печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі- ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
02.07.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_3 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчими Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2019, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу на посаді помічника командира частини начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , будучи начальником та виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи відповідно до примітки ст. 425 КК України військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, недбало ставлячись до військової служби шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, ст.ст. 11, 16, 82, 83, 84, 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, п.п. 3.1.9, 3.2.21 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, п.п. 1.10, 2.2.3, 3.3.1, 3.3.2, 5.10, 8.1.1, 8.1.4, 8.1.5, 8.1.7, 8.1.12, 8.1.17, 8.1.18, 8.1.22, 9.7 Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №590 від 12.11.2010 (далі Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у період з 31.03.2016 по 31.01.2019, допустив безпідставне нарахування та виплату коштів військової частини на оплату непередбачених законодавством видів грошового забезпечення (подвійні виплати протягом року грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань), заробітної плати (здійснені без наказу командира військової частини виплати премій та надбавок за складність і напруженість), а саме: 31.03.2016 згідно відомості №68 переплачено 6880,37 грн., 31.03.2016 згідно відомості №69 переплачено 962,50 грн., 31.03.2016 згідно відомості №70 переплачено 1614,00 грн., 31.03.2016 згідно відомості №71 переплачено 15294,00 грн., 29.04.2016 згідно відомості №115 переплачено 7239,38 грн., 29.04.2016 згідно відомості №116 переплачено 962,50 грн., 29.04.2016 згідно відомості №117 переплачено 1614,00 грн., 29.04.2016 згідно відомості №118 переплачено 14439,00 грн., 18.05.2016 згідно відомості №147 переплачено 19338,00 грн., 31.05.2016 згідно відомості №161 переплачено 7920,82 грн., 31.05.2016 згідно відомості №162 переплачено 1025,00 грн., 31.05.2016 згідно відомості №163 переплачено 1537,16 грн., 30.06.2016 згідно відомості №187 переплачено 8810,04 грн., 30.06.2016 згідно відомості №188 переплачено 1025,00 грн., 30.06.2016 згідно відомості №189 переплачено 859,00 грн., 30.06.2016 згідно відомості №190 переплачено 27231,00 грн., 29.07.2016 згідно відомості №224 переплачено 7221,86 грн., 29.07.2016 згідно відомості №225 переплачено 1025,00 грн., 29.07.2016 згідно відомості №226 переплачено 859,00 грн., 29.07.2016 згідно відомості №227 переплачено 21123,00 грн., 31.08.2016 згідно відомості №258 переплачено 7500,66 грн., 31.08.2016 згідно відомості №259 переплачено 1025,00 грн., 31.08.2016 згідно відомості №260 переплачено 859,00 грн., 31.08.2016 згідно відомості №264 переплачено 13062,00 грн., 30.09.2016 згідно відомості №305 переплачено 2651,72 грн., 30.09.2016 згідно відомості №297 переплачено 8845,65 грн., 30.09.2016 згідно відомості №298 переплачено 1025,00 грн., 30.09.2016 згідно відомості №299 переплачено 1718,00 грн., 30.09.2016 згідно відомості №311 переплачено 15185,00 грн., 31.10.2016 згідно відомості №336 переплачено 9628,50 грн., 31.10.2016 згідно відомості №337 переплачено 3401,00 грн., 31.10.2016 згідно відомості №338 переплачено 859,00 грн., 31.10.2016 згідно відомості №340 переплачено 22111,50 грн., 15.11.2016 згідно відомості № 366 переплачено 4536,25 грн., 30.11.2016 згідно відомості №373 переплачено 820,00 грн., 30.11.2016 згідно відомості №374 переплачено 2376,00 грн., 30.11.2016 згідно відомості №376 переплачено 3128,00 грн., 26.12.2016 згідно відомості №408 переплачено 10651,00 грн., 26.12.2016 згідно відомості №409 переплачено 3832,00 грн., 26.12.2016 згідно відомості №410 переплачено 968,00 грн., 28.12.2016 згідно відомості №416 переплачено 43 500,00 грн., 28.12.2016 згідно відомості №417 переплачено 37500,00 грн., 28.12.2016 згідно відомості №418 переплачено 10500,00 грн., 31.01.2017 згідно відомості №15 переплачено 12685,60 грн., 31.01.2017 згідно відомості №16 переплачено 2116,40 грн., 31.01.2017 згідно відомості №17 переплачено 1632,00 грн., 28.02.2017 згідно відомості №48 переплачено 7584,00 грн., 28.02.2017 згідно відомості №49 переплачено 4592,00 грн., 28.02.2017 згідно відомості №50 переплачено 5816,00 грн., 28.02.2017 згідно відомості №51 переплачено 21572,00 грн., 30.03.2017 згідно відомості №82 переплачено 1107,20 грн., 30.03.2017 згідно відомості №85 переплачено 1088,00 грн., 31.05.2017 згідно відомості №151 переплачено 6323,20 грн., 31.05.2017 згідно відомості №152 переплачено 5136,00 грн., 31.05.2017 згідно відомості №153 переплачено 5816,00 грн., 31.05.2017 згідно відомості №155 переплачено 30404,00 грн., 30.06.2017 згідно відомості №193 переплачено 7744,80 грн., 30.06.2017 згідно відомості №194 переплачено 4048,00 грн., 30.06.2017 згідно відомості №195 переплачено 4850,80 грн., 30.06.2017 згідно відомості №196 переплачено 7905,90 грн., 30.06.2017 згідно відомості №198 переплачено 52373,65 грн., 28.07.2017 згідно відомості №229 переплачено 4956,35 грн., 28.07.2017 згідно відомості №230 переплачено 4151,62 грн., 28.07.2017 згідно відомості №231 переплачено 4504,00 грн., 28.07.2017 згідно відомості №232 переплачено 38355,00 грн., 28.07.2017 згідно відомості №233 переплачено 11344,00 грн., 31.08.2017 згідно відомості №264 переплачено 4022,55 грн., 31.08.2017 згідно відомості №265 переплачено 3560,00 грн., 31.08.2017 згідно відомості №266 переплачено 5577,46 грн., 31.08.2017 згідно відомості №268 переплачено 26387,00 грн., 29.09.2017 згідно відомості №316 переплачено 5545,53 грн., 29.09.2017 згідно відомості №317 переплачено 5170,96 грн., 29.09.2017 згідно відомості №318 переплачено 3884,58 грн., 29.09.2017 згідно відомості №320 переплачено 110482,75 грн., 26.10.2016 шляхом зарахування на картковий рахунок переплачено 3417,94 грн., 31.10.2017 згідно відомості №345 переплачено 6323,20 грн., 31.10.2017 згідно відомості №346 переплачено 5246,00 грн., 31.10.2017 згідно відомості №347 переплачено 5816,00 грн., 31.10.2017 згідно відомості №350 переплачено 72465,00 грн., 30.11.2017 згідно відомості №386 переплачено 6395,20 грн., 30.11.2017 згідно відомості №387 переплачено 7472,00 грн., 30.11.2017 згідно відомості №388 переплачено 5816,00 грн., 30.11.2017 згідно відомості №389 переплачено 40 864,00 грн., 07.12.2017 згідно відомості №402 переплачено 4661,00 грн., 26.12.2017 згідно відомості №420 переплачено 6395,20 грн., 26.12.2017 згідно відомості №421 переплачено 12598,50 грн., 26.12.2017 згідно відомості №422 переплачено 5816,00 грн., 27.12.2017 згідно відомості №428 переплачено 67932,00 грн., 27.12.2017 згідно відомості №429 переплачено 68735,60 грн., 28.12.2017 згідно відомості №431 переплачено 4452,00 грн., 26.01.2018 згідно відомості №17 переплачено 7287,62 грн., 31.01.2018 згідно відомості №20 переплачено 1219,20 грн., 