Провадження № 1-кс/756/189/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2020 в рамках кримінального провадження №0002122 від 24.03.2020.

На обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002122 від 24.03.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, з посиланням на те, що 29.09.2020 в ході огляду слідчим місця події за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 26-В «Сервісний центр МВС», виявлено автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . З метою його збереження в тому стані, який він мав на момент дорожньо-транспортної пригоди, обмеження доступу до нього та проведення експертних досліджень, було вилучено слідчим та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільский район, с. Проліски, вул. Броварська, 4.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 30.09.2020 автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді деформації транспортного засобу від зіткнення (контакту) з пішоходом, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002122 від 24.03.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2020 було задоволено клопотання слідчого та постановлено ухвалу про накладення арешту на автомобіль, тимчасово заборонивши користування та розпорядження автомобілем власнику та іншим особам.

Як вказує заявник, вона звернулась через свого представника ОСОБА_4 до Київської місцевої прокуратури №5 з клопотанням про повернення вилученого автомобіля на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_3 .

У відповідь на своє звернення представник заявника ОСОБА_4 отримала постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_6 від 12.12.2020 про відмову у задоволенні клопотанням про передачу автомобіля у зв`язку з призначенням судово-автотехнічної експертизи.

Заявник просить скасувати повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2020 на автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки є підстави вважати, що на даний час відпала потреба у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Через канцелярію Оболонського районного суду м. Києва від 02.02.2021 під Вх. №6218 надійшло уточнене клопотання про скасування арешту майна, в якому заявник просить скасувати арешт частково, а саме в частині заборони користування та володіння автомобілем марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 . Заявник вказує, що в матеріалах кримінального провадження №0002122 міститься постанова слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про призначення судово-автотехнічної експертизи від 16.11.2020, при цьому в матеріалах немає документів, які підтверджують факт проведення цієї експертизи або ж направлення вищевказаної постанови до експертної установи для організації проведення експертизи. Також заявник вказує на той факт, що слідчим порушені розумні строки, які є необхідними для виконання процесуальних дій. Крім цього, заявник вказує, що автомобіль зберігається на штраф майданчику, а не в гаражному приміщенні, а тому перебування транспортного засобу на відкритій місцевості за будь-яких погодних умов призведе до псування автомобіля.

Заявник ОСОБА_3 та представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали уточнене клопотання та просили його задовольнити, скасувавши арешт частково, а саме в частині заборони користування та володіння автомобілем. Також заявник просила долучити договір про поділ спадкового майна, згідно з яким ОСОБА_3 є спадкоємцем на даний автомобіль.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву, у якій просив судове засідання проводити за його відсутності.

Слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, при цьому подав через канцелярію Оболонського районного суду м. Києва від 03.02.2021 під Вх. №6242 клопотання експерта від 15.01.2021 № СЕ-19/111-21/1286-ІТ про надання автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 для проведення експертного дослідження.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0002122 від 24.03.2020, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Оболонським УП ГУНП у м. Києві було внесено відомості та розпочато розслідування кримінального провадження № 0002122 від 24.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході проведення огляду місця події від 29 вересня 2020 року за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 26-В у ОСОБА_3 було виявлено та в подальшому вилучено: автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 30.09.2020, вилучене під час огляду місця події 29.09.2020 майно, визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0002122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року було накладено арешт на автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони його користування, відчуження та розпорядження.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 16.11.2020 була винесена постанова про призначення судово-автотехнічної експертизи.

Відповідно до клопотання судового експерта ОСОБА_8 від 15.01.2021 встановлено, що до відділу автотехнічних досліджень лабораторії автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС 13.01.2021 при супровідному листі від 28.12.2020 №9074/125/51/04-2020 від СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві надійшла постанова від 16.11.2020 про призначення судової автотехнічної експертизи, винесена слідчим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002122 від 24.03.2020. З огляду на зазначене, експерт просить надати для проведення експертного дослідження автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 в тому стані, в якому він перебував безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Оболонського районного суду міста Києва при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, врахував, що арешт вищевказаного автомобіля необхідний з метою його збереження, як речового доказу, а також те, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони користування та розпорядження майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП]). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, та «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Заявником, захисником, всупереч вимогам ч.1 ст.174 КПК України, не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту у частині заборони користування та володіння автомобілем.

В цьому контексті слід враховувати, що згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже, обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.

На теперішній час, в рамках кримінального провадження №0002122 від 24.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проводяться необхідні слідчі дії, зокрема, призначено проведення автотехнічної експертизи автомобіля, який за постановою слідчого, визнано речовим доказом, і відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України. Станом на день розгляду клопотання експертиза не проведена.

Скасування арешту автомобіля у частині заборони користування та володіння автомобілем, може призвести до його пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна у частині заборони користування та володіння автомобілем, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому відпала потреба в застосуванні арешту у частині заборони користування та володіння автомобілем, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається заявник, що, на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту у частині заборони користування та володіння автомобілем, продовжують бути предметом перевірки органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0002122, а саме: необхідністю проведення судово-автотехнічної експертизи.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами встановлено, що втручання у право власності власника майна обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та у відповідності до принципу верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час дотримано «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства й вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що власником майна на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено того, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак приходить до висновку про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування та володіння автомобілем «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 .

Слід також звернути увагу слідчого та прокурора, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Керуючись ст. 7, 9, 171-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у частині заборони користування та володіння, накладеного ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10.11.2020 у кримінальному провадженні №0002122 від 24.03.2020 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1