Справа № 346/4941/19
Провадження № 1-кс/346/843/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Коломийської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0001030 від 11.10.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України.

Клопотання надійшло до суду 25 вересня 2020 р.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження в рамках якого подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника-
в с т а н о в и в :
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.
25 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання з метою приводу до Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 доставлений після фактичного затримання 11 листопада 2020 року на підставі вищезгаданої ухвали слідчого судді від 25 вересня 2020 року про що складено протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину.
12 листопада 2020 року о 09:00 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та пам ятку про процесуальні права та обов язки, права підозрюваного оголошені та роз яснені, що підтверджується особистим підписом підозрюваного.
13 листопада 2020 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду у задоволені заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 , відмовлено.
Документами, які підтверджують необхідність застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту є: витяг з ЄРДР №0001030 від 11.10.2019, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.10.2019р.; протоколи допиту потерпілих ОСОБА_8 від 11.10.2019р. та ОСОБА_9 від 11.10.2019 р.. які повідомили за яких обставин було вчинене кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.10.2019р.; висновки експерта № 231 від 15.10.2019р., № 232 від 15.10.2019р., № 233 від 16.11.2019р., № СЕ /109/12/2-239/МГ/20 від 10.06.2020, № СЕ /109/12/2-324/МГ/20 від 25.08.2020, № 10-1164 від 23.07.2020; таблицею результатів перевірки за центральним обліком генетичних ознак людини; протокол тимчасового доступу до речей і документів; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст.. 274 КПК України, ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 25 вересня 2020 року про надання дозволу на затримання з метою приводу до Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в розшук від 15.10.2020 р.. протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 11.11.2020 р.
Обставинами, що підтверджують підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України є те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_3 , з метою заволодіння чужим майном приїхали на автомобілі марки «Мітсубісі Галант» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_13 у с. Шепарівці до будинку по АДРЕСА_4 .

У подальшому, 11 жовтня 2019 року, приблизно о 01.20 год., ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих спонукань, маючи на меті відкрито заволодіти чужим майном, через відчинені вхідні двері проникли до приміщення житлового будинку, по АДРЕСА_4 , де на той час перебували потерпілі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його дружина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 та дочка ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_7 , які в той час спали.

Перебуваючи в приміщенні кімнат вказаного житлового будинку, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, маючи на меті відкрито заволодіти чужим майном, застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, здійснюючи фізичний та психологічний тиск погрожуючи вбивством потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , зв`язуючи їм ноги матерчатими мотузками, а на руки одівши кайданки які потім замінили на пластикові хомути, наносили удари потерпілому ОСОБА_16 в ділянку передпліччя, колінного суглобу, гомілки, здавлюючи руками шию, потерпілій ОСОБА_9 в ділянку шиї, підборіддя, правої вилиці, правого та лівого передпліччя, правої та лівої гомілки, здавлюючи руками шию, а також потерпілій ОСОБА_11 в ділянку носа, вушної раковини, обличчя та здавлюючи руками шию.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , спричинили потерпілим тілесні ушкодження:

- ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді садна в ділянках лівого передпліччя, правого колінного суглобу, правої гомілки, які згідно висновку експерта від 15 жовтня 2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді синця на правій боковій поверхні шиї, садна в ділянках підборіддя, правої вилиці, правого та лівого передпліччя, правої та лівої гомілок, які згідно висновку експерта 15 жовтня 2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження, у вигляді синців у межах орбітальних ділянок та спинки носа, в межах правої завушної ділянки та правої вушної раковини, в лобній ділянці праворуч, на межі правої скроневої та потиличної ділянок, на межі лобної і лівої скроневої ділянок, в ділянці правої китиці, садна в ділянках правого крила носа, правого плечового суглобу, нижньої третини обох передпліч та гомілок. Закриту черепно-мозкову травму зі струсом головного мозку, закритого перелому кісток носа, які відповідно до висновку експерта від 16 листопада 2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після застосування фізичного насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та погрози застосування такого насильства ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , відкрито заволоділи майном потерпілих, сім`ї ОСОБА_17 , а саме грошовими коштами в загальні сумі 2 800 (дві тисячі вісімсот) доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 становило 68 684 (шістдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири) гривень, 490 (чотириста дев`яносто) Євро (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 становило 13 254 (тринадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривень, 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень та золотими виробами, а саме трьома парами золотих сережок вагою біля 4 (чотирьох) грам кожна (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 один грам золота 585 проби становило 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні загальною вартістю 8 184 (вісім тисяч сто вісімдесят чотири) гривні, одна пара срібних сережок із каменем «Бурштин» біля 2 (двох) грам (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 один грам срібла 925 проби становило 12 (дванадцять) гривень 20 (двадцять) копійок) загальною вартістю 24 (двадцять чотири) гривні 40 (сорок) копійок, перстнями золотими в кількості чотири штуки біля 5 (п`яти) грам кожен (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 один грам золота 585 проби становило 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні загальною вартістю 13 640 (тринадцять тисяч шістсот сорок) гривень, одною обручкою золотою вагою біля 5 (п`яти) грам (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 один грам золота 585 проби становило 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні загальною вартістю 3 410 (три тисячі чотириста десять) гривень, намистом (підвіскою) золотим вагою біля 5 (п`яти) грам (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 один грам золота 585 проби становило 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні загальною вартістю 3 410 (три тисячі чотириста десять) гривень, двома золотими ланцюжками вагою біля 2 (двох) грам кожна (згідно курсу Національного банку України станом на 11.10.2019 один грам золота 585 проби становило 682 (шістсот вісімдесят дві) гривні загальною вартістю 2 728 (дві тисячі сімсот двадцять вісім) гривень, всього спричинено збитків на загальну суму 116 134, 40грн., після чого місце вчинення злочину покинули маючи можливість у подальшому розпорядитись викраденими коштами та речами на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується вагомістю зібраних в кримінальному провадженні доказів:протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.10.2019р.; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 від 11.10.2019р., ОСОБА_9 від 11.10.2019 р., ОСОБА_11 від 12.10.2019р.; висновками експерта № 231 від 15.10.2019р., № 232 від 15.10.2019р., № 233 від 16.11.2019р., № СЕ /109/12/2-239/МГ/20 від 10.06.2020, № СЕ /109/12/2-324/МГ/20 від 25.08.2020, № 10-1164 від 23.07.2020; таблицею результатів перевірки за центральним обліком генетичних ознак людини; протоколом тимчасового доступу до речей і документів; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії в порядку ст.. 274 КПК України, протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 11.11.2020 р. та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
ОСОБА_6 12.11.2020 о 09.00 год вручено повідомлення про підозру від 23.09.2020р. у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та вважають за необхідне клопотати перед судом про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки останній підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, відповідальність за що передбачена у вигляді позбавлення волі та наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки ОСОБА_10 було оголошено в розук; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні так як відомі адреси потерпілих; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, також просять не визначати розмір застави так як ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства .
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають за можливезастосувати запобіжний захід не пов язаний з триманням під вартою так як ризики зазначені прокурором є недоведеними, відсутні докази винуватості підозрюваного ОСОБА_10 , що він ОСОБА_10 не буде переховуватись від слідства та суду так як заперечує свою будь-яку причетність до інкримінованого йому злочину. Крім того захисник зазначив, що затримання ОСОБА_18 є безпідставним так як на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу останній не був належним чином повідомлений про підозру, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001030 від 11.10.2019 року, що відомості про вищезгадане кримінальне провадження були внесені до ЄРДР минулого року, тому та за весь цей час ОСОБА_10 не було належним чином повідомлено про підозру, не викликано для участі у процесуальних діях, не здійснювалось ніяких спроб зв`язатись з ним, незважаючи на те, що із протоколу про здійснення негласної слідчої дії вбачається, що слідчим відомо, де мешкає ОСОБА_10 і як з ним можна зв`язатись. Слідчі звертаючись до слідчого судді за дозволом на затримання ОСОБА_6 посилались на те, що повідомлення про підозру було направлено поштою на нібито адресу реєстрації у місто Одесу, хоча адреса реєстрації в ОСОБА_10 інша, але доказів отримання чи відмови від такого отримання слідчими надано не було.

