Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/311/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.07.2020 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенигородка, Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, працюючого комірником на ТОВ «Вересень Плюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України
застосовано запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.07.2020 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 29.09.2020 року включно обов`язки: заборонено залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22-00 год. до 06-00 год.; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з с. Звенигородка Олександрівського району Кіровоградської області, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком відвідування місця роботи в м. Олександрія Кіровоградської області відповідно до графіку роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме організаційне та інше сприяння діяльності терористичної організації.
Обґрунтованість підозри підтверджується протоклами допиту свідків, протоколами огляду електронних сторінок, протоколом огляду матеріалів за результатами проведення оперативно-технічного заходу, протоколом огляду диску з інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» від 25.06.2020, додатковим протоколом огляду диску з інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» від 23.07.2020, протоколом огляду диску із інформацією щодо трафіків від 06.07.2020, протоколом обшуку від 28.07.2020 та додатками до нього, в тому числі: протоколом огляду місця події від 28.07.2020, протоколом огляду вилучених в ході обшуку предметів від 29.07.2020.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 258-3 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.
Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу врахував, що ОСОБА_7 підтримує сталі зв`язки із представниками терористичних угруповань «ДНР» та «ЛНР», в тому числі із особою на ім`я « ОСОБА_10 » ( ОСОБА_11 ), а також має спільників на території Кіровоградської області, які можуть допомогти останньому покинути територію, підконтрольну органам влади України та приховуватися в подальшому на тимчасово окупованій території Донбасу, або в Росії, що підтверджується перепискою із особою « ОСОБА_11 » в месенджері «Вайбер», дає обгрунтовані підстави вважати, що він може переховатися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, покинути територію України та виїхати за кордон, або на тимчасово окуповану територію.
Підозрюваний має доступ до зброї та боєприпасів, джерело походження яких поки невідоме; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій та не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на зазначених осіб.
Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено існування інших ризиків. Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, де проживає разом з бабусею ОСОБА_12 , яку доглядає, має джерело доходу - працевлаштований комірником на ТОВ «Вересень Плюс», сталі соціальні зв`язки, працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, раніше не судимий.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_13 , погодженого з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до підозрюваного ОСОБА_7 , та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Вважає ухвалу необґрунтованою з підстав невідповідності обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, фактичним обставинам кримінального провадження, особі підозрюваного, а тому підлягає скасуванню.
при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не враховано, що 28.07.2020, в ході проведення обшуку в домоволодінні за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено запаяну пластикову ємність, яку ОСОБА_7 забрав до себе додому за вказівкою невідомої особи, на ім`я « ОСОБА_10 » ( ОСОБА_11 ), що підтверджується показами ОСОБА_14 від 28.07.2020.
Вміст пластикової ємності, за допомогою ОСОБА_7 , планувалося використати з метою вчинення вибухів на території Кіровоградської області.
Так, під час проведення обшуку, за допомогою виклику через чергового ГУНП в Кіровоградській області (102), було викликано групу взривотехників, які, після прибуття до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , провели огляд підозрілої запаяної пластикової ємності, за результатом якої, було прийнято рішення про необхідність вивозу даного об`єкту за межі населеного пункту, для подальшого дослідження його вмісту та прийняття рішення про вибухонебезпечність.
Після чого, дану підозрілу запаяну пластикову ємність, за участі спеціалістів та у присутності понятих, було вивезено поза межі населеного пункту с. Звенигородка, на відстань понад 1500 метрів від жилих будівель. В подальшому спеціалістами, зарядом малої потужності було здійснено руйнування оболонки вказаного предмету. Під час огляду місця події, на місці руйнування, було виявлено ряд візуально схожих на боєприпаси предметів: 3 корпуса ручних фанат «Ф-1», 2 корпуса ручних фанат«РГД-5», підривачі типу «УЗРГМ» у кількості 5 штук, димові шашки «ДМ-11», ручна димова фаната «РДГ-2» - сигнальний та освітлювальний патрони», про що було складено відповідний протокол, та Акт.
Такими чином, судом не враховано, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не усуває ризиків передбачених ст.177 КПК України, оскільки обставини справи у своїй сукупності свідчать про те, що підозрюваний, стосовно якого внесене клопотання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може мати має доступ до іншої зброї та боєприпасів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати провадженню іншим чином, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає.
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-1 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Отже, у відповідності до вище наведених норм закону, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, яке відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом із бабусею ОСОБА_12 , яку доглядає, має джерело доходів працевлаштований комірником на ТОВ «Вересень Плюс», сталі соціальні зв`язки, працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на підставі чого погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування заборонивши останньому в певний час доби, а саме з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня залишати місце свого проживання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.
Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 183, 194, 376, 404, 405,419, 422 КПК України, колегія суддів Кропивницького апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.07.2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто з 30.07.2020 до 29.09.2020, який полягає в забороні останньому в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4