Справа № 361/5046/20
Провадження № 1-кп/361/737/20
В И Р О К
Іменем України

======================================================================
13 жовтня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 09 липня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із середньою освітою, працюючого не офіційно, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.08.2020 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 12.06.2020 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1
ст. 296 КК України до 4-х років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, при таких обставинах.

Судом визнано доведеним, що 24.04.2020 року близько 17:42 год., ОСОБА_4 перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Епіцентр К» що розташований по вулиці Київській, 253, у місті Бровари, Київської області, звернув увагу на гірський велосипед чорно кольору марки «Веrgamont Dark Dust» з діаметром коліс 26, після чого у останнього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення (крадіжку) вказаного майна.
Після цього ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи на паркувальному майданчику ТЦ «Епіцентр К», шляхом вільного доступу викрав гірський велосипед чорно кольору марки «Веrgamont Dark Dust» з діаметром коліс 26, вартістю 5866 гривень 67 копійок, після чого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 5866 гривень 67 копійок.
Крім того, 07.05.2020 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 перебуваючи поблизу сервісу «YELLOW SERVICE PHONE», який знаходиться в ТЦ «Варус», що розташований по вулиці Короленка, 72, у місті Бровари Київської області, звернув увагу на мобільний телефон марки «Хіоmi» моделі «Redmi Note 4» чорного кольору, який знаходився за полімерним склом на вітрині, після чого у останнього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення (крадіжку) вказаного майна.
Після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій умисел, повторно, з корисливих мотивів
та метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, перебуваючи поблизу сервісу «YELLOW SERVICE PHONE», який знаходиться в ТЦ «Варус» за вищевказаною адресою, шляхом віджиму полімерного скла вітрини викрав мобільний телефон марки «Хіоmi» моделі «Redmi Note 4» чорного кольору, вартістю 1036 гривень, після чого, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на 1036 гривень.
Крім того, 14.02.2020 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 перебуваючи поблизу сервісу «YELLOW SERVICE PHONE», який знаходиться в ТЦ «Варус», що розташований по вулиці Короленка, 72, у місті Бровари Київської області, звернув увагу на мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «Vibe X3», який знаходився за полімерним склом на вітрині, після чого у останнього виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення (крадіжку) вказаного майна.
Після цього, ОСОБА_4 реалізовуючи свій умисел на повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу сервісу «YELLOW SERVICE PHONE», що знаходиться в ТЦ «Варус» за вище вказаною адресою, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «Vibe X3», вартістю 1675 гривень та залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на 1675 гривень.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано, як вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що суть пред`явленого обвинувачення йому зрозуміла, винним себе за обставин вказаних в інкримінованих йому злочинах визнає повністю, щиросердечно розкаюється у вчиненому.

Зокрема, визнає, що він дійсно, 14.02. та 07.05.2020 знаходячись в ТЦ «Варус» скориставшись що за ним ніхто не спостерігає здійснив крадіжки мобільних телефонів, якими розпорядився на власний розсуд, а 24.04.2020 з паркувального майданчику ТЦ «Епіцентр К» у м. Бровари викрав велосипед, якої марки на теперішній час не пам`ятає. Інкриміновані йому злочини вчинив у зв`язку із важким майновим станом, оскільки на той період він не працював і не міг знайти роботу. Викрадене майно він здавав у ломбард, а виручені кошти витрачав на продукти харчування. На теперішній час жалкує, що вчинив ці злочини, просив вибачення у потерпілих.

Просив призначити йому не суворе покарання та не позбавляти його реально волі врахувавши при цьому, що він визнав свою вину і розкаюється в скоєному запевняючи, що більше злочинів не вчиняє та в подальшому вчиняти не буде. Також зазначив, що він планує в найближчий час зареєструвати шлюб із ОСОБА_7 з якою проживає спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом 3-х останніх років.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених злочинів, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини провадження, учасниками судового розгляду не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим, потерпілими та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням таких матеріалів провадження, що характеризують його особу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах, внаслідок яких потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдано майнову шкоду.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив три таємних викрадень чужого майна, тобто (крадіжки), вчинені повторно і такі його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.185 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, особу обвинуваченого, характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, дані про його особу. А також суд приймає до уваги і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд вважає за можливе як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне, стосовно обвинуваченого, ОСОБА_4 визнати, - визнання вини та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в обвинувальному акті затвердженого прокурором не вказано та в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинені ним злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, конкретні обставини справи, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, думку потерпілого ОСОБА_5 , який у своїй письмовій заяві не наполягав на суворій мірі покарання та зазначив, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, думку потерпілого ОСОБА_6 , який також у своїй письмовій заяві просив ОСОБА_4 не позбавляти волі і претензій до нього матеріального та морального характеру не має, дані про особу обвинуваченого, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 ..

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком на 2 роки за злочин, який мав місце 06.07.2020.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому за покарання у виді 4-х років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки за злочин, який мав місце 08.03.2020.

Вчинення обвинуваченим інкримінованих злочинів до постановлення попередніх вироків зумовлює призначення йому покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, яке на думку суду, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, рекомендаціям, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, є необхідним і достатнім для виправлення особи.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України при призначенні покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання виходячи з такого співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, а тому покарання призначене вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2020 у виді 4-х років обмеження волі відповідає 2-м рокам позбавлення волі.

Враховуючи всі перераховані обставини, а також те, що ОСОБА_4 визнав свою вину повністю та щиросердечно розкаявся в скоєному, його критичне ставлення до скоєних ним злочинів, конкретні обставини вчинення злочинів, які вчинено у короткий проміжок часу, підстави вчинення злочинів, відсутність вчинених злочинів після липня 2020 року і по теперішній час, вказують на те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій зробив для себе належні висновки не ставати на злочинний шлях, що знижує ступінь тяжкості вчиненого і дають суду підстави вважати, що ОСОБА_4 як особа не є небезпечним для суспільства.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не до максимальної межі санкції інкримінованих йому злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, при цьому суд враховує і поведінку обвинуваченого в суді, що він на теперішній час працює не офіційно фрезувальником, має постійне місце проживання, а тому вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання при звільненні з випробуванням на підставі

ст. 75 КПК України, покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинених ним злочинів, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, не порушуючи принципів змагальності і диспозитивності, який закріплений в ст. 22, 26 КПК України, дійшов висновку, що саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також зможе забезпечити реалізацію цілей покарання.

Цивільні позови у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування обвинуваченому не обирався, тому суд не вбачає підстав для застосування ОСОБА_4 такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного за цим вироком покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за попереднім вироком Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2020 у виді 4-х років обмеження волі, який відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України відповідає двом рокам позбавлення волі та вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі, більш суворим за цим вироком, остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, жителя АДРЕСА_2 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз:
- за проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/1365 від 16.07.2020 в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок;
- за проведення судової товарознавчої експертизи № 13-1/1533 від 12.08.2020 в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок;
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1