ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/1146/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 121 ч.2, 190 ч.2 КК
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
29 вересня 2020 року м. Херсон

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_3 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2019 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ст. 121 ч.2, 190 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_4 визнано винною та засуджено за ч.2 ст. 121 КК до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно з ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у вигляді позбавлення строком волі строком на 9 років 6 місяців. У відповідності зі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного Херсонським апеляційним судом від 16.01.2018 року, більш суворим за даним вироком, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі з поміщенням її до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Строк відбування покарання обчислено з 29.06.2016 року.
На підставі ч.ч.1, 5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.06.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь: ОСОБА_5 1790грн. 75коп.; ОСОБА_6 2387грн. 68коп. у відшкодування майнової шкоди. Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

11.03.2019 на вказаний вирок прокурором у провадженні ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 396 КПК, оскільки позбавлена будь-якого логічного змісту, обґрунтування апеляційних вимог та по суті є набором незв`язаних між собою абзаців, які не стосуються цього провадження.

Так, в апеляційній скарзі прокурор висуває апеляційну вимогу про скасування вироку в цілому та визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 190 КК, хоча суд вже визнав обвинувачену винною у вчиненні цих злочинів. Крім того, прокурор висуває вимогу про визнання ОСОБА_4 винною у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій та просить призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Тобто прокурор просить ухвалити вирок про визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, який їй не інкримінувався.

Єдиним обґрунтуванням апеляційних вимог прокурор вказує те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_4 здійснила злочин (який саме незрозуміло) усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних насідки.

Тобто мотивування апеляційних вимог є абсурдним за своїм змістом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України підставами для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції є:

1) необхідність застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідність застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ст. 396 КПК України, посилаючись в апеляційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, апелянт має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.

Як вбачається з апеляційної скарги, вказаних вище вимог закону прокурором не виконано, оскільки, посилаючись на незаконність судового рішення та вказуючи на необхідність скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції, апелянт не навів жодної з передбачених ч. 1 ст. 420 КПК підстав, які б зумовили звернення прокурора саме з такими апеляційними вимогами.

Зміст резолютивної частини апеляційної скарги взагалі не відповідає її мотивувальній частині, апеляційні вимоги позбавлені логіки, сенсу та не відповідають кримінальному процесуальному закону.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ч.1 ст.4 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, скарга буде повернута апелянту.

Суддя Херсонського апеляційного суду підпис ОСОБА_2
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання ОСОБА_7
Ухвала набрала законної сили 29.09.2020 року