Справа № 463/8546/20
Провадження № 1-кс/463/4736/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
12 вересня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000934 від 17.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000934 від 17.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України. Зокрема, ОСОБА_5 , займаючи відповідно до наказу голови державного агентства лісових ресурсів України № 241-к від 17.04.2020 року посаду директора Державного підприємства «Івано-Франківське лісове господарство», діючи умисно з корисливих мотивів 01.09.2020 року, приблизно о 12.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи неподалік Державного підприємства «Івано-Франківське лісове господарство», за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Василіянок, будинок 48, під час зустрічі із начальником 4-го відділу УСР в Івано-Франківській області ДСР НП України ОСОБА_7 висловив пропозицію надавати йому щомісячно, неправомірну вигоду у розмірі 1000,0 доларів США за невтручання службовими особами УСР в Івано-Франківській області ДСР НП України у господарську діяльність підприємства та не реагування на адміністративні та кримінальні правопорушення в діяльності державного підприємства «Івано-Франківське лісове господарство». На виконання раніше обумовленої домовленості, 10 вересня 2020 року, близько 12.45 год. директор Державного підприємства «Івано-Франківське лісове господарство» ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік церкви по вулиці Богдана Лепкого у м.Івано-Франківськ, під час зустрічі із начальником 4-го відділу УСР в Івано-Франківській області ДСР НП України ОСОБА_7 , надав йому неправомірну вигоду у розмірі 1000,0 доларів США (що станом на 10.09.2020 року згідно офіційного курсу Національного банку України становило 27800,0 гривень), у вигляді щомісячного платежу за невтручання службовими особами УСР в Івано-Франківській області ДСР НП України у господарську діяльність підприємства та не реагування на адміністративні та кримінальні правопорушення в діяльності Державного підприємства «Івано-Франківське лісове господарство».

В подальшому, ОСОБА_5 затримано 10.09.2020 року о 14 год. 42 хв. на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

11 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у пропозиції надати службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди, а так само наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий просить врахувати майновий стан ОСОБА_5 , зокрема те, що про можливість сплати підозрюваним застави свідчить інформація з декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування директора ДП «Івано-Франківське лісове господарство» ОСОБА_5 за 2019 рік, з якої вбачається, що розмір заробітної плати за основним місцем роботи у 2019 рік становив 245366,0 гривень, розмір грошового активу становив 334221,0 гривень, 20750,0 доларів США, 14900,0 євро.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, просить визначити останньому, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160,0 гривень. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні відносно клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Захисник додатково зазначив, що ризики заявлені прокурором є безпідставними, також просить врахувати стан здоров`я підозрюваного, останній одружений, має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні знаходяться двоє батьків пенсійного віку, за місцем проживання та місцем роботи характеризується виключно позитивно.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним вище ризикам, а тому, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2020 року внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України. Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повідомлено 11.09.2020 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 10.09.2020 року; протоколом огляду (добровільної видачі грошових коштів) від 10.09.2020 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного з використанням влади та службового становища, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої. Крім цього, в силу виконання своїх службових обов`язків, підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, має реальні можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування. Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи його майновий та сімейний стан, приходжу до висновку, що достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України є застава у розмірі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не буде завідомо непомірним для підозрюваного та внесення якої, згідно з ч.4 ст.202 КПК України, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, прокуратури Львівської області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Космач Богородчанського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді директора ДП «Івано-Франківське лісове господарство», раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120,0 гривень (сто двадцять шість тисяч сто двадцять гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Івано-Франківська область, Богородчанський район, с.Росільна), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14 год. 42 хв. 10 вересня 2020 року до 08 листопада 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1