Справа № 473/256/21
Номер провадження 1-в/473/32/2021
УХВАЛА
Іменем України

"08" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вознесенську в режимі відео конференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 10.10.2019 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна,

- про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_5 був засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 10.10.2019 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав, зазначив, що він хоч і не працевлаштований, участь в суспільно-корисному житті не приймає, але вважаючи, що відсутність діючих стягнень свідчить про його виправлення, просить клопотання задовольнити.

Представник ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 не працює, бажання працювати не виявляє, участі у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає, заохочень немає. Відбуваючи покарання в Вознесенській ВК-72 ОСОБА_5 не був працевлаштований, участі в суспільно-корисному житті та програмах діференційованого виховного впливу не приймав, весь час вів пасивний та пристосовницький спосіб життя, отже засуджений не довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці не довів своє виправлення.

Заслухавши представника ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», засудженого, а також враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

ОСОБА_5 був засуджений вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 10.10.2019 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289, ст.69, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна. На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Початок строку відбування покарання: 09.08.2019 року. Відбув більше ніж 2/3 частини призначеного строку покарання.

З 05.03.2020 року відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)».

Загалом за весь час відбування покарання засуджений мав 2 стягнення (обидва у травні 2020 року), які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

Згідно характеристики ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», яка є в особовій справі засудженого, він у майстерні установи не працевлаштований, бажання працювати не виявляє. Участі в суспільно - корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає, не вбачає в цьому необхідність. На відділенні веде пасивний та пристосовницький спосіб життя.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання . Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ч.1 ст.6 КВК України зазначає, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На теперішній час засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки засуджений заохочень немає, не працевлаштований, участі в суспільно-корисному житті відділення не приймає. В матеріалах справи та особової справи засудженого відсутні докази того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тому на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 81 КК України та п.2 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1