Провадження №1-кп/522/2059/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002449 від 04.07.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одружений, не працючий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимостей не має,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2020 року приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_3 вийшов зі свого помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , щоб сходити в магазин, та на зворотньому шляху по вул. Катерининській, біля буд. №22, зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , та між ними розпочався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході виниклого конфлікту ОСОБА_6 почав вимагати у ОСОБА_3 відкрити ворота, які ведуть до двору будинку, біля якого вони стояли, при цьому виражаючись нецензурною лайкою. В цей час до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підійшов співмешканець матері ОСОБА_3 ОСОБА_8 та побачивши вказаний конфлікт, наніс один удар лівою ногою в область сідниць ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 почав втікати в бік вулиці Буніна. В цей час у ОСОБА_3 , який, будучи обуреним попередньою поведінкою потерпілого відносно нього, виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Так, ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , дістав зі свого портфелю, який висів у нього на плечах, заздалегідь заготовлений предмет зовні схожий на ніж, та, тримаючи вказаний предмет у правій руці, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, в той час, коли потерпілий вже тікав від ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , підбіг до нього ззаду та наніс один удар даним предметом потерпілому ОСОБА_6 в поперекову зону, спричинивши колото-різане поранення правої нирки.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а потерпілого ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до Міської клінічної лікарні №11, де йому надано невідкладну медичну допомогу.
В результаті вищезазначених умисних протиправних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинене наступне тілесне ушкодження: колоте-різане поранення поперекової області з ушкодженням правої нирки, яке згідно п. 2.1.3 «к» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті та пояснив суду наступне. Вказав, що дійсно спричинив потерпілому ОСОБА_6 умисне тяжке тілесне пошкодження, небезпечне в момент його заподіяння. В ніч з 03.07.2020 року на 04.07.2020 року він вийшов з дому купити цигарки та повертаючись додому, біля воріт двору, в якому проживає, а саме будинку АДРЕСА_2 , зустрів раніше незнайомого йому чоловіка, який просив відкрити йому ворота, при цьому вів себе агресивно по відношенню до нього, виражався нецензурною лайкою, хапав за одяг, штовхав, погрожував фізичною розправою. Після того як з двору вийшов співмешканець його матері та заступився за нього, потерпілий ОСОБА_6 почав уходити. Надалі він, перелякавшись, дістав ніж, який знаходився у нього в рюкзаку, наніс один удар правою рукою потерпілому у праву сторону поперекової області та пішов додому. У вчиненому щиро кається, просив вибачення, зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не вчиняти злочини.
Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчиненому злочині та призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак суд враховує надану стороною захисту заяву від потерпілого ОСОБА_6 , в якій зазначено, що останньому родиною ОСОБА_3 відшкодовано матеріальну і моральну шкоду, який також просив, призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який, є громадянином України, зареєстрований та має постійне місце проживання в м. Одесі, є інвалідом 3 групи, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, в силу ст. 89 КК України вважається такою особою, що судимостей не має, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, та відшкодовано матеріальну і моральну шкоду потерпілому, що свідчить про дієвість щирого каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.
Санкцією ч. 1 ст. 121 КК України за вчинення злочину: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.
Враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.
У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).
Також суд, окрім наведеного вище, приймає до уваги стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 3 групи по зору з дитинства, та те, що до вчинення злочину працював прибиральником виробничих приміщень в ПП «Металозахист», де зарекомендував себе з позитивної сторони.
Водночас суд враховує поведінку потерпілого, який спровокував конфлікт, однак на теперішній час претензій до обвинуваченого не має, та просив призначити ОСОБА_3 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
При цьому суд зважає на те, що спричинене обвинуваченим тілесне ушкодження потерпілому було небезпечним в момент його заподіяння та на теперішній час поведінка обвинуваченого та стан його здоров`я істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину.
Крім того, обвинувачений просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, щоб він мав змогу працювати та повернути рідним кошти, які вони відшкодували потерпілому.
Таким чином, врахувавши в сукупності наведені вище обставини злочину, особу обвинуваченого та стан його здоров`я, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме дієве щире каяття та добровільне відшкодування шкоди потерпілому, думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз відсутні та цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 50, 61, 65, 75, 76, 121 КК України, ст.ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити обвинуваченого з-під варти негайно в залі суду.
Накладені на майно арешти на підставі ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2020 року скасувати.
Речові докази по справі:
- кросівки чорно-червоного кольору фірми «Nike» 44 розміру, футболка чорного кольору з надписом «WARNING», шорти темно-синього кольору, з надписом «Fila», які належать ОСОБА_3 , повернути їх власнику;
- металевий предмет, чорного кольору, циліндричної форми, який за зовнішніми ознаками схожий на телескопічну палицю, та який поміщено до сейф-пакету №7042765 та опечатано знищити;
- серветка зі слідами речовини бурого кольору, кепка панамка зі слідами речовини бурого кольору, три марлевих тампони зі змивами речовини бурого кольору знищити;
- футболку зі слідами речовини бурого кольору та шорти зі слідами речовини бурого кольору, які належать ОСОБА_6 , повернути власнику;
- диск формату «DVD-R», помаранчевого кольору, ємністю 4,7 Гб, з написом логотипу фірми «Videx», із записами з камер відео спостереження магазину «Adidas», - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- диск формату «DVD-R», помаранчевого кольору, ємністю 4,7 Гб, з написом логотипу фірми «Videx», із записами з камер відео спостереження на фасаді будівлі торгівельного центру «KADDOR», - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- диск формату «DVD-R», помаранчевого кольору, ємністю 4,7 Гб, з написом логотипу фірми «Videx», із записами з камер відео спостереження на фасаді будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 22, - зберігати при матеріалах кримінального провадження;
- диск формату «DVD-R», помаранчевого кольору, ємністю 4,7 Гб, з написом логотипу фірми «Videx», із записами з камер відео спостереження на фасаді будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 24, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1