30.03.2018 згідно відомості №78 переплачено 1219,20 грн., 27.04.2018 згідно відомості №111 переплачено 1219,20 грн., 31.05.2018 згідно відомості №146 переплачено 1219,20 грн., 08.06.2018 згідно відомості №162 переплачено 10520,44 грн., 27.06.2018 згідно відомості №187 переплачено 1219,20 грн., 27.06.2018 згідно відомості №190 переплачено 23 240,00 грн., 09.07.2018 згідно відомості №209 переплачено 10093,05 грн., 31.07.2018 згідно відомості №215 переплачено 831,27 грн., 31.08.2018 згідно відомості №242 переплачено 332,51 грн., 31.08.2018 згідно відомості №245 переплачено 12226,50 грн., 31.08.2018 згідно відомості №247 переплачено 3349,00 грн., 26.09.2018 згідно відомості №277 переплачено 2260,60 грн., 26.10.2018 згідно відомості №306 переплачено 22061,02 грн., 26.10.2018 шляхом зарахування на картковий рахунок переплачено 11044,48 грн., 31.10.2018 згідно відомості №309 переплачено 1219,20 грн., 26.11.2018 шляхом зарахування на картковий рахунок переплачено 9315,35 грн., 30.11.2018 згідно відомості №319 переплачено 1613,29 грн., 30.11.2018 згідно відомості №322 переплачено 1198,00 грн., 30.11.2018 згідно відомості №325 переплачено 24968,00 грн., 30.12.2018 згідно відомості №331 переплачено 1219,20 грн., 06.12.2018 шляхом зарахування на картковий рахунок 8974,05 грн., 31.01.2019 згідно відомості №4 переплачено 7092,20 грн., а також внаслідок безпідставного нарахування та виплати коштів військової частини на оплату непередбачених законодавством видів грошового забезпечення, (подвійні виплати протягом року грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) а саме: 31.03.2016 згідно відомості №78 кошти у сумі 7400,93 грн., 26.04.2016 згідно відомості №110 кошти у сумі 3654,74 грн., 30.12.2016 згідно відомостей №421 та №422 кошти у сумі 45722,66 грн., 19.08.2017 згідно відомості №262 кошти у сумі 7329,14 грн., 28.12.2017 згідно відомостей №430, №431 та №432 кошти у сумі 18840,67 грн., 26.01.2018 згідно відомості №19 кошти у сумі 39232,90 грн., 08.02.2018 згідно відомостей №38, №39 кошти у сумі 14158,29 грн., 14.02.2018 згідно відомості №43 кошти у сумі 5638,42 грн., 07.03.2018 згідно відомості №64 кошти у сумі 24735,04 грн., 16.03.2018 згідно відомості №74 кошти у сумі 5556,63 грн., 17.04.2018 згідно відомості №103 кошти у сумі 8201,78 грн., 21.05.2018 згідно відомості №142 кошти у сумі 13951,21 грн., 08.06.2018 згідно відомостей №162 та №165 кошти у сумі 31302,68 грн., 22.06.2018 згідно відомості №183 кошти у сумі 197420,74 грн., 23.06.2018 згідно відомості №185 кошти у сумі 14296,56 грн., 10.07.2018 згідно відомості №210 кошти у сумі 8005,34 грн., 07.08.2018 згідно відомості №233 кошти у сумі 8084,77 грн., 30.11.2018 згідно відомості №325 кошти у сумі 25320,90 грн., 28.12.2018 згідно відомості №338 кошти у сумі 515,00 грн., які в подальшому незаконно привласнено бухгалтером фінансово економічної служби ОСОБА_5 . Внаслідок вищевказаних дій було зайво переплачено кошти в сумі 1778908,53 грн., з яких нараховано податків на суму 505879,59 грн. Тобто, внаслідок недбалого ставлення до військової служби вчиненого ОСОБА_4 , яке виразилось у безпідставному нарахуванні грошового забезпечення та заробітної плати, спричинено майнову шкоду військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 1778908,53 грн., що згідно з пунктом 2 Примітки до статті 425 КК України віднесено до тяжких наслідків, оскільки більше ніж у 500 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян (що на момент закінчення злочину становив 960,50 грн.)

