Номер провадження: 11-сс/813/104/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про продовження стоку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0004209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про продовження стоку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 19.01.2021, в межах строку досудового розслідування, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Херсон, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, який на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187,

ч. 4 ст. 296 КК України у кримінальному провадженні № 0004209 від 24.12.2019, яке перебуває у провадженні СВ ГУНП в Херсонській області,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2

ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0004209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшались та продовжують існувати, для запобігання яким, враховуючи дані про особу підозрюваного, достатнім є застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Крім того, слідчим суддею зазначено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0004266, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2015, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_10 ,

ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, вступили в попередню змову між собою, з метою вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викрадення з подальшим позбавлення волі.

31.08.2015 приблизно о 20:00 годині ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, кожен з яких діяв відповідно визначених у спільному злочинному умислі ролей, прибули на автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , на вул. Льва Толстого кут

вул. Новосельського в м. Одеса та почали чекати появи ОСОБА_11 .

Після прибуття ОСОБА_11 приблизно о 20:05 годині до вказаної адреси, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, діючи умисно, з корисливим мотивом, несподівано вийшовши із автомобілю підбігли до ОСОБА_11 та з метою здійснення розбійного нападу та його викрадення почали завдавати останньому тілесні ушкодження, які виразились у нанесенні численних ударів руками та ногами по всьому тілу.

Вживаючи заходів до захисту себе від нападу ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_11 зумівши вирватись із оточення побіг в сторону вул. Градоначальницької в м. Одесі, де автомобіль марки «BMW», чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 із іншими невстановленими особами перегородили ОСОБА_11 шлях, а останній оббігши вказаний автомобіль та продовжуючи втікати від нападників, намагався потрапити до магазину «Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, 17.

Однак, підбігши до дверей вказаного магазину, ОСОБА_10 , заблокував йому вхід до та почав утримувати ОСОБА_11 за шию ззаду, чекаючи на допомогу інших співучасників ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб.

У цей час з автомобіля марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який зупинився на проїзній частині біля магазину «Честор», вибіг ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, які разом з ОСОБА_13 з метою обмеження можливості чинити їм опір та заволодіння майном почали наносити йому численні удари руками по всьому тілу, а ОСОБА_8 , тримавши у правій руці предмет, ззовні схожий на пістолет та направивши його ствол в область обличчя ОСОБА_11 , пригрозив останньому спричинити тілесні ушкодження із використанням вказаного предмету (зброї).

Подолавши супротив ОСОБА_11 , шляхом погрози застосування предмету, ззовні схожого на пістолет та, діючи у відповідності до розподіленої ролі, ОСОБА_8 , після схову пістолету за пояс штанів, почав утримувати ОСОБА_11 , обхопивши його тіло ззаду, а інша невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів нанесла декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 та заволоділа його сумкою чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, документи та матеріальні цінності належні останньому, у тому числі:

- грошові кошти в сумі 300 доларів США (які згідно курсу НБУ на 31.08.2015 становить - 6729 гривен);

- грошові кошти в сумі 1000 гривень;

- окуляри марки «RAY-BAN», вартістю 10000 гривень;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 ;

- паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_11 ;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 ;

- технічний паспорт на автомобіль марки «ToyotaLandCruiser».

У той же час, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, відповідно до розподілених ролей, перебуваючи з іншої сторони від потерпілого ОСОБА_11 , наніс йому декілька ударів в область обличчя та ривком вихопив з правої руки ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Iphone 5», чорного кольору, вартістю 6000 гривень, поклавши останній до правої кишені одягнених шортів.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою вчинили розбійний напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 23 729 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, 31.08.2015 приблизно о 20:15 годині, перебуваючи біля входу до магазину « Честор», що знаходився за адресою: м. Одеса,

пров. Каретний, 17, наносячи чисельні удари руками та ногами ОСОБА_11 , а також подолавши його супротив, шляхом погрози ОСОБА_14 застосування предмету, ззовні схожого на пістолет, повалили його на землю.

Після чого, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, схопивши ОСОБА_11 за руки та за ноги, примусово поклали його до багажника автомобіля марки «ВМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 та проти його волі і небажання знаходитись у вказаному місці почали утримувати у багажному відділенні зазначеного автомобіля, чим в такий спосіб незаконно позбавили його волі.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, на вказаному автомобілі марки «BMW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , того ж дня, приблизно об 21:00 годині привезли потерпілого ОСОБА_11 на територію виробничо-складської бази за адресою: АДРЕСА_2 , де помістили потерпілого до нежитлового приміщення - боксу та почали його там утримувати проти його волі, позбавивши його можливості вільно залишити вказане місце, чим позбавили потерпілого волі протягом тривалого часу, тобто у період з 21:ОО години 31.08.2015 до 01:00 години 01.09.2015.

