється провадження, та прокурору.

Системний аналіз процесуальних норм указує на те, що вирок має бути складено в нарадчій кімнаті, а його повний текст - оголошено негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, крім того, копію цього вироку негайно має бути вручено учасникам судового провадження.

За таких обставин Верховний Суд вважає, що такі порушення, допущені судом, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставами для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим.

Так вина ОСОБА_7 підтверджується даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 20.11.2018 року, в результаті якого у обвинуваченого ОСОБА_7 слідчим ОСОБА_11 вилучено посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , видане 20.04.2007 року на ім`я ОСОБА_7 із зазначеними у ньому категоріями «В», «CI» та «DI»; висновку судової технічної експертизи документа №6/672 від 07.12.2018 року у пред`явленому для експертизи посвідченні водія із серійним номером НОМЕР_2 , виданому 20.04.2007 року на ім`я ОСОБА_7 , де вказано, що має місце заміна первинних реквізитів та даний документ не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Окрім того, за клопотанням сторони захисту судом допитано експерта, який проводив зазначену судову технічну експертизу документів, ОСОБА_12 .. Так, експерт повідомив, що повністю підтримує викладене ним у висновку №6/672 від 07.12.2018 року та пояснив суду, що в ході експертизи ним була встановлена невідповідність пред`явленого йому для експертизи посвідчення водія серії НОМЕР_2 типовим документам, які знаходяться в офіційному обігу за такими ознаками: нетипове свічення в УФ променях; наявність механічного пошкодження ламінаційних захисних плівок; неякісне нанесення зображення обличчя власника посвідчення водія.

Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в Рівенській області №31/17-4539 ОСОБА_7 20.04.2007 року ВРЕР ДАІ м. Дубно видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «В».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному використанні завідомо підробленого документа доведена повністю. Дії ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 358 КК України.

Щодо призначеного судом покарання, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, на думку колегії суддів, при вирішенні питання щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, та призначив покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Дане покарання обвинуваченому ОСОБА_7 буде справедливим та достатнім, таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначених у ст. 65 КК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції судовий розгляд у даній справі провів повно, дослідив усі обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, у тому числі доводи сторони захисту щодо таких обставин, вірно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого переконання про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, належним чином вмотивувавши свої висновки.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, а отже така визнається необґрунтованою.

У ході апеляційного провадження не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

постановила:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Буського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.358 КК України без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4