КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0010697 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Також, цим вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 29 грудня 2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_6 прийшла до магазину «Бершка», що знаходиться в ТРЦ «Sky Mall», за адресою: м. Київ, проспект Генерала Ватутіна, 2-Т, де проходила повз полиць та вішаків, де виставлено одяг та взуття.
Діючи заздалегідь підготовленим планом дій, спланованим на вчинення таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає ОСОБА_6 взяла із вішака один чоловічий светр, арт. 7183/130/250/033, закупівельною вартістю 317 гривень 79 копійок, який належить ТОВ «Бершка Україна», та один чоловічий светр, арт.7160/130/251/048, закупівельною вартістю 292 гривень 09 копійок, який належить ТОВ «Бершка Україна», після чого зайшла з ним до примірочної магазину, де руками від`єднала захисні сигнальні кліпси, після чого светри сховала до сумки чорного кольору, яку заздалегідь підготувала для вчинення злочинних дій.
Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, не маючи наміру розраховуватись за товар, ОСОБА_6 , сховала захисні сигнальні кліпси в торговому залі магазину та вийшла з торгового залу магазину, пройшла лінію кас та магнітні рамки системи «антикрадіжка», разом із двома светрами, схованими у сумку, де була затримана працівником охорони поза межами приміщення торгового залу.
Тобто, виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_6 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, а саме таємно викрасти з магазину два чоловічі светри, загальною закупівельною вартістю 609 гривень 88 копійок, які належать ТОВ «Бершка Україна» та розпорядитися ними на власний розсуд, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівником охорони поза межами приміщення торгового залу.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить переглянути вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року та замінити призначене їй покарання у виді 120 годин громадських робіт на штраф у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вона має неофіційне працевлаштування на посаді оператора обробки дзвінків та замовлень у компанії «Скай Колл», що унеможливлює спроможність відбуття нею покарання у виді 120 годин громадських робіт на підставі її щільного робочого розкладу та відсутності вільного часу.
Обвинувачена зазначила, що вона забезпечує себе в нерідному для неї місті, платить за житло та заробляє на власне існування не отримуючи ніякої допомоги від рідних, працює з психологом, оскільки має фобію, яка дуже ускладнює відбуття нею покарання у виді громадських робіт.
Крім того, зауважила, що громадські роботи можуть мати поганий вплив на подальше її життя, а тому просить врахувати що вона не ухиляється від провини та покарання, а лише прагне отримати можливість спокутувати нанесену шкоду в інший спосіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0010697 та апеляційні доводи, провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, яка не оспорювала фактичні обставини справи і повністю визнала себе винною у вчиненні інкримінованого злочину та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинувачену ОСОБА_6 .

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Згідно вимог ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Переглядаючи в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченої, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 вищевказані норми кримінального закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про її особу, яка в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання, відсутність наслідків від вчиненого, позицію сторін щодо призначення покарання, її щире каяття , що суд обгрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання дійшов грунтовного висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо пом`якшення призначеного їй покарання у виді громадських робіт та заміни його на штраф у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з тих підстав, що вона неофіційно працевлаштована на посаду оператора обробки дзвінків та замовлень у компанії «Скай Колл», що унеможливлює спроможність відбуття нею покарання у виді громадських робіт через щільний робочий розклад та відсутність вільного часу, а також, що вона сама забезпечує себе в нерідному для неї місті, платить за житло та заробляє на власне існування не отримуючи ніякої допомоги від рідних, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не є тими обставинами, які б давали обгрунтовані підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, в тому числі з огляду на санкцію ч.1 ст. 185 КК України, яка передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а інших обгрунтованих підстав для пом`якшення призначеного їй покарання, колегія суддів не вбачає.

Отже, зважаючи на конкретні обставини справи та з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченої, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді 120 годин громадських робіт та вважає обране судом покарання необхідним йдостатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку та пом`якшення призначеного їй покарання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування чи зміну вироку суду першої інстанції, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0010697 стосовно ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3