Під час незаконного утримання потерпілого ОСОБА_11 у вказаному боксі, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, з метою примушення останнього передати їм розписку про отримання у потерпілого грошових коштів іншою особою та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, руками та металевими прутами предметами наносили численні удари по всьому тілу потерпілого ОСОБА_11 , а також погрожували застосуванням зброї, прикладаючи пістолет невстановленого зразку до його голови.

У результаті нанесених численних ударів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, потерпілому ОСОБА_11 , нанесено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів поперечних відростків 2-4 поперекових хребців зліва, забійні рани голови, підкірні гематоми верхньої губи, задньої поверхні тулуба та стегон, що згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У подальшому, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, досягнувши своєї мети, отримавши від потерпілого ОСОБА_11 розписку про отримання у нього грошових коштів іншою особою, вивезли його на автомобілі марки «ВМW» чорного кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , до центру міста Одеси, де залишили його.

27.07.2020 відносно ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, способом, небезпечним для життя та здоров' я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань, із застосуванням зброї, здійснюване протягом тривалого часу, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, а також з погрозою застосування небезпечного для життя чи здоров`я особи насильства, яка зазначала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб. Вказане письмове повідомлення про підозру, згідно долучених до клопотання матеріалів, було вручено підозрюваному у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

28.07.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в зв`язку з його переховуванням від органів досудового розслідування, слідчим суддею постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.09.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси

ОСОБА_15 , продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 27.01.2021.

Крім того, 24.09.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_15 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.11.2020.

Зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи особи яка їх подала.
Не погодившись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити застосований щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором було подано доповнення до апеляційної скарги, в яких він обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не взято до уваги наявність ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, а також тяжкість та обставини вчинення злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, не враховано та надано оцінки обставинам, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім того, зазначає, що 27.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст.189 КК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо

ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Крім того, відповідно до правової позиції в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції. Тобто цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про те, що на даній стадії кримінального провадження продовжують існувати ризики, передбаченні п. п. 1, 3, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

На час прийняття слідчим суддею оскарженого рішення, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався у вчиненні злочинів, одне з яких відноситься до тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна. Крім того у даному кримінальному провадженні 28.07.2020 відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в зв`язку з його переховуванням від органів досудового розслідування, слідчим суддею постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання.

Оцінюючи в сукупності обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів, апеляційний суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому, зокрема тяжке та особливо тяжке, кримінальні правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді про продовження існування у даному кримінальному проваджені ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_8 на даний час притягується до кримінальної відповідальності у м. Херсоні за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України, враховуючи обставини інкримінованих у даму кримінальному провадженні злочинів, які здебільшого носять корисливий характер та були спрямовані на отримання грошових коштів протиправним шляхом із застосуванням насильства, а також з огляду на характеризуючи дані про особу підозрюваного, зокрема відсутність у останнього місця роботи та офіційного прибутку, та враховуючи те, що відомості про джерела його існування матеріали кримінального провадження не містять та апеляційному суду не були представлені

З огляду на обставини вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 злочинів, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжує існувати ризик того, що підозрюваний може вжити незаконних заходів впливу на свідків у даному кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з цим, слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були встановленні наступні обставини: відповідно до наданих захисником довідки та характеристики, підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання та за час перебування на тимчасових роботах водія-експедитора зарекомендував себе як порядна, дисциплінована людина, яка відповідально ставиться до роботи та своїх обов`язків і сумлінно їх виконував; має постійне місце проживання, що збігається з його постійним місцем реєстрації, де останній проживав разом зі своїм батьком та бабусею, за якими до затримання підозрюваний ОСОБА_8 здійснював догляд, не судимий.

Вказані обставини були враховані слідчим суддею при винесенні свого рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому доводи апеляційної скарги в цій частинні апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що у нього відсутні будь-які відомості про порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді, впродовж його перебування під домашнім арештом. Вищевикладені обставини на переконання апеляційного суду свідчать про те, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на даний час досудового розслідування спроможний забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Висновки апеляційного суду.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2020 про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області, погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про продовження стоку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0004209, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4