Справа № 405/990/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0015803 від 22.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Геташен, Мартунінського району, Вірменія, вірмена, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, офіційно не працюючого, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.11.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровоград, за ч. 1 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяця;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.200 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та підробку засобів доступу до банківського рахунку, за наступних обставин.

У період часу з 13:23 год. до 14:39 год. 25.06.2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Хабаровська, 3, біля магазину «Файномаркет» з метою заволодіння коштами громадянина ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи що його протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, використовуючи раніше викрадену банківську карту емітовану ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , на якій був написаний ПІН-код, за допомогою банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 підробив заявку (електронний документ) від імені потерпілого та провів операцію з оформлення кредитного договору по програмі «Миттєва розстрочка» на суму 6500 грн. У свою чергу банк, сприймаючи дану операцію, як операцію проведену ОСОБА_5 , зарахувавши вказані грошові кошти на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_5 , видав через банкомат грошові кошти у загальній сумі 6000 грн., в результаті чого ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на суму 6500.

Окрім того, близько 13:23 год. 25.06.2016 року, більш точного часу в ході досудового розслідування та судом не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Хабаровська, 3 біля магазину «Файномаркет» з метою заволодіння коштами громадянина ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи раніше викрадену банківську карту емітовану ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_5 , на якій був написаний ПІН-код, за допомогою банкомату ПАТ КБ «Приватбанк» CAKG3894 підробив заявку (електронний документ) шляхом її створення від імені ОСОБА_5 , в результаті чого банк, уклав з останнім кредитний договір №4429649 від 27.06.2016 на суму 6500 грн., зарахувавши їх на вказаний банківський картковий рахунок.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив підробку засобів доступу до банківського рахунку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно в 25.06.2016 року перебував біля магазину «Файномаркет» за адресою: м. Кропивницький, вул. Хабаровська, 3 та з метою заволодіння коштами ОСОБА_5 використав раніше викрадену у останнього банківську картку банку ПАТ КБ «Приватбанк» та за допомогою банкомати створив від імені потерпілого заявку на кредитний договір на суму 6500 грн. Після чого, банком було зараховано на картку кредитні кошти в сумі 6500 грн. та знято ним через банкомат в сумі 6000 грн.
У вчиненому розкаюється.

Цивільний позов ОСОБА_5 визнає частково, а саме матеріальну шкоду, яка зазначена в обвинувальному акті в сумі 6500 гривень. З урахуванням здійснення часткової сплати в розмірі 2100 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, вважає, що сума шкоди, яка підлягає стягненню, становить 7900 гривень.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 та потерпілий підтримали уточнений цивільний позов в повному обсязі. Пояснив, що заборгованість ОСОБА_5 перед банком становить 177094,82 грн., однак останній безробітній через що і не міг сплатити суму боргу, про що надає як доказ довідку з КБ «Приватбанку» та просить стягнути 100 гривень вартості даної довідки. Окрім того, діями ОСОБА_7 порушено усталений спосіб життя потерпілого, оскільки вже тривалий час останній значиться як боржник, перебуває в реєстрі боржників і не має можливості скористатися кредитом для отримання коштів, які йому необхідні, оскільки не має сталого джерела доходу, а тому вважає, що ОСОБА_5 завдана моральна шкода, суму якої оцінює в розмірі 10 000 гривень. Також, ОСОБА_5 сплачено кошти за надання правової допомоги адвокатом в розмірі 2500 гривень. При цьому, просить суд зарахувати сплачені ОСОБА_7 кошти в сумі 2100 гривень в суму понесених потерпілим витрат на оплату правової допомоги адвокату.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діянь, відсутності будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 394 КПК України та з їх згоди, суд обмежився дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого і визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які ним не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч.1 ст.200 КК України як підробка засобів доступу до банківського рахунку.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_7 вчинив нетяжкі злочини, за місцем проживання характеризується позитивно, неодружений, не має утриманців, працює неофіційно на будівництві, на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, раніше судимий.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області поведінка ОСОБА_7 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства. Обвинувачений проживає разом з батьками у приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , підтримує з ними добрі стосунки, с повагою ставиться до батьків. За місцем проживання характеризується позитивно, працює неофіційно на будівництві. Явні прояви неадекватної поведінки відсутні. Агресії до оточуючи не проявляє, імпульсивності не виявлено, здатний розуміти себе та свої вчинки. Під час спілкування поводився спокійно і відкрито, легко йде на контакт. Визнає вину у вчиненому правопорушенні та шкодує про вчинене. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого показали середній ризик небезпеки для суспільства, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства, а тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання без позбавлення або обмеження волі.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, висновок органу пробації, враховуючи щире каяття останнього та часткове відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.1 ст.200 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, за ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень та його перевиховання.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень виконуються самостійно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 після винесення вироку Кіровським районним судом м. Кіровограда від 10.11.2017 року, згідно до якого визнаний винним за ч.1 ст.185 КК України та засуджений до 3 місяців арешту, винний ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тому є підстави призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_7 відбув покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2017 року, суд вважає недоцільним застосування ч.4 ст.70 КК України.

