Провадження № 1-кс/679/215/2020
Справа № 679/794/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м.Нетішин

Слідчий суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нетішинського міського суду клопотання старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 01.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Нетішинського міського суду Хмельницької області з вказаним вище клопотанням за погодженням з прокурором.

В обґрунтування клопотання зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що 01.06.2020 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, як група осіб, з єдиним умислом, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , з метою незаконного заволодіння майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, вчинили напад на останніх при наступних обставинах. Так, ОСОБА_10 з метою заволодіння майном потерпілих, перебуваючи позаду ОСОБА_7 наніс один удар кулаком руки в обличчя зліва від чого потерпілий відійшов в правий бік, де ОСОБА_10 продовужуючи свої дії двічі вдарив потерпілого в область обличчя потерпілого від чого той впав на землю, де ОСОБА_10 наніс ще декілька ударів ногами в область грудної клітки потерпілого внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струс головного мозку, забою з осадненням м`яких тканин обличчя зліва, ушкодження м`язево-зв`язкового апарату шийного відділу хребта, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та забою грудної клітки, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, від чого ОСОБА_7 перебуваючи на асфальто-бетонному покритті втратив свідомість.

В цей же час, ОСОБА_5 , дотримуючись завчасно обговорених дій умисно заподіяв тілесні ушкодження при цьому розмахуючи руками та ногами в сторону ОСОБА_8 , який в свою чергу з метою уникнення отримання травм відходив назад та дійшовши до місця, яке знаходиться між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , де до нього підбіг ОСОБА_10 та відразу наніс один удар ногою по нозі потерпілого від чого він відчувши різку біль впав на землю. В подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_5 продовжили наносити удари ногами по тілу та голові, внаслідок свої спільних дій останні заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом правої скроневої кістки, забоєм головного мозку, осаднення з підшкірною гематомою та осадненням в ділянці лобу справа, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм таких, що в клінічному перебігу причиняють небезпеку для життя, закритого перелому лівої велико - та малогомілкової кісток, які відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я, синця лівої бокової поверхні спинки носа, синця 4-го пальця правої кисті, які відносяться до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості від чого ОСОБА_8 перебуваючи у положенні лежачи на ґрунтовому покритті втратив свідомість.

Зазначає, що продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 скориставшись тим, що ОСОБА_7 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у безпорадному стані, заволоділи його грошовими коштами в сумі 8500 гривень, які знаходилися у правій кишені спортивної куртки завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8500 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, протоколами додаткових допитів потерпілих із застосуванням відеозаписів, протоколами проведення слідчих експериментів із застосуванням відеозаписів, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , неповнолітнього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією майна, що у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України є підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Вважає, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_5 неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не утримує батьків чи інших членів сім`ї, а тому маючи низькі соціальні зв`язки та з метою уникнення відповідальності за скоєне, розуміючи тяжкість покарання, що у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим останній може покинути м.Нетішин Хмельницької області з можливістю виїзду за межі території України, де раніше перебував на тимчасових заробітках, що підтверджується протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Також у слідства є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 , буде перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на осіб, яких допитано в якості свідків, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , буде незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання з мотивів наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його обґрунтованістю підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, наявністю ризиків того, що підозрюваний може покинути місце проживання, також посилався на ряд рішень Європейського суду з прав людини.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання слідчого, просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки переживає за своє життя та здоров`я. Також вказав, що існують ризики передбачені до ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчиняти тиск на свідків. Крім того, зі слів слідчого в судовому засіданні йому стало відомо про наміри ОСОБА_5 виїхати за межі України, зокрема в Польщу або Литву, що на його думку є ризиком того, що підозрюваний може втекти для того щоб уникнути покарання за вчинений злочин.

Потерпілий ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення з поясненнями потерпілого ОСОБА_8 .

Представник потерпілих ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що підозрюваним вчинено важкий злочин, міра покарання якого від 8 до 15 років, а також наведено вмотивовану підозру ОСОБА_5 . Крім того, прокурором та слідчим на його думку наведено достатньо ризиків для застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначив, що злочин підозрюваним вчинено з особливою жорстокістю та зухвалістю, тому на його думку та думку потерпілих інтереси який він представляє в судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного є неможливим.

Захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що з показів свідків не вбачається те, що підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_10 забирали гроші в потерпілих. Зазначила, що ОСОБА_5 не збирається переховуватися від слідства та суду та може здати для суду свій закордонний паспорт, в якому відкрита віза для виїзду за кордон. Також вказала, що підозрюваний має позитивну характеристику за місцем свого проживання, проживає із своєю матір`ю та наголосила на тому, шо останній жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності. На даний час працює на роботі в м.Нетішин в підтвердження чого надала цивільно-правовий договір №03 від 14.09.2020 року. Вважає, що ризики наведені прокурором та слідчим є нічим іншим як припущеннями, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, думку потерпілих та їхнього представника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

З врахуванням вимог наведених вище норм закону та встановлених обставин у судовому засіданні суд зазначає, що прокурором не доведено обставин того, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що дає підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ( рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови»), а сама лише серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення ЄСПЛ у справах «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, а також те, що підозрюваний раніше несудимий, має постійне місце проживання, наявність у нього родини, його стан здоров`я, матеріальне становище, його вік, позитивні характеристики з місця проживання, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому суд вважає, що підозрюваному доцільно застосувати менш суворий запобіжний захід - домашній арешт із носінням електронного засобу контролю та покладення на ОСОБА_5 додаткових обов`язків, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такі сприятимуть контролю за поведінкою обвинуваченого під час строку дії запобіжного заходу, та зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Керуючись ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України,ст.ст.131,132, 176-178, 182-184, 193, 194, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою;

- не залишати місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності таких;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали до 27 листопада 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1