У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 від 27.12.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 від 27.12.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_5 зазначає, що ухвала слідчого судді та постанова слідчого про закриття кримінального провадження порушують його права, як потерпілого, у даному кримінальному провадженні.
Слідчим суддею не перевірені доводи його скарги про те, що в оскаржуваній постанові слідчого відсутня оцінка протиправних дій слідчого ОСОБА_8 та працівника ОСОБА_9 стосовно його незаконного затримання 10.07.2008 р. в м. Миколаєві, так як на той час згоди Верховна Рада України на його затримання не надавала.
В ухвалі слідчого судді наведені його показання, як потерпілого, та висновки судово-медичної експертизи стосовно виявлених у нього тілесних ушкоджень, але ці обставини спростовані показаннями свідків, допитаних слідчим, а не судом, відносно яких ОСОБА_8 учиняв вплив.
Через небажання органу досудового слідства встановити фактичні обставини події 10.07.2008 р., його права, як потерпілого, порушені, чим йому завдається моральна шкода.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

05.05.2020 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 від 27.12.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначив, що вказана постанова є незаконною і безпідставною, оскільки слідчий не провів слідчих дій після скасування ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.04.2018 р. попередньої постанови про закриття даного кримінального провадження.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з наступного.
У провадженні Генеральної прокуратури України перебувала кримінальна справа № 49-2478 за обвинуваченням голови Господарського суду Миколаївської області ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
09.07.2008 р. слідчим СГ ГПУ ОСОБА_10 , у зв`язку з ухиленням обвинуваченого ОСОБА_5 від проведення слідчих дій, начальнику УМВС України в Миколаївській області направлено доручення №17/1/1-31950-07 в порядку ст. 114 УПК України (в редакції 1960 року) із вимогою про забезпечення 10.07.2008 р. о 08.00 год. участі групи співробітників міліції з транспортними засобами, а також двома понятими, для проведення ним з обвинуваченим ОСОБА_5 слідчої дії оголошення про закінчення слідства в умовах вулиці, поблизу місця мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . 10.07.2008 р. приблизно о 08.00 год., працівники УДСБЕЗ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також старший працівник ДАІ ОСОБА_14 прибули за адресою, вказаною у зазначеному дорученні слідчого СГ ГПУ ОСОБА_10 .
В ході вказаної слідчої дії, ОСОБА_5 викликав міліцію та швидку медичну допомогу, а в подальшому, написав заяву до Ленінського РВ ММУ УМВС України про спричинення йому 10.07.2008 р. співробітниками правоохоронних органів тілесних ушкоджень.
07.03.2014 р. заступником прокурора Миколаївської області, за дорученням начальника СВ прокуратури області, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення владних повноважень співробітниками міліції та прокуратури при проведенні процесуальних дій 10.07.2008 р. із обвинуваченим ОСОБА_5 , що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень останньому.
Постановою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_15 від 09.07.2019 р. визначено підслідність кримінального правопорушення за слідчими Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, та передано матеріали кримінального провадження.
В подальшому, постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_7 від 27.12.2019 р. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000008, закрито, у зв`язку зі встановленою відсутністю в діянні колишнього слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , колишніх співробітників відділу УДСБЕЗ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , колишнього старшого інспектора ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
З матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008, вбачається наступне.
Допитаний потерпілий ОСОБА_5 зазначає, що 10.07.2008 р. його зупинено співробітником ДПС УДАЇ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_14 для перевірки находження автомобіля у розшуку. Надалі до них під`їхав автомобіль із співробітниками УДСБЕЗ ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які хотіли його затримати. Дії правоохоронців ОСОБА_5 розцінив як незаконні, для їх фіксування взяв камеру та почав здійснювати відеозйомку. В подальшому, з вул. Ізмалкова в напрямку вул. Херсонське шосе виїхав інший автомобіль, з якого вийшов слідчий СГ ГПУ ОСОБА_10 . Слідчий, за словами ОСОБА_5 , почав грубо розмовляти з ним, виражаючись нецензурною лайкою та намагався вирвати з рук відеокамеру, почав наносити йому руками удари в різні частини тіла, в тому числі, і по обличчю. В цей час працівник УДСБЕЗ ОСОБА_13 , стоячи позаду, перешкоджав йому ухилятися від ударів ОСОБА_10 . Про незаконні дії працівників міліції та прокуратури він повідомив за номером «102» та чергову частину Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, а також викликав для себе швидку медичну допомогу. В свою чергу, слідчий СГ ГПУ ОСОБА_10 та співробітники міліції зникли після прибуття захисника ОСОБА_16 .
Відповідно до карти виклику швидкої допомоги № 9 від 10.07.2008 р. ОСОБА_5 встановлено діагноз ситуаційна реакція, при цьому під час огляду травматичних пошкоджень у останнього не виявлено.
Відповідно до акту судово-медичної експертизи № 667/1940-08 від 21.04.2016 р., у ОСОБА_5 виявлено ушкодження у виді набряків м`яких тканин і крововиливи на підборідді зліва і в правій виличній області, крововилив на передній поверхні правого плечового суглобу, які утворились від дії тупих твердих предметів (могли бути руки), і які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені ушкодження могли утворитися протягом короткого проміжку часу, тобто 10.07.2008 р., незадовго до освідування.
Допитаний під час досудового розслідування за вказаним фактом, як свідок, лікар міської станції ЛШМД м. Миколаєва ОСОБА_17 показав, що 10.07.2008 р. він входив до складу бригади швидкої медичної допомоги, якою здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , де оглянуто ОСОБА_5 . Під час огляду ОСОБА_5 повідомив, що його побили співробітники міліції, але в ході проведеного ним огляду на тілі роздягненого до поясу ОСОБА_5 ніяких тілесних ушкоджень, у тому числі, в області голови, тулубу і рук не виявлено. ОСОБА_5 лише знаходився у стресовій ситуації.
Допитана фельдшер ОСОБА_18 надала аналогічні показання стосовно відсутності у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень під час огляду.
Допитаний судово-медичний експерт МОБ СМЕ ОСОБА_19 показав, що у ОСОБА_5 були виявлені пошкодження у виді забою м`яких тканин з крововиливами у області м`яких тканин обличчя, правого плечового суглоба, які утворились від дії тупих твердих предметів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказати конкретно час нанесення ОСОБА_5 наявних тілесних ушкоджень не представлялося можливим. Виникнення встановлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень відбулося безпосередньо після нанесення тілесних ушкоджень.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчий ОСОБА_7 , при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, оскільки об`єктивних доказів, які б могли свідчити про факт перевищення службових повноважень відносно ОСОБА_5 колишнім слідчим слідчої групи Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , колишніми співробітниками відділу УДСБЕЗ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , колишнім старшим інспектором ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_14 досудовим розслідуванням не здобуто, крім того, наявність події спричинення 10.07.2008 р. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів, спростовується показаннями працівників швидкої, які здійснювали виїзд того