Справа №636/2334/20
Провадження №1-кп/636/743/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000511 від 09.05.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, такого, що не працює, розлученого, раніше судимого: 02.04.2003 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 15 днів згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.03.2007 року; 02.04.2009 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 23.04.2014 року у зв`язку з відбуттям покарання; 07.08.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 22.11.2019 року у зв`язку з відбуттям покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.05.2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 перебував на перехресті вул. Фортечний узвіз (колишня Каляева) та вул. Музейної (колишня Рози Люксембург) в місті Чугуїв Харківської області, де побачив ОСОБА_5 .. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством. Так, ОСОБА_3 прослідував за потерпілим ОСОБА_5 до вул. Миру в місті Чугуїв Харківської області і перебуваючи поблизу будинку №24 по вулиці Миру, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок інших осіб звернувся до ОСОБА_5 з вимогою передати йому усі цінні речі, у разі не виконання вимог, погрожував застосувати до нього насильство. Після того як ОСОБА_5 відмовився віддати свої речі ОСОБА_3 , останній здійснив напад на нього, в результаті якого спочатку наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, в подальшому наніс ще близько 10 ударів кулаками обох рук по тілу потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю. Таким чином, подолавши волю ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дістав із лівої кишені штанів останнього мобільний телефон марки Iphone 5S, золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №2021/20 від 15.05.2020 вартістю 2842,20 грн., крім того ОСОБА_3 заволодів спортивним рюкзаком чорного кольору, який відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №2163/20 від 20.05.2020 вартістю 691,78 грн., який мав при собі ОСОБА_5 , після чого, обернувши викрадене на свою користь, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заподіяно, згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14-219-4/20 від 13.05.2020, наступні тілесні ушкодження: забійна рана лоба, гематома м`яких тканин лоба, які утворились від ударної дії тупими твердими предметами. За ступенем тяжкості синці кваліфікуються по критерію тривалості розладу здоров`я, як легке тілесне ушкодження, менше, як 6 діб, рани кваліфікуються по критерію тривалості розладу здоров`я, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я менше ніж 21 доби, більше 6 діб.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України, як розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій він просив суд розглянути справу за його відсутності, покарання просив призначити на розсуд суду.
Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без нього.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченому ст. 187 ч. 2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердивши обставини вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, вказавши час, місце та спосіб його вчинення. Зокрема пояснив, що дійсно 08.05.2020 року напав на потерпілого з метою заволодіти його майном. Так, обвинувачений наздогнав потерпілого та запропонував віддати йому цінні речі, а коли ОСОБА_5 відмовився, наніс останньому більше 10 ударів по тілу від яких потерпілий упав, а ОСОБА_3 забравши у нього мобільний телефон та спортивний рюкзак, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. ОСОБА_3 пояснив суду, що він дуже шкодує, що так сталося та готовий понести покарання за скоєне.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та не заперечував фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій. Крім того судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, а відтак, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку та вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду цього провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив розглянути справу відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_3 , приходить до висновку, що вина обвинуваченого, яка виразилась у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, що раніше вже вчинила розбій - доведена повністю. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ст. 187 ч. 2 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він судимий, офіційно не працює, розлучений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за однієї адресою, за якою характеризується з негативного боку, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ст. 187 ч. 2 КК України у межах санкції частини цієї статі.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_3 до цього вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в тому числі і за ст. 187 КК України. Разом з цим обвинувачений визнав вину у скоєному в повному обсязі, щиро кається, шкодує, що так сталося та готовий понести покарання за скоєне, як під час досудового розслідування так і в суді давав правдиві покази. Таким чином суд приходить до висновку, що обвинувачений зробив для себе висновки і вживає для цього певні заходи.

При цьому слід мати на увазі, що розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочинних протиправних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Визнання вини ОСОБА_3 як під час досудового розслідування так і в суді на думку суду є свідченням його щирого каяття, так як на протязі тривалого часу та станом на момент розгляду справи в суді він повністю визнавав і визнає свою причасність до розбою, давав правдиві та щирі покази як під час досудового розслідування так і в суді.

Таким чином, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільного позову не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення: судово-товарознавчої експертизи за №2021/20 від 15.05.2020 року в сумі 320 грн; та судово-товарознавчої експертизи за №2163/20 від 20.05.2020 року в сумі 320 грн.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 20.05.2020 року відносно обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.07.2020 року, після спливу строку дії вказаного запобіжного заходу, стороною обвинувачення клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Строк відбуття призначеного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі належить рахувати з моменту затримання засудженого в порядку виконання даного вироку та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у загальному розмірі 640 грн.

Речові докази: оптичний диск CD-R RFD80М-79234 80 FZ, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах провадження; спортивний рюкзак чорного кольору та мобільний телефон золотистого кольору, модель Iphone 5S, ІМЕІ НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча