Справа № 128/1408/20
УХВАЛА
Іменем України

26 листопада 2020 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
за участю:
представника КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» ОСОБА_5
особи щодо якої розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву завідувача відділення №1 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №3 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, пасивний тип суспільної небезпеки, змішаному відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява завідувача відділення №1 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №3 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, пасивний тип суспільної небезпеки, змішаному відносно ОСОБА_6 .

Подана заява мотивована тим, що пацієнт ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» відповідно до ухвал Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та Вінницького районного суду Вінницької області від 24.12.2019 року. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, наростаючий параноїдний дефект.

На основі огляду комісії лікарів - психіатрів № 21 від 02.06.2020 року пацієнт ОСОБА_6 на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує вирішення питання про продовження застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні №3 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, пасивний тип суспільної небезпеки, змішаному, в зв`язку з чим завідувач відділення №1 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікар психіатр вищої категорії ОСОБА_5 просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні представник КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» ОСОБА_5 заяву підтримала за обставин викладених в ній, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної заяви, оскільки згідно висновку комісії лікарів - психіатрів №46 від 12.11.2020 року ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не становить значної суспільної небезпеки, а тому не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активний тип суспільної небезпеки, чоловічому та може бути переведений для подальшого продовження примусових заходів медичного характеру та проведення соціореабілітаційних заходів у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у відділення №4 для примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, змішане.

Особа щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позицію прокурора та просили відмовити в задоволенні вказаної заяви.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника КНП «ВОПЛ № 2 ВОР», врахувавши думку прокурора, адвоката, ОСОБА_6 , суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 21 від 02.06.2020 року, ОСОБА_6 має діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, наростаючий параноїдний дефект. На теперішній час ОСОБА_6 представляє суспільну небезпеку та потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №3 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, пасивний тип суспільної небезпеки, змішаному.

Водночас, згідно висновку комісії лікарів - психіатрів №46 від 12.11.2020 року ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не становить значної суспільної небезпеки, а тому не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активний тип суспільної небезпеки, чоловічому та може бути переведений для подальшого продовження примусових заходів медичного характеру та проведення соціореабілітаційних заходів у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у відділення №4 для примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, змішане.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року змінено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у відділенні №1 для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, активний тип суспільної небезпеки, чоловіче; переведено ОСОБА_6 для подальшого примусового лікування у психіатричне відділення №4 для примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, змішане, терміном на 6 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

За таких обставин, враховуючи той факт, що примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 змінено, відпала необхідність в продовженні примусових заходів медичного характеру відносно останнього у відділенні №3 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, пасивний тип суспільної небезпеки, змішаному, з огляду на що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, ст. 95 КК України, ст. ст. 376, 512, 514, 516 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви завідувача відділення №1 КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні №3 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, пасивний тип суспільної небезпеки, змішаному відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30.11.2020 року о 09 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1