Справа № 588/121/21
№ провадження 1-кп/588/39/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тростянці обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеному 22.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ницаха Тростянецького району Сумської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, який офіційно не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 у кінці квітня 2020 року, точна дата не установлена, у ранковий період часу перебував у приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які у цей час виїхали до іншого населеного пункту, залишивши ОСОБА_5 доглядати за господарством. Перебуваючи у кімнаті указаного будинку у серванті на поличці ОСОБА_5 помітив мобільний телефон чорного кольору, на якому був чохол синього кольору, який останній вирішив викрасти з метою подальшої реалізації. Реалізуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, скориставшись вільним доступом до майна та тим, що власник майна ОСОБА_6 перебував у іншому населеному пункті. ОСОБА_5 взяв вказаний мобільний телефон, який ОСОБА_6 придбав 18.09.2019 року, витягнув з нього сім-картку, яку поклав до свого рюкзаку, а сам мобільний телефон поклав до своєї кишені. Наступного дня у ранковий період часу, ОСОБА_5 поїхав до м.Суми, де продав викрадений мобільний телефон невідомому чоловікові, отримавши за нього 600 гривень, які останній витратив на власні потреби.

Такими умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 1199 грн.

Діяння ОСОБА_5 судом кваліфікуються за частиною 1 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ініціативою останнього була укладена угода про примирення від 25 січня 2021 року. За змістом указаної угоди ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Потерпілий не має претензій стосовно відшкодування шкоди, яка була добровільно відшкодована ОСОБА_5 .

Сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 185 КК України (у редакції до 01.07.2020) у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Розглядаючи угоду про примирення, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини третьої статті 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_5 визнав себе винним, ураховуючи положення статті 12 КК України на час його вчинення належало до злочинів середньої тяжкості, наразі це склад кримінального правопорушення віднесено до кримінальних проступків.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений обставин пред`явленого обвинувачення не оспорив, підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та пояснив, що повністю розуміє права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав угоду при примирення, вказав, що претензій до ОСОБА_5 не має, шкода йому компенсована, обставини, викладені в обвинувальному акті він не оспорює, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_6 судом роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілому також роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Шляхом опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом у підготовчому судовому засіданні з`ясовано думку прокурора ОСОБА_4 , яка вважає, що умови угоди про примирення відповідають законодавству, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції інкримінованої статті та особі обвинуваченого, заперечення проти її затвердження вона не висловила.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено. Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого установлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює, але не офіційно, має доходи.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та даним про особу обвинуваченого, а також санкції частини 1 статті 185 КК України у редакції на час вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої в угоді міри покарання.
Процесуальні витрати, пов`язані із залучення експерта відповідно до статті 124 КПК України за проведення судової товарознавчої експертизи на суму 490 грн. 35 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 25 січня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному 22.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, укладену між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 .
Визнати ОСОБА_3 винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на загальну суму 490 (чотириста дев`яносто) грн. 35 коп.

Речовий доказ: чек від 18.09.2019 року - залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1