Провадження № 1-кс/752/6126/20
У Х В А Л А

21 серпня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0008075 від 31.08.2017 року, -
ВСТАНОВИВ:
до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 14.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0008075 від 31.08.2017 року, в частині накладення арешту на належне їй на праві приватної власності майно, а саме: грошові кошти в сумі 148, 760 ( сто сорок вісім тисяч сімсот шістдесят) гривень; принтер «Епсон» C462S чорного кольору; а також: мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору в чорному чохлі ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ; usb-флешку зеленого кольору «sewer token-337» № НОМЕР_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 14.03.2018 року, в рамках кримінального провадження № 0008075 від 31.08.2017 року, за результатами судового розгляду клопотання ст. слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуків майно: із квартири АДРЕСА_1 :
-148 760 гривень,
- масляну печатку з написом «Соліаєз»;
- кліше печатки з написом «Вендіс»;
- кліше печатки з написом «Армада Корпорейшн»;
- принтер «Епсон» C462S чорного кольору;
- мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору в чорному чохлі ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ;
- usb-флешку зеленого кольору «sewer token-337» № НОМЕР_5 $;
із квартири АДРЕСА_2 :
-мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 .
Як вбачається з ухвали слідчого судді про арешт майна, слідчий обґрунтовував необхідність накладення арешту на вказане майно тим, що на даному етапі проведення досудового розслідування з вилученими в ході проведення обшуків речами, предметами та комп`ютерною технікою необхідно провести ряд процесуальних дій, які спрямовані на збирання доказів в рамках проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні. Вказані речі, предмети та комп`ютерна техніка мають значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженні та можуть слугувати доказом.
Зазначає, що станом на сьогоднішній день кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0008075, продовжує здійснювати орган досудового розслідування - СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві.
Обгрунтовуючи необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, ст. слідчий ОСОБА_6 в своєму клопотанні посилався на необхідність проведення ряду процесуальних дій, пов`язаних з цим майном, яке на його думку, має значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Досудове розслідування обставин підроблення документів, привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання становищем проводиться з 31.08.2017 року, з часу внесення відомостей в ЄРДР, і триває близько трьох років.
З часу накладення арешту на майно, з 14.03.2018 року, по теперішній час пройшло більше 2 років і 4 місяців.
Вважає, що за вказаний період часу, який перевищує два роки, орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення будь-яких процесуальних дій, направлених на перевірку своїх попередніх висновків щодо вилученого під час обшуків майна, їх підтвердження або спростування.
Також зазначає, що вона не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні, не має ніякого відношення до зазначених в клопотанні слідчого осіб, які нібито причетні до створення та діяльності незаконної фінансової схеми.
Враховуючи вказане вважає, що на даний час відсутні будь-які законні підстави вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту зазначеного майна.
ОСОБА_3 надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
Особа, за клопотанням якої було арештовано майно в судовому засіданні не з`явилась, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, що не перешкоджає розгляду даного клопотання у розумінні ст. 174 КПК України.
Слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0008075 від 31.08.2017 року.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0008075, приходжу до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 14.03.2018 року, в рамках кримінального провадження № 0008075 від 31.08.2017 року, за результатами судового розгляду клопотання ст. слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 , накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуків майно: із квартири АДРЕСА_1 :
-148 760 гривень,
- масляну печатку з написом «Соліаєз»;
- кліше печатки з написом «Вендіс»;
- кліше печатки з написом «Армада Корпорейшн»;
- принтер «Епсон» C462S чорного кольору;
- мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ;
- мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору в чорному чохлі ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ;
- usb-флешку зеленого кольору «sewer token-337» № НОМЕР_5 $;
із квартири АДРЕСА_2 :
-мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 .
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Так,статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Як вбачається з матеріалів клопотання, обгрунтовуючи необхідність накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, ст. слідчий ОСОБА_6 в своєму клопотанні посилався на необхідність проведення ряду процесуальних дій, пов`язаних з цим майном, яке на його думку, має значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться з 31.08.2017 року та триває більше двох років.
Так, за вказаний період часу, який перевищує два роки, орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення будь-яких процесуальних дій, направлених на перевірку своїх попередніх висновків щодо вилученого під час обшуків майна, їх підтвердження або спростування.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що останні слідчі дії у даному кримінальному провадженні вчинялись у 2018 році. Також ОСОБА_3 не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні.
Під час судового розгляду органом досудового розслідування зазначені обставини не спростовані.
Також, сторона заявника позбавлена можливості в повній мірі реалізовувати своє право власності на вказане майно оскільки щодо нього існує встановлені судом обмеження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,7,16,28, 174, 309, 392, 532 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0008075 від 31.08.2017 року - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 14.03.2018 року, в рамках кримінального провадження №0008075 від 31.08.2017 року, в частині накладення арешту на належне їй на праві приватної власності майно, а саме: грошові кошти в сумі 148, 760 ( сто сорок вісім тисяч сімсот шістдесят) гривень; принтер «Епсон» C462S чорного кольору; а також: мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Самсунг» золотистого кольору в чорному чохлі ІМЕІ 1- НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ; usb-флешку зеленого кольору «sewer token-337» № НОМЕР_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1