Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/61/20
Єдиний унікальний №733/332/20
У Х В А Л А
Іменем України

03 серпня 2020 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 та

секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження за № 0000087 від 08 березня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , непрацюючого, засудженого вироком Ічнянського районного суду Чернігівської від 27 липня 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки,

установив:

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2020 року ОСОБА_4 засуджено до4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, однак при винесенні вироку судом не було вирішено питання про долю речових доказів, а саме білого пропіленового мішка, який передано до кімнати зберігання речових доказів Ічнянського ВП.

У судовому засіданні прокурор просив вирішити долю речового доказу - білого пропіленового мішка шляхом його конфіскації, так як останній був використаний як знаряддя злочину.

Потерпілі та обвинувачений у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши прокурора та оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до роз"яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" від 21 грудня 1990 року, у порядку передбаченому КПК України, суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Із вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2020 року вбачається, що суд не вирішив долю речового доказу, а саме білого пропіленового мішка.

Оскільки останній був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тому його слід конфіскувати.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Речовий доказ, а саме білий пропіленовий мішок, який знаходиться у кімнаті збереження речових доказів Ічнянського ВП, - конфіскувати.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1