Справа № 348/1024/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів в кримінальному провадженні №0000197 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою яке мотивував тим, що розгляд кримінального провадження триває, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 27 грудня 2020 року, ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_7 просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивувала тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений вважає клопотання прокурора таким, що не підлягає до задоволення, а клопотання захисника підставним.

Вислухавши учасників судового провадження та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 27 грудня 2020 року.

До вказаної дати закінчити розгляд кримінального провадження неможливо з об`єктивних причин.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою, суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що станом на день розгляду клопотання прокурора продовжує існувати ризик, як ймовірність переховування ОСОБА_5 від суду.

Крім зазначеного ризику, суд враховує і те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також вік обвинуваченого та стан його здоров`я, сімейний стан.

На думку суду, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, виключає можливість ухилення обвинуваченого від суду, а тому суд не вбачає підстав для зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу на інші більш м`який.

Все вищевикладене в сукупності, свідчить про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, а обмеження його конституційних прав в даному випадку є виправданим і таким, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Не роблячи передчасних висновків щодо винуватості обвинуваченого суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, у зв`язку з чим, клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу є необгрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Отже, на час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які раніше були підставою для продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого відпали тільки частково, а тому цей запобіжний захід підлягає продовженню.

Даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять. Обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Оскільки обвинуваченому інкримінуються вчинення злочину із застосуванням насильства, у суду немає підстав для визначення розміру застави ( ч. 4 ст. 183 КПК України).

За змістом частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогородка, Ізяславського району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 продовжити на 60 днів - до 20 лютого 2021 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, захиснику та начальнику Державна установа "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3