В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 177094,82 грн., моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. та судові витрати, пов`язані зі здобуттям доказів в розмірі 100 гривень.
Судом встановлено, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином становить 6500 гривень. В той час, із аналізу цивільного позову та показів представника потерпілого у суді, встановлено, що заявлена сума у цивільному позові складається з пені та відсотків, які були нараховані банком за користування кредитом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого необхідне задовольнити частково, у сумі 6500 гривень, з урахуванням прямої шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а інша сума, що складається із нарахованих банком відсотків і пені по кредитній картці, не є шкодою, яка завдана кримінальним правопорушенням.
Щодо стягнення вартості довідки №GA0Q82PK7N295FCD від 29.09.2020 року як судових витрат пов`язаних із здобуттям доказів в розмірі 100 гривень суд зазначає, що дані витрати не перебувають у причинному зв`язку з правопорушенням

Крім того, суд керується положеннями абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», згідно якого не підлягають розгляду в кримінальний справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Отже, питання щодо відшкодування потерпілому суми нарахованих банком відсотків і пені по кредитній картці, а також вартості довідки з банку, не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженні, що не позбавляє потерпілого права звернення для вирішення цього питання в порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, суму якої потерпілий ОСОБА_5 визначає в розмірі 10 000 гривень підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілому ОСОБА_8 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з несплаченим кредитом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, тому суд вважає за необхідне, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання цивільного позову в цій частині, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди, з урахуванням здійсненої часткової сплати в розмірі 2100 гривень, 7900 гривень.

Нормою ст.118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Договору про надання правової допомоги потерпілим суду не надано.
Окрім того, прийняття адвокатом гонорару повинно бути підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордеру за надання правової допомоги, встановленої Законом форми, однак, потерпілим даного доказу суду не надано.
Відтак, потерпілий не надав належне документальне підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а тому у зв`язку із недотриманням вимог статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при укладенні договорів про надання правових послуг адвоката, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість розміру сплаченого гонорару.
Враховуючи викладене позовні вимоги про стягнення коштів на надання правової допомоги задоволенню не підлягають.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.185, ч.1 ст.200 КК України і призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки;
- за ч.1 ст.200 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 /п`ятдесят одну тисячу/ гривень.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 /п`ятдесят одну тисячу/ гривень, виконувати самостійно.

Враховуючи, що ОСОБА_7 відбув покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2017 року, суд вважає недоцільним застосування ч.4 ст.70 КК України.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язанняу ОСОБА_7 закінчився.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 6500 /шість тисяч п`ятсот/ гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 7900 /сім тисяч дев`ятсот/ гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення..

Речові докази

- CD-R диск помаранчевого кольору, з нанесеним на зовнішню сторону написом «Videx» з інформацією по картковому рахунку « НОМЕР_1 , за період з часу з 27 по 30 червня 2016 року, а також відомостей про рух коштів з посекундною реєстрацією із зазначенням часу проведення платежів залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9