Справа№ 693/1170/20
1-кс/693/261/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

27.11.2020 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подане в рамках кримінального провадження №0000298 від 25.11.2020 року слідчим СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначає, що до Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що навесні 2019 року вона втратила зв`язок із своїм рідним дядьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем м. Жашків Черкаської області.
По даному факту СВ Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області 25.11.2020 року розпочато кримінальне провадження №0000298, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , міг бути умисно протиправно позбавлений життя шляхом удушення подовжувачем дроту з подальшим приховуванням його трупа шляхом перевезення з місця вчинення злочину на велосипеді синього кольору та закопування в землю в одному із захисних лісових насаджень поблизу міста Жашкова в напрямку руху до с. Сорокотяга Жашківського району.
Також установлено, що до вчинення відповідного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
25.11.2020 року в період часу з 21 год. 01 хв. по 21 год. 29 хв. у зв`язку з існуванням невідкладного випадку, пов`язаного з необхідністю врятування майна, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України слідчим СВ Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема виявлення та вилучення подовжувача дроту (переноски) чорного кольору з розеткою білого кольору на 2 відділення та двоколісного велосипеда синього кольору із зігнутою рамою, та на підставі добровільної згоди власника, проведено, обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У ході обшуку вилучено майно, що зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: подовжувач дроту (переноску) чорного кольору з розеткою білого кольору на 2 відділення та двоколісний велосипед синього кольору із зігнутою рамою, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Як випливає з аналізу ст.ст.167, 170 КПК України фактичною підставою для арешту майна можуть бути достатні підстави вважати, що речі, документи, гроші, серед іншого, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та/або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Необхідно зазначити, що наявні розумні підозри вважати, що вилучені в ході огляду об`єкти є доказом розслідуваного злочину, оскільки фактичні дані, що в них містяться підтверджують існування обставин, що входять до предмета доказування у кримінальному провадженні, перелік яких визначений ст. 91 КПК України.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Наявні підстави вважати, що не накладення арешту на вищевказані вилучені предмети створить ризики знищення або пошкодження, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, оскільки вказані предмети є речовими доказами та зберегли на собі сліди, в тому числі, біологічного походження, для яких характерно втрата своїх хімічних властивостей з плином часу, що може унеможливити в подальшому проведення відповідних експертних досліджень з метою встановлення індивідуальної тотожності об`єктів, з яких складаються вилучені сліди, та об`єктів вилучених у підозрюваного. В подальшому не накладення арешту на вилучені предмети може призвести до недостатності доказової бази під час судового розгляду, що з огляду на індивідуальну тяжкість розслідуваного злочину та суспільну небезпечність особи, яка його вчинила, поставить під загрозу охоронювані законом цінності
Повернення вилучених об`єктів створить умови для їх знищення або приховування з метою перешкоджання розслідуванню та уникнення винними особами кримінальної відповідальності за вчинення розслідуваного злочину.
Наявність конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння вилученими об`єктами, підтверджується даними протоколу огляду.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, накладення арешту під час досудового розслідування у кримінальному провадженні на вилучені об`єкти необхідно здійснити у зв`язку з тим, що в подальшому вони можуть використовуватись у кримінальному провадженні як докази.
Слідчий СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 та прокурор Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.
У відповідності до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Вимогами ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.
Частина 11 статті 170 Кримінально процесуального кодексу України вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи вищевикладене та правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, розкриття даного кримінального правопорушення, а також з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, що мають значення для досудового слідства, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку 25.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: подовжувач дроту (переноску) чорного кольору з розеткою білого кольору на 2 відділення та двоколісний велосипед синього кольору із зігнутою рамою, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст.98, 107, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейт. поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку від 25.11.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: подовжувач дроту (переноску) чорного кольору з розеткою білого кольору на 2 відділення та двоколісний велосипед синього кольору із зігнутою рамою, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня оголошення ухвали.
Слідчий суддя: ОСОБА_8