Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1726/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на виправдувальний вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 03 лютого 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта вища, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючий фізичною особою - підприємцем, раніше не судимого,-

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаного злочину.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, ухвалено віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: ручну нарізну довгоствольну вогнепальну зброю калібру 4,5 мм, яка виготовлена шляхом переробки промислово виготовленого екземпляра пневматичної гвинтівки моделі «ИЖ-38П», калібру 4,5 мм, номер екземпляру якої НОМЕР_1 та придатна для проведення пострілів патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм та бойові припаси, 26 із яких є бойовими припасами вогнепальної стрілецької зброї - 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення та призначені для стрільби зі спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм під патрон кільцевого запалення, придатні для стрільби (ураження цілі), а 10 є бойовими припасами, які перероблені саморобним способом з 5,6 мм спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення та можуть бути використані для стрільби зі спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм під патрон кільцевого запалення, а також можуть бути використані для стрільби з переробленої чи саморобної вогнепальної зброї, придатні для стрільби (ураження цілі), залишити зберігати в кімнаті речових доказів у Попільнянському ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області.

За вироком суду ОСОБА_8 згідно з обвинувальним актом у невстановлений слідством день, час та місці незаконно придбав та переніс до свого житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 вогнепальну зброю та бойові припаси де почав зберігати до 16 жовтня 2018 року. 16 жовтня 2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області, працівниками поліції було проведено обшук житла та іншого володіння за місцем проживання ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_1 та у ході обшуку було виявлено і вилучено: ручну нарізну довгоствольну вогнепальну зброю калібру 4,5 мм, яка виготовлена шляхом переробки промислово виготовленого екземпляра пневматичної гвинтівки моделі «ИЖ-38П», калібру 4.с мм, номер екземпляру якої НОМЕР_1 та придатна для проведення пострілів патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, а також 36 бойових припасів, із яких є бойовими припасами вогнепальної стрілецької зброї - 5,6 мм спортивно- мисливськими патронами кільцевого запалення та призначені для стрільби зі спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм під патрон кільцевого запалення, придатні для стрільби (ураження цілі), а 10 є бойовими припасами, які перероблені саморобним способом з 5,6 мм спортивно-мисливських патронів кільцевого запалення та можуть бути використані для стрільби зі спортивної та мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм під патрон кільцевого запалення, а також можуть бути використані для стрільби з переробленої чи саморобної вогнепальної зброї, придатні для стрільби (ураження цілі).

Дії ОСОБА_8 кваліфікуються в обвинуваченні за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, як незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Посилаєтьтся на те, що вирок є незаконним, необгрунтованим і таким, що підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що в судовому засіданні під час розгляду справи надали покази свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Так, свідок ОСОБА_11 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000352 скористався ст. 63 Конституції України та не надав покази органу досудового розслідування, а стороною захисту не було здійснено відкриття доказів чи матеріалів під час досудового розслідування та судового розгляду, згідно ст. 290 КПК України, які необхідно надати для ознайомлення стороні обвинувачення. Аналогічним чином під час судового розгляду стороною захисту не відкрито стороні обвинувачення докази - показання свідка ОСОБА_12 . У свою чергу, суд першої інстанції, не дотримуючись вимог ч. 12 ст. 290 КПК України, в обґрунтування невинуватості ОСОБА_8 при винесені вироку взяв до уваги та визнав допустимими докази, які не відкриті стороною захисту, а саме показання свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Таким чином, стороною захисту порушено принцип змагальності сторін у відповідності до ст. 22 КПК України, а суд при прийнятті рішення не обгрунтував чому вказані докази, які не відповідають вимогам ст. 86 КПК України, є допустимими. Крім того, судом першої інстанції взято до уваги показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо проживання у будинку баби обвинуваченого, яка незадовго до проведення обшуку померла, однак будь-яких документів на підтвердження сказаного, стороні обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 290 КПК України не відкрито, до суду на дослідження не надано. Незважаючи на те, що покази свідка ОСОБА_11 є недопустимими, останній пояснив у суді, що перевозив клунки, де була на його думку воздушка, та поклав під ліжко, однак не цікавився що там знаходилося. Його мати сказала, що будуть розпоряджатися вказаними речами після її смерті. Однак, вказане спростовується відеозаписом до протоколу обшуку, де зброя знаходилася у відкритому стані під ліжком, а судом першої інстанції при прийнятті рішення не надано належної оцінки щодо достовірності показань свідком ОСОБА_11 . Крім того, покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ніяким чином не спростовують обвинувачення в частині зберігання ОСОБА_8 , разом із іншими належними йому речами, боєприпасів у шухляді тумбочки у вказаній кімнаті. У свою чергу, свідок ОСОБА_12 , у суді спростував свою причетність, як співвласника будинку, до зберігання зброї та боєприпасів, оскільки пневматичну гвинтівку, останній раз бачив ще у будинку баби та діда, вказані речі до свого будинку у смт. Корнин не перевозив та не зберігав, а обставини наявності вказаної гвинтівки та боєприпасів у кімнаті будинку йому стали відомо лише після проведення обшуку працівниками поліції. Також стверджує, що свідок зазначив, що приїжджає до свого будинку у смт. Корнин кожного тижня та постійно проживає у м. Києві, а тому його думка, що крім баби у кімнаті ніхто не проживав, спростовується відеозаписом обшуку. Також, встановлене судом першої інстанції під час дослідження речових доказів, що на пачці з патронами нанесено маркування року випуску «1982 рік», а на гвинтівці міститься напис «Сделано в СССР», ніяким чином не підтверджує показання свідків та невинуватість обвинуваченого. Таким чином, за сукупність досліджених прямих та непрямих допустимих доказів, які тісно взаємозв`язані та створюють систему доказів вважаю, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України доведена повністю. Разом з тим, висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду, не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, що свідчить про порушення судом вимог ст. 370 КПК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити вирок суду щодо ОСОБА_8 без змін. Вважає, шо доводи прокурора викладені у апеляційній скарзі необгрунтованими та такими що не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, і як наслідок апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Вказує також, що покази свідка не являються додатковими матеріалами в розумінні ст.290 КПК України, на що посилається прокурор. Крім того сторона обвинувачення діючи з обвинувальним ухилом в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України не провела слідство всебічно, повно і неупереджено, не дослідила обставини кримінального провадження в повному обсязі, направила кримінальне провадження до суду для розгляду без жодних доказів вини мого підзахисного. Стверджує, що жодної підстави, передбаченої ч.2 ст.412 КПК України та доводу для скасування вироку і призначення справи до нового розгляду у суді першої інстанції прокурор в апеляційній скарзі не вказав.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала доводи та вимоги, зазначені в апеляційній скарзі. Дадтково зазначила, що вирок суду постановлений з порушенням суддею таєниці нарадчої кімнати, оскільки, перебуваючи в нарадчій кімнаті по даному кримінальному провадженні, головуючим суддею було постановлено ухвалу як слічим суддею про відкриття провадження за клопотанням слідчого, а також судом не досліджено докази, надані в судовому засіданні прокурором, про що свідчить журнал судового засіднання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та доводів, зазначених прокурором в судовому засіданні апеляційного суду, підтримали письмові заперечення та просили вирок суду залишгити без змін

