Провадження № 1-кс/554/1565/2021
У Х В А Л А
25 січня 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 погоджене прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке аргументував наступним.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_4 у своїй діяльності керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативними актами.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського, що регламентується ч. 1 ст . 12 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно із приписами статті 62 Закону, поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Через достатній досвід роботи в правоохоронному органі ОСОБА_4 , достовірно відомо, що:
Відповідно до приписів Конституції України:
людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ч.1 ст. 3);
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ( ч.2 ст. 19);
кожен має право на повагу до його гідності ( ч.1 ст. 28).
У відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» здійснюючі владні повноваження поліції, визначені розділом IV Закону, працівники поліції зобов`язані:
під час виконання своїх завдань забезпечувати дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України, тощо;
неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
поважати і не порушувати прав і свобод людини, тощо (ст. 18 Закону).
Згідно зі ч. 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.
Таким чином, ОСОБА_4 , виходячи із обсягу наявних прав і обов`язків, постійно здійснював функції представника влади, тобто згідно з положенням
ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою працівником правоохоронного органу.
Однак, ОСОБА_4 , будучи інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції вчинив умисний злочин у сфері громадського порядку та моральності у групі осіб, відверто нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади поліцейської служби в Україні, вдався до вчинення умисного злочину, суспільно небезпечні наслідки яких призвели до порушення гарантованих Конституцією України прав і свобод громадян, за наступних обставин.
Так, 28.11.2020 року ОСОБА_4 , приблизно о 04 год. 30 хв. будучи у стані алкогольного сп`яніння спільно з раніше знайомим
ОСОБА_7 і невстановленими слідством особами, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись біля приміщення кафе «Черчель», розташованому за адресою: вул. Короленко, 10 в м. Дніпро, де підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_8 , і здійснюючі свій злочинний намір, ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, спільно з співучасником злочину ОСОБА_7 і невстановленими слідством співучасниками злочину, діючи узгоджено в групі, з особливою зухвалістю, стали наносити множинні удари руками і ногами по різних частинах тіла ОСОБА_8 , чим заподіяли останньому фізичну біль. Після чого співучасник злочину ОСОБА_7 , діючи узгоджено в групі з ОСОБА_4 і невстановленими слідством співучасниками злочину, продовжуючи здійснювати свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, здійснив декілька пострілів з наявної при собі невстановленої слідством вогнепальної зброї в область тулуба потерпілого ОСОБА_8 , в цей самий час ОСОБА_4 діючи узгоджено в групі з співучасником злочину ОСОБА_7 і невстановленими слідством співучасниками злочину, продовжуючи здійснювати свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, здійснив декілька пострілів з наявного при собі невстановленої слідством вогнепальної зброї в область тулуба потерпілого ОСОБА_8 . Таким чином ОСОБА_4 діючи узгоджено в групі з співучасником злочину ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючої вогнепального поранення грудної клітини, брюшної стінки, лівого передпліччя.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжуються особливою зухвалістю, вчинені групою осіб,
із застосуванням вогнепальної зброї, кваліфікуються по ч. 4 ст. 296
28.11.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 296 КК України; 30.11.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри.
25.01.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 28.03.2021 року.
На даний час, у зв`язку із необхідністю провести ряд слідчих дій виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу, обраного підозрюваному. Ризики, які встановлені при обранні підозрюваному запобіжного заходу та обумовлюють його застосування, не зменшилися.
На підставі наведеного, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки провину він визнає, нікуди не втікав. Просив обрати домашній арешт.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що ризики не доведені, підозрюваний має постійне місце проживання, визнає провину, тому просив обрати цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається зі ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
28.11.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 296 КК України; 30.11.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри.
25.01.2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, а саме до 28.03.2021 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання про продовження строку дії тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, а також характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 28.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколами обшуків від 28.11.2020; протоколами оглядів від 28.11.2020; іншими матеріалами досудового розслідування; протоколом допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7 .
Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
За таких обставин суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 199, 309, 369, 370, 372, 395 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», слідчий суддя,-
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 25.03.2021 року 08 год. 50 хв.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1