Справа № 554/7041/20
Провадження № 1-кп/545/88/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в режимі відео конференції кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого , призваного на військову службу НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 на посаді водія-кулеметника інженерно-саперного взводу у військовому званні « старший солдат », зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу терміном на 6 місяців.

06.09.2019 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-кулеметника інженерно-саперного взводу у військовому званні « старший солдат ».

Згідно вимог ст.ст.65,68 Конституції України, ст. 17 ЗУ « Про оборону України », ст.ст. 1,2,24 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу », ст.ст. 11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 року № 548- XIV, ст.ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого ЗУ від 24.03.1999 року № 551-XIV, та умов укладеного контракту військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

У відповідності до ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » особливий період це період функціонування національної економіки, Збройних сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація комплекс заходів спрямованих , крім іншого, на планомірне переведення Збройних сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 ЗУ « про мобілізаційну підготовку та мобілізацію » рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення ( набрання чинності ) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 14.09.2019 року оголошено не було.

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 1,2,24 ЗУ « Про військовий обов`язок і військову службу », ст.ст. 11,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та умов укладеного контракту, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї 14.09.2019 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою : АДРЕСА_3 та попрямував до свого місця проживання : АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину, або звернення до правоохоронних , інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

В подальшому,27.07.2020 року старший солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність та помилковість своїх дій щодо ухилення від військової служби, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві по вул. Соборності,37, де заявив про себе як військовослужбовця та скоєний ним злочин.

Отже , ОСОБА_4 був відсутній на місці служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 14.09.2019 року по 27.07.2020 року.

Фактичні обставини справи ні ким з учасників судового провадження не оспорюються , тому переконавшись , що всі учасники розгляду кримінальної справи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позицій , роз"яснивши, що учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, та за їх згодою , суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення , погодився з кваліфікацією його дій за ст. 407 ч.4 КК України та детально пояснив про фактичні обставини його скоєння .

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 407 КК України , як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, виходить із положень ст.65 КК України , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини , які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 , є щире каяття та визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Згідно досудової доповіді, наданої органом пробації , виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

З урахуванням викладеного, враховуючи обставини скоєного злочину, ступінь його тяжкості, особу винного, обставини , які пом` якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкціі статті у виді позбавлення волі. Враховуючи вказані обставини визнання вини та щире каяття , позицію прокурора, який вважав за доцільне застосувати до обвинуваченого покарання з застосуванням ст. 75 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляціі від суспільства , із застосуванням положення ст.75 КК України, обвинуваченого можливо звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.373- 374 КПК України суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 ( один ) рік та покладенням обов`язків , передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження , які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1