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 367 КПК під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Суд вправі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті. Під час ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті приймається рішення щодо формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі, оцінюються докази, кожен окремо та у сукупності, вирішується питання допустимості доказів під час такої оцінки тощо.

Таким чином, вчинення процесуальних дій та ухвалення суддями (суддею) під час перебування в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні судових рішень по інших справах, є порушенням таємниці наради суддів (суду).

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема журналу судового засідання 23 січня 2020 року головуюча по справі суддя ОСОБА_1 вийшла до нарадчої кімнати для ухвалення рішення та о 09 годині 49 хвилин 03 лютого 2020 року вийшла з нарачої кімнати та оголосила вирок суду щодо ОСОБА_8 . При цьому слід зазначити, що аззанчений журнал судового засідання складено некоректно, оскільки не зазначено дати судового засідання, в ході якого було оголошено вирок.

При цьому в період перебування судді у нарадчій кімнаті по провадженню щодо ОСОБА_8 , 24 січня 2020 року нею як слідчим суддею було постановлено ухвалу про призначення клопотання про надання тимчасововго доступу до речей і документів у кримінальному провадженні №000278 від 11.11.2019 року, тобто під час перебування у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 , суддя вирішувала процесуальні питання щодо іншого провадження та ухвалила судове рішення по іншій справі, що на думку колегії суддів є порушенням таємниці наради суддів.

Зазначене підтверджується копією вказаного рішення з Єдиного держаного реєстру судових рішень, наданою прокурором в судовому засіданні апеляційного суду.

Вказане порушення на думку апеляційного суду є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

При цьому доводи сторони захисту про те, що для вирішення вказаного питання недостатньо наявності лише копії ухвали, роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, не спростовують наведених вище обставин та не можуть бути враховані апеляційним судом.

Крім того знайшли своє підтвердження також інші доводи прокурора про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Так відповідоно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

З аналізу змісту вироку суду, журналу судового засідання, пояснень учасників судового процесу, вбачається, що судом не було в повному обсязі дотримано зазначених вимог закону.
Так, в судовому засіданні 30 травня 2019 року всі докази стосрони обвинувачення, а саме письмові докази, судом безпосередньо не були досліджені, оскільки прокурор просив долучити до матеріалів провадження докази, які оголошувалися саме ним на свій розсуд, і судом в подальшому зазначені докази не було досліджено безпосередньо. Тобто суд в порушення вимог статей 23, 94, 349, 358 КПК України безпосередньо не досліджував надані прокурором докази, а лише долучив їх до матеріалів провадження після оголошення їх змісту прокурором на його власний розсуд. При цьому висловлювання інших учасників судового розгляду про те, що вказані докази не мають істотного доказового значення, не могли бути підставою для недослідження їх судом безпосередньо з метою належної їх оцінки в подальшому при ухваленні рішення.

Вказані порушення, допущені судом, також є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунитоване рішення, та можуть також свідчити про неповноту судового розгляду кримінального провадження.

На підставі наведеного, у відповідності до положень ст. ст. 409, 410, 412, 415 КПК України вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, в ході якого слід звернути увагу на зазначені обставини.

При цьому відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Враховуючи вищенаведені положення ч.2 ст.415 КПК України апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті доводів та вимог апеляційної скарги. Усі доводи, викладені в апеляційній скарзі, повинні бути перевірені та враховані судом першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження, встановленні фактичних обставин провадження з дослідженням та оцінкою усіх наданих сторонами провадження доказів у відповідності до положень КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Виправдувальний вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 03 лютого 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.263 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: