справа 361/4311/20
провадження 1-кп/361/699/20
УХВАЛА
11 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0000385 від 16.02.2020, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Млини Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником командира взводу полку поліції особливого призначення ГУНП в Київській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд, -
в с т а н о в и в:
В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 .
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 застосований у вигляді тримання під вартою строк дії якого продовжено до 20 грудня 2020 року включно.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою терміном на 60 днів, з урахуванням обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України; тобто можливість переховування від суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на розгляд клопотання прокурора про продовження строку дії застосованого йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити застосований йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на невмотивованість клопотання, а також вказав, що наміру ухилятися від суду в нього не має, бажає працювати щоб відшкодувати завдану шкоду потерпілим.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який стосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За змістом частини третьої статті 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене; строк ухвали суду про продовження строку тримання під вартою відповідно до статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.
З урахуванням закінчення строку дії запобіжного заходу і неможливості закінчення судового розгляду до його закінчення, необхідності перевірки на даній стадії судом обґрунтованості обвинувачення відносно ОСОБА_4 , виходячи з необхідності уникнення ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України та які були встановлені судом під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, із ступеня тяжкості та інкримінованого йому злочину, а також тієї обставини, що підстави для застосованого обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки в ході розгляду даного клопотання прокурор довів, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений зможе незаконно вплинути на потерпілих, свідків, які на теперішній час в суді ще не допитані, обґрунтовано підозрюються у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, за який він може бути засуджений від 3-х до 8-ми років позбавлення волі, останній в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, з метою уникнути покарання за вчинений злочин може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходить також з того, що судовим рішенням з даного питання має бути забезпечена не лише повага щодо особистої свободи обвинувачених, але і мають бути забезпечені високі стандарти охорони загальносуспільних інтересів (рішення у справі Європейського Суду з прав людини у справі «Лателльє проти Франції»). Тримання обвинуваченого під вартою у даному кримінальному провадженні є виправданим.
Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, висловлену у своєму рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», згідно якої тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості, а також у рішенні від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», де Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.
Суд виходить з того, що на даній стадії і при вирішенні даного питання суд не робить висновків щодо доведеності вини події кримінального правопорушення, тому винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 за даним обвинуваченням, на даній стадії не береться до уваги, оскільки існує обґрунтована підозра.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню, і є підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у межах, визначених законом на 60 діб.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України продовжити до 09 лютого 2021 року включно з утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, обвинуваченому - з дня вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1