У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання (подання) інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце раніше не судимого,

засудженого 20.02.2012 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва, за ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, на підставі ч.5 ст.53 КК України замінено на 100 годин громадських робіт,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

інспектора пробації ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання (подання) інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , в якому зазначено, що подвоєний строк давності виконання обвинувального вироку минув 17.02.2020 року.

Прокурор в судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити, оскільки подвоєний строк давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 минув 17.02.2020 року.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши подання та матеріали особової справи №05/2014 року, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, та інспектора пробації, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.5 ст.534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

На підставі ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 20.11.2012 ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та йому, з урахуванням норм ст.70 даного Кодексу, призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень.

Цей вирок був звернений до виконання, але фактично виконаний не був до 28 лютого 2014 року, тобто - в межах вказаного вище дворічного терміну строку давності виконання обвинувального вироку.

Постановою суду від 28.02.2014 ОСОБА_4 було замінено покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, але не більше як 4 години на день, з мотивів несплати ним встановленого штрафу у встановлені строки, керуючись при цьому положеннями ст.26 КВК України, ст.53 КК України та ст. 410 КК України 1960 року.

Це рішення набрало чинності 7 березня 2014 року та підлягало виконанню, у зв`язку з чим і було відкрито виконавче провадження та заведено особову справу.

Втім, в строк до 19 вересня 2016 року - дата внесення інспектором Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області до суду першої інстанції клопотання (подання) про звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання цього покарання, тобто формально вже поза межами, встановленими п.1 ч.1 ст.80 КК України, це покарання також в повному обсязі виконане не було.

При цьому, як видно з тексту самого клопотання та підтверджено матеріалами особової справи, причиною невиконання покарання стало ухилення засудженого від його відбування, у зв`язку з чим були організовані його приводи, здійснювались розшуки і 16 грудня 2014 року було здійснено його привід до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Цього дня останнього було офіційно повідомлено про необхідність відбування покарання у виді громадських робіт строком на сто годин, але не більше ніж по чотири години на день, його попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України у разі ухилення від відбування покарання та його спрямовано для відбування цього покарання до КП Керуючої дирекції Дніпровського району міста Києва.

Протягом наступного часу, за повідомленнями від 31 грудня 2014 року та 27 лютого 2015 року КП Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва, засуджений прибув до цього підприємства для відбування покарання 18 грудня 2014 року, але не отримував інструктаж та до виконання покарання не приступав.

На три звернення Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області до прокуратури району у 2015 році було отримано відповідь про неможливість притягнути останнього до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, оскільки це покарання визначене не вироком, який набрав законної сили, а іншим судовим рішенням, а тому він не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Протягом 2015 року засуджений і в подальшому на реєстрацію не прибував, за місцем проживання його виявити не вдавалось, до виконання покарання він не приступав, а працівники Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області самостійно здійснювали активні розшуки шляхом подачі запитів до пенітенціарних установ, моргів, органів внутрішніх справ, лікарень тощо, оголошували його розшук.

16 лютого 2016 року, в порядку виконання розшукових заходів, працівник поліції знайшов засудженого та доставив до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, де засудженому було винесене застереження, повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт і повторно видано направлення до КП Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва для відбування покарання.

Протягом до 11 травня 2016 року засуджений для виконання покарання не прибував і фактично до цього виконання не приступав, для реєстрації до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`являвся, в черговий раз були здійснені його розшуки.

11 травня 2016 року засуджений прибув до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, де, в черговий раз йому було винесене застереження, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт і видано направлення до КП Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва для відбування покарання, але, як встановлено в подальшому, до згаданого КП для виконання покарання засуджений не прибував і на реєстрацію до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`являвся.

В результаті здійснення чергових розшукових заходів встановлено, про що отримано офіційне повідомлення реабілітаційного центру «Європа», що засуджений проходить курс реабілітації терміном 9 - 12 місяців із серпня 2016 року.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2016 установлено, що відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У таких випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті подвоюються. 16 грудня 2014 року засуджений був доставлений до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області в порядку виконання рішення про його примусовий привід, а 16 лютого 2016 року, тобто до скінчення дворічного строку давності виконання покарання визначеного постановою суду від 28 лютого 2014 року, останній був затриманий в ході проведення розшукових заходів, що може вказувати на переривання строку давності виконання покарання, його поновлення з 16 грудня 2014 року та 16 лютого 2016 року та подвоєння, відповідно до вимог ч.3 ст.80 КК України.

Тим самим, на день подання цього клопотання, 05.06.2020, подвоєний строк після переривання минув, а саме: 17.02.2020 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого підлягає задоволенню у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст.534, 537, 539 КПК України, ст.165 КВК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання (подання) інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого 20.02.2012 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн, на підставі ч.5 ст.53 КК України, заміненого на 100 годин громадських робіт, звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1