печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020,

В С Т А Н О В И В :

16.07.2020 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , згідно вимог якого останній просить: скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020, із забороною володіння, розпоряджання та користування на майно, вилучене 15.05.2020 під час обшуку іншого володіння особи, а саме: транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, а саме:
1) транспортний засіб марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 ;
2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;
3) ключ до транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ст. 170 КПК України, не здобуто належних та достатніх доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність накладення арешту на майно ОСОБА_4 , який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020.

Адвокат в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заперечення зі змісту яких вбачається, що орган досудового розслідування заперечує щодо скасування арешту майна та вказує на необхідності продовження його дії.

Частиною 2 статті 174 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 410 КК України.

15.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 06.05.2020 проведено обшук іншого володіння особи, а саме: транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі та документи:

1) транспортний засіб марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

3) ключ до транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 у справі №757/19997/20-к було накладено арешт із забороною володіння, розпоряджання та користування на майно, вилучене 15.05.2020 під час обшуку іншого володіння особи, а саме: транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, а саме:

1) транспортний засіб марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

3) ключ до транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з ухвали слідчого судді від 03.06.2020 по справі №757/19997/19-к, слідчий суддя накладав арешт з метою забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, враховуючи, що постановою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_9 від 16.05.2020 вилучене майно 15 травня 2020 року, під час обшуку іншого володіння особи, а саме: транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовими доказами.
Окрім цього, прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Так, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи позицію власника майна, суд прийшов до висновку, що версія органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №№ 0000036 від 18.03.2020, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна, а протилежне стороною обвинувачення не доведено.

В розріз вказаного слід зазначити, що стороною обвинувачення не доведено, що майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що сторона обвинувачення досліджує обставини кримінального правопорушення вчинені у 2020 році.
Наряду з вказаним, версія органу досудового розслідування про те, що вилучений автомобіль фактично належить підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2020 ОСОБА_5 стороною обвинувачення не доведено, а відсутність процесуального статусу ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні вказує відповідно на відсутність підстав для накладення арешту на майно останнього.
Таким чином, враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотаннязадовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2020 у справі № 757/19997/20-к із забороною володіння, розпоряджання та користування на майно ОСОБА_4 , вилучене 15.05.2020 під час обшуку, а саме:

1) транспортний засіб марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

3) ключ до транспортного засобу марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1