Він же, ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що проходячи військову службу на посаді помічника командира частини начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , будучи начальником для працівників фінансової економічної служби частини, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи відповідно до примітки ст. 425 КК України військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, недбало ставлячись до військової служби шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, ст.ст. 11, 16, 82, 83, 84, 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (із змінами), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, п.п. 3.1.9, 3.2.21 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, п.п. 1.10, 2.2.3, 3.3.1, 3.3.2, 5.10, 8.1.1, 8.1.4, 8.1.5, 8.1.7, 8.1.12, 8.1.17, 8.1.18, 8.1.22, 9.7 Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №590 від 12.11.2010 (далі Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України), перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у період з 31.03.2016 по 31.01.2019, безпідставно нарахував грошове забезпечення, а відповідні кошти, внаслідок неналежного здійснення ним контролю за дотриманням вимог щодо обліку збереження та видачі готівкових коштів, привласнено підлеглим працівником бухгалтером ОСОБА_5 , чим вчинено тяжкий злочини передбачений ч. 4 ст. 191 КК України, зокрема: 31.03.2016 згідно відомості №78 кошти у сумі 7400,93 грн., 26.04.2016 згідно відомості №110 кошти у сумі 3654,74 грн., 30.12.2016 згідно відомостей №421 та №422 кошти у сумі 45722,66 грн., 19.08.2017 згідно відомості №262 кошти у сумі 7329,14 грн., 28.12.2017 згідно відомостей №430, №431 та №432 кошти у сумі 18840,67 грн., 26.01.2018 згідно відомості №19 кошти у сумі 39232,90 грн., 08.02.2018 згідно відомостей №38, №39 кошти у сумі 14158,29 грн., 14.02.2018 згідно відомості №43 кошти у сумі 5638,42 грн., 07.03.2018 згідно відомості №64 кошти у сумі 24735,04 грн., 16.03.2018 згідно відомості №74 кошти у сумі 5556,63 грн., 17.04.2018 згідно відомості №103 кошти у сумі 8201,78 грн., 21.05.2018 згідно відомості №142 кошти у сумі 13951,21 грн., 08.06.2018 згідно відомостей №162 та №165 кошти у сумі 31302,68 грн., 22.06.2018 згідно відомості №183 кошти у сумі 197420,74 грн., 23.06.2018 згідно відомості №185 кошти у сумі 14296,56 грн., 10.07.2018 згідно відомості №210 кошти у сумі 8005,34 грн., 07.08.2018 згідно відомості №233 кошти у сумі 8084,77 грн., 30.11.2018 згідно відомості №325 кошти у сумі 25320,90 грн., 28.12.2018 згідно відомості №338 кошти у сумі 515,00 грн., чим спричинено майнову шкоду військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 479368,4 грн.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється в недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

29.05.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 з 2013 року володіє на праві приватної власності автомобілем FORD B-MAX, номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, вартість якого згідно поданої ОСОБА_4 декларації за 2019 рік становить 150000 грн. (тобто в межах шкоди, завданої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення).

З метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди 04.06.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу № 757/23012/20-к про накладення арешту на майно ОСОБА_4 автомобіль FORD B-MAX, номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Зазначену ухвалу слідчого судді направлено на виконання до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області та 24.06.2020 отримано вказаною установою. Однак 25.06.2020 службовими особами Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу за ОСОБА_6 (сином підозрюваного), а у відповідь на надіслану ухвалу слідчого судді повідомили про неможливість її виконання, оскільки власником транспортного засобу являється ОСОБА_6 .

На запит прокурора в кримінальному провадженні Регіональним сервісним центром МВС у Вінницькій області надано копії документів, що стали підставою для здійснення перереєстрації транспортного засобу, а саме договір комісії від 01.06.2020 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ВІТ-ОКС», а також договір купівлі-продажу від 01.06.2020 між вказаним товариством та ОСОБА_6 , згідно яких вище вказаний транспортний засіб у підозрюваного ОСОБА_4 купує його син ОСОБА_6 ..

Таким чином, шляхом формальної перереєстрації права власності на транспортний засіб за своїм сином, ОСОБА_4 забезпечив собі можливість і надалі користуватись та розпоряджатись автомобілем FORD B-MAX, номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, приховавши його таким чином від можливої конфіскації з метою відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Прокурор вказує, що з метою арешту вказаного майна є забезпечення відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України зокрема визначено, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Частиною 6 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Законодавець нормами кримінального процесуального законодавства передбачив, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль FORD B-MAX, номер кузова НОМЕР_2 , 2013 року випуску, із забороною розпоряджатись.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1