31.07.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/699/20
провадження №1-кп/533/77/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000181, внесене в ЄРДР 21.07.2020, за обвинуваченням,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, освіта професійна, раніше неодноразово судимого:
1) вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 26.09.2003 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, звільнений від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік;
2)вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 22.10.2008 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
3) вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.12.2008 за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, ч. 1 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
4) вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 13.01.2012 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;
5)вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.05.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі 1 (один) рік, звільнений відповідно до ст. 75 КК України від відбуття з іспитовим 1 (один) рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
20.07.2020 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прийшов до господарства, належного ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, шляхом відчинення вхідних дверей проник усередину господарського приміщення (сараю), звідки повторно таємно викрав жіночий велосипед марки «Комфорт», з кошиком на кермі, вартість якого згідно висновку експерта становить 1033 гривень 33 копійки. В послідуючому викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1033 гривень 33 копійки.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
30 липня 2020 року за письмовою згодою потерпілого, між обвинуваченим та прокурором у даному кримінальному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Сторони угоди узгодили міру покарання обвинуваченому за вчинене ним кримінальне правопорушення: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. Також сторони домовились на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.
Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, в тому числі, у провадженні щодо злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Матеріальна шкода, завдана потерпілому відшкодована.
Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, щиро розкаюється, погоджується на призначення узгодженого покарання, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, та умовам, визначеним ст. 53 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого за угодою, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Запобіжний захід до обвинуваченого закінчився 28.07.2020.
Витрати на залучення експерта необхідно стягнути на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2020 року, укладену між начальником Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000181 від 21.07.2020.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: велосипед марки «Комфорт» залишити власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 150,00 (сто п`ятдесят гривень 00 коп.) гривень.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити потерпілому, прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1