Вказує, що з клопотання не можливо зрозуміти у чому конкретно підозрюється ОСОБА_19 та, які його дії є злочинними. Підозра є необґрунтованою за змістом, оскільки не зазначено, у чому ж полягав склад кримінального правопорушення, не зазначено, які саме події із перелічених були вчинені ОСОБА_10 , тобто належних та допустимих доказів як обґрунтованості підозри саме за цією кваліфікацією, ні причетності його підзахисного до цього злочину не має. Зазначає, що слідчим жодним чином не обґрунтовано, що саме той чи інший доказ доводить та чим саме дає підстави стверджувати, що до вчинення кримінального правопорушення причетний саме ОСОБА_10 .

Вказує, що жоден з ризиків передбачених ст.. 177 КПК України не доведено. Повістки про виклик на вручення підозри ОСОБА_10 не отримував, жодного виклику до слідчого або до суду не отримував, отже був позбавлений можливості показати свою поведінку щодо добровільного виконання своїх обов`язків - прибути до правоохоронних органів та суду. Щодо ризику впливати на потерпілих, то цей ризик також жодним доказом не підтверджений, є виключно припущенням слідчого, оскільки його обґрунтування клопотання не містить. Просить звернути суд увагу на поведінку його підзахисного, який протягом майже року будучи на волі (маючи можливість) жодним чином не намагався впливати на потерпілих. Звертає увагу на характеризуючі особу обставини: що ОСОБА_10 проживає разом із дружиною і малолітньою донькою, які перебувають на його утриманні, має місце постійного проживання у місті Одеса (орендує житло), що є непрацездатна мати 1960 року народження, якій потрібна його допомога і догляд, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, постійне місце роботи (ТзОВ "Нікатрак), де позитивно характеризується, що має проблеми із здоров`ям та потребує медичного догляду.

Крім того, слідчим не надано доказів та переконливих обгрунтувань, що саме тримання під вартою є єдиним можливим запобіжним заходом, а всі інші запобіжні заходи (особисте зобов`язання, невелика застава, домашній арешт у нічний час), не зможуть запобігти вказаним у клопотанні ризикам. На його, захисника переконання, домашній арешт у нічний час або особисте зобов`язання, що полягатиме у носінні електронного засобу контролю, могли б уникнути будь-яких ризиків і були б більш співмірними та пропорційними за стандартами ЄСПЛ.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Статтею 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов язків. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину застава визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду оскільки був оголошений в розшук; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні так як відомі адреси потерпілих; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

25 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області по справі № 346/4941/19 надано дозвіл на затримання з метою приводу до Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про умисне переховування Леншина від органів досудового розслідування та уникнення покарання. Постановою слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП ОСОБА_7 від 15.10.2020р. зупинено досудове розслідування та оголошено підозрюваного ОСОБА_10 в розшук в зв язку з неможливістю встановити місце знаходженняостаннього про що внесено відомості до ЄРДР.
Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, що в судовому засіданні встановлено та доведено наявність та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та розмір покарання, передбачений за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, та відтак приходить до висновку, що вагомість доказів та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).
Згідно статті 5 §1(c)Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, що в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання вищезгаданим, що надає підстави неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , його особу (не судимий), стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (має матір, яка є інвалідом 3 групи, є батьком двох неповнолітніх дітей, однак не підтвердив, що матір та діти перебувають на його утриманні), а також враховуючи, що існують зазачені вище ризики слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність застосувати підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, тому суд вважає за можливе визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Окрім цього, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Що стосується заперечень підозрюваного та його захисника, то суд вважає, що такі не є безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Струмок Татарбунарського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 на строк, що не перевищує 60 днів - по 9 січня 2021 року 06 год.31хв.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 здійснювати Івано-Франківською установою виконання покарань № 12 та рахувати з часу його фактичного затримання 11 листопада 2020 року 06 год. 31 хв.
Визначити заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 400 гривень .
Підозрюванийабо заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави на ОСОБА_6 покласти такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду,слідчого,прокурора;
-не відлучатись з місця проживання без дозволу суду,слідчого,прокурора;
-повідомляти суд, слідчого,прокурора про зміну місця проживання та/або роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В решті відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1