Провадження № 11-сс/811/1090/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_7 від 18 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 12.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що аналізуючи матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого, який зроблений у оскаржуваній постанові, що в діях ОСОБА_8 відсутні склади кримінальних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року та постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_7 від 18 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 12.09.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України та відновити досудове слідство. Витребувати з ТУ ДБР, розташованого у м. Львові матеріали кримінального провадження №0000903 від 12.09.2019.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя формально з`ясувала природу даних правовідносин та передчасно прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Зазначає, що матеріалами даного провадження було достеменно встановлено, що саме ОСОБА_6 була спричинена як матеріальна та моральна шкода, яка полягає в тому, що йому до цього часу не поновленні пенсійні права в частині щодо отримання більшого пенсійного. Тому, на переконання апелянта, як слідчий суддя так і слідчий ДБР ОСОБА_7 в силу вимог ч.7 ст.55 п.п.1-2 ст.56 КПК України зобов`язані були залучити його в даному провадженні в якості потерпілого та провести його допит як потерпілого в порядку передбаченому ч.7 ст.224 КПК України.

Вказує, що слідчим суддею залишено поза увагою доводи ОСОБА_6 про те, що слідчий ДБР ОСОБА_7 не дослідив докази в матеріалах досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000046 від 04.03.2016 щодо слідчого ОСОБА_9 .

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію ухвали слідчого судді ОСОБА_10 отримав лише 15.09.2020 року.
Під час розгляду справи в апеляційному суді, після відмови у заявлених відводах, ОСОБА_6 покинув зал судового засідання, зазначивши, що не бажає брати участь в судовому засіданні.

За таких обставин у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідача, дослідивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, матеріали скарги і доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

На переконання колегії суддів наведені ОСОБА_6 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року є поважними, підтверджуються матеріалами справи, а тому такий строк слід поновити, оскільки із матеріалів справи встановлено, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді ОСОБА_6 отримав 15 вересня 2020 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Також, згідно ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000903 від 12.09.2019 року за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 12.09.2019 року закрито кримінальне провадження 0000903 від 12.09.2019 року у зв`язку з відсутністю в діяннях заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_8 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вивчивши постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000903 від 12.09.2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, колегія суддів вважає, що така відповідає вимогам КПК України і викладені у ній висновки слідчого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими.

Як передбачено ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, тощо.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки слідчого про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 КПК України.

Судове рішення, постановлене за результатами розгляду скарги, повинно відповідати встановленим законодавцем критеріям, викладеним у ст. 370 КПК України, щодо його законності, обґрунтованості та умотивованості висновків.

Як убачається з змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею ці вимоги закону виконані у повному обсязі.

Як слідчий ОСОБА_7 , так і слідчий суддя прийшли до вірного переконання, що у зазначених ОСОБА_6 діях слідчих заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_8 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.

На думку колегії суддів, слідчим належним чином зібрані докази в кримінальному провадженні, встановлені фактичні обставини справи, яким надано належну правову оцінку та прийняте, передбачене кримінальним процесуальним законом, рішення з дотриманням вимог ст. ст. 110, 284 КПК України. Порушень вимог кримінального процесуального закону, які би могли вплинути на законність прийнятого рішення, слідчим не допущено.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя та слідчий ОСОБА_7 зобов`язані були залучити його в даному провадженні в якості потерпілого та провести допит в якості потерпілого, не знайшли свого підтвердження, оскільки, у розумінні вимог ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

Як встановлено апеляційним судом, з ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 05 грудня 2019 року вбачається, що ОСОБА_6 оскаржував, в тому числі, постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000903 від 12.09.2019. Слідчим суддею у задоволенні даної скарги ОСОБА_6 в частині скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим відмовлено.

З огляду на наведене, ОСОБА_6 не набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000903, а тому доводи його апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Поряд з цим, заявник ОСОБА_6 в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні з`явився на допит до слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, однак від допиту в якості свідка відмовився, про що був складений відповідний рапорт.

Крім цього, у ході досудового розслідування даного кримінального провадження не здобуто об`єктивних доказів щодо завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам заявника чи інших окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, що є обов`язковою умовою наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364-367 КК України.

Покликання апелянта на неповноту досудового розслідування є безпідставними. Під час досудового розслідування слідчий здійснив необхідні процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.

Вказівка в апеляційній скарзі на неповноту та необ`єктивність розгляду скарги слідчим суддею є необґрунтованою. При розгляді скарги слідчим суддею досліджені надані матеріали, повно та всебічно з`ясовані усі необхідні питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення..

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам. Істотних порушень кримінального процесуального закону при судовому розгляді, які б тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.

Ухвала слідчого судді належним чином вмотивована, а тому відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя перевірив доводи заявника й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_7 від 18 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 12.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364, ч.1 ст.365 КК України, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: