Провадження № 1-кп/161/1176/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 25 листопада 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання, ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, судимий вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2020 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_9 14 червня 2020 року близько 08.30год., знаходячись в громадському місці, а саме у дворі будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи своїх злочинних дій та не керуючи ними, з особливою зухвалістю, безпричинно, тримаючи двома руками інший предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме дерев`яну дошку, наніс один удар в ділянку ліктєвої кістки потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді косого оскольчатого перелому лівої ліктєвої кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням відламків. Згідно висновку судово-медичної експертизи №501 від 02.07.2020 за ступенем тяжкості дане тілесне ушкодження відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для його загоєння необхідний час 21 доби.

Окрім того, ОСОБА_9 , цього ж дня близько 08.40год., знаходячись в громадському місці, а саме у дворі будинку АДРЕСА_4 , перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи своїх злочинних дій та не керуючи ними, безпричинно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку лівої щоки потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока та в ділянці лівої щоки, крововиливу під білкову оболонку лівого очного яблука, забій носа. Згідно висновку судово-медичної експертизи №449 від 16.06.2020 за ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, ОСОБА_9 , цього ж дня близько 08.45год., знаходячись в громадському місці, а саме у дворі будинку АДРЕСА_5 , перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи своїх злочинних дій та не керуючи ними, безпричинно наніс один удар своєю головою в ліву лобну ділянку голови потерпілого похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та один удар кулаком правої руки в ділянку лівої вушної раковини, від чого останній втратив рівновагу та впав на асфальт. Після цього, продовжуючи свої дії, ОСОБА_9 наніс серію ударів кулаками рук та ногами в ділянку голови, грудної клітки та тулуба лежачого на асфальті потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому проксимального /верхнього/ відділу лівого плеча, рани на лобній ділянці голови зліва, підшкірної гематоми підвушної ділянки зліва, садна в ділянці обличчя, масивних синців на передній поверхні грудної клітки справа та зліва, синців над гребнями клубових кісток справа та зліва, в проекції пахової складки справа. Згідно висновку судово-медичної експертизи №528 від 10.07.2020 за ступенем тяжкості перелом плечової кістки відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби. Рана та масивні синці в ділянці грудної клітки за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше шести діб, решта тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що вказані суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_10 вчинив в стані неосудності і до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.
Так ОСОБА_9 в присутності законного представника ОСОБА_8 в суді пояснив, що дійсно за вказаних обставин місця та часу він безпричинно наносив тілесні ушкодження потерпілим, при цьому повідомив, що потерпілому ОСОБА_4 він наніс удар дерев`яною палицею, іншим потерпілим наносив удари руками та ногами. Наносив тілесні ушкодження у зв`язку з тим, що йому здалося те, що його рідних викрали та помістили до автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_4 суду повідомив, що дійсно за вказаних обставин місця та часу ОСОБА_9 безпричинно спричинив йому тілесне ушкодження руки із застосуванням дерев`яної дошки, при цьому ОСОБА_9 казав, що хтось побив його діда.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що перебуваючи в будинку він почув крики і після чого вийшов на вулицю. Його дружина повідомила, що якийсь чоловік бігав по їхній території і кричав про викрадення рідних. Згодом, коли він перебував біля хвіртки підійшов ОСОБА_9 та безпричинно спричинив йому тілесне ушкодження. Повідомив, що удар йому був нанесений рукою, при цьому свідками цих подій були його син та дружина.

Окрім того, показанням потерпілого ОСОБА_5 підтверджуються і показаннями свідків.

Так свідок ОСОБА_11 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні, показала, що того дня якийсь чоловік забіг на їхній город та шукав маму, яку закрили в білому «бусі», при тому, що в них на подвір`ї стояв синій «бус». Вона показала йому автомобіль, після чого чоловік покинув територію будинку. На крики з будинку вийшов її чоловік ОСОБА_5 , що було далі вона не бачила, але згодом вона побачила кров на обличчі в чоловіка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що того дня він почув крики матері, на подвір`ї якийсь агресивний чоловік кричав, щоб відкрили авто. Через незначний проміжок часу цей же чоловік повернувся та в його присутності безпричинно наніс удар в обличчя його батька.

Також і потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним безпосередньо в судовому засіданні, підтвердив факт безпричинного спричинення ОСОБА_9 йому тілесних ушкоджень, повідомив, що удари йому були нанесені руками та ногами.

Показанням потерпілого ОСОБА_6 підтверджуються і показаннями свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 , будучи допитаною в суді повідомила, що бачила як ОСОБА_9 наносив удари потерпілому ОСОБА_6 . Після її зауваження ОСОБА_9 перестав наносити удари, при цьому був в незрозумілому стані, щось шукав, кричав, бігав, повідомляв про те, що шукає чорний автомобіль.

Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що вказані потерпілі чи свідки оговорюють ОСОБА_9 , оскільки будь-яких об`єктивних неприязних відносин між ними не було і не могло бути.

Показання потерпілих та свідків, які є послідовними та такими, що доповнюють один одного, підтверджені також іншими доказами по справі, зокрема протоколами огляду місця події, висновками судово-медичних експертиз, протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілими та свідком, які проведені з дотриманням вимог КПК України, та іншими доказами, які піддавати сумніву в суду підстав немає.

Так з протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 14.06.2020 вбачається, що у дворі будинку АДРЕСА_3 було оглянуто місце нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , де було виявлено та вилучено дерев`яну дошку, якою наносився удар, а також змиви речовини бурого кольору. Вилучена дошка визнана речовим доказом у відповідності до вимог ст.98 КПК України.

Під час проведення слідчих експериментів з участю потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , останні послідовно розповідали про обставини безпричинного нанесення їм тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Також під час проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_12 , останній розповідав щодо обставин вчинення хуліганських дій ОСОБА_9 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №501 від 02.07.2020, у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді косого перелому лівої ліктевої кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням відламків. З приводу чого було проведено оперативне втручання відкритий металоостеосинтез перелому. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого твердого предмета та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби. Виникнення вказаного ушкодження в результаті падіння з висоти власного зросту як з прискоренням так і без такого малоймовірно.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №449 від 16.06.2020, у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока та в ділянці лівої щоки, крововилив під білкову оболонку лівого очного яблука, забій носа. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупого твердого предмета та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Виникнення вказаних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту як з прискоренням так і без такого малоймовірно.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №528 від 10.07.2020, у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому проксимального /верхнього/ відділу лівого плеча, рани на лобній ділянці голови зліва, підшкірної гематоми підвушної ділянки зліва, садна в ділянці обличчя, масивних синців на передній поверхні грудної клітки справа та зліва, синців над гребнями клубових кісток справа та зліва, в проекції пахової складки справа. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів та за ступенем тяжкості перелом плечової кістки відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби. Рана та масивні синці в ділянці грудної клітки за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше шести діб, решта тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення у ОСОБА_6 тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому проксимального /верхнього/ відділу лівого плеча під час падіння з висоти власного зросту з раніше наданим прискоренням.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №214 від 10.08.2020 у ОСОБА_9 в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення виявлялися ознаки психічного та поведінкового розладу внаслідок вживання алкоголю, стану відміни з делірієм. Наявні психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю синдрому залежності та перенесений ОСОБА_9 стан відміни з делірієм позбавляли його в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. У ОСОБА_9 виявляються в даний час ознаки психічного та поведінкового розладу внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності з психотичними епізодами в анамнезі. Наявні психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдрому залежності з психотичними епізодами в анамнезі позбавляють ОСОБА_9 в даний час можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ або керувати ними. Перенесений ОСОБА_9 психотичний стан, а також наявні розлади зі сторони психіки, при продовженні вживання спиртного можуть спровокувати повторне його виникнення, відносяться до психопатологічних синдромів з помірним рівнем суспільної небезпеки, тому ОСОБА_9 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Внаслідок цього ОСОБА_9 є неосудним.
Вказані висновки судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень та судово-психіатричної експертизи є науково-обгрунтованими та піддавати їх сумніву в суду підстав немає.

Виходячи із положень ст.19 КК України неосудна особа позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно-небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Таким чином, суд виключає з фабули інкримінованих подій посилання на спрямованість умислу, мотиву та мети дій ОСОБА_9 .

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкримінувалось діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України за такою кваліфікуючою ознакою, як застосування іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Однак, така кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження в суді.

Так потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_9 не застосовував при нанесенні їм ударів будь-яких предметів.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п.11 постанови № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство», кваліфікуюча ознака «застосування заздалегідь заготовленого предмету» може мати місце, лише коли ним заподіяні тілесні ушкодження або коли за допомогою такого предмета була створена реальна загроза для життя та здоров`я громадян.

У відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи те, що всі епізоди відбувалися в різних місцях, в різні проміжки часу та щодо різних потерпілих, з огляду на конкретні обставини справи, які були встановлені в судовому засіданні, суд не вбачає того, що в даному випадку мало місце продовжуване суспільно-небезпечне діяння, з огляду не положення ч.2 ст.32 КК України.

На думку суду, діяння, яке вчинене не території приватного домоволодіння, вважається таким, що вчинене в громадському місці, якщо особа порушувала інтереси сторонніх осіб та спокій громадян. Вчинення хуліганських дій у присутності інших людей, є однією із ознак, яка вказує на грубість порушення громадського порядку.

Доводи сторони захисту про те, що епізод з потерпілим ОСОБА_5 не може бути кваліфікований як хуліганство з огляду на те, що подія мала місце на приватній території домоволодіння не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються показаннями як потерпілого ОСОБА_5 , так і показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . При цьому суд бере до уваги і оцінює в сукупності події які були до, на момент та після, а саме: крики, поведінка, повідомлення про викрадення людини, безпричинний удар в обличчя потерпілого в присутності свідка.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (епізод з потерпілим ОСОБА_4 )).
Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (епізоди з потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 )), а тому перекваліфіковує суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_9 за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на ч.1 ст.296 КК України.
Таким чином, з огляду на те, що в судовому засіданні повністю доведено вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки злочину та кримінального проступку, передбачених ч.ч. 1, 4 ст.296 КК України, суд приходить до висновку, що до останнього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Частиною 3 ст.94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчинених діянь, ступінь небезпечності хворого для себе та інших осіб, суд застосовує примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Характеризуючі дані не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання з огляду на положення ч.1 ст.505 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 372, 513 КПК України, ст.ст. 93-94 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Визнати доведеним, що ОСОБА_9 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Визнати доведеним, що ОСОБА_9 , перебуваючи у стані неосудності, вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази у справі, а саме: деревяну дошку, яка знаходиться в камері схову речових доказів Луцького ВП ГУНП у Волинській області (квитанція №102183), знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення.

Головуючий