Справа № 202/5794/20
Провадження № 1-кс/202/6927/2020
УХВАЛА

30 вересня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000722, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000722, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 27 вересня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
28 вересня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 28 вересня 2020 року.
Згідно з матеріалами клопотання, 26.09.2020 року приблизно о 23:15 годині, в темний час доби, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вулиці Центральна зі сторони вулиці Українська в напрямку вулиці Школьна в с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області.
У цей час по вулиці Центральна вздовж правого узбіччя у попутному напрямку з вказаним вище автомобілем, рухались пішоходи ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час руху, водій автомобіля «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 допустив наїзд переднім правим кутом автомобіля на вказаних вище пішоходів, після чого втік з місця події.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень померла в автомобілі швидкої медичної допомоги.
27.09.2020 року під час проведення комплексу розшукових заходів, встановлено особу, яка вчинила вищезазначене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 . Під час переслідування підозрюваного, виявлено схований ним у знайомого автомобіль «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із чим, з метою відшукання речових доказів частин деталей автомобіля, біологічних слідів та майна, а також фіксації видимих пошкоджень, було здійснено обшук із проникненням до його салону.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 06.10.1992 року Криворізьким МРЕО в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_7 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .
27.09.2020 року автомобіль «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання ТЗ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. П`ятихатки, вул. Клименка, 91.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу автомобіль М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно накласти арешт на вищезазначений автомобіль з позбавленням права його відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.
Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.
Власник майна в судове засіданняне з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання, вилучений автомобіль «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 06.10.1992 року Криворізьким МРЕО в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Постановою слідчого від 27 вересня 2020 року автомобіль «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000722.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про арешт майна із встановленням заборони відчуження, розпорядження та використання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000722 - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , із подальшим зберіганням його на території майданчику тимчасового тримання ТЗ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. П`ятихатки, вул. Клименка, 91.

Заборонити особам у володінні, користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «М-21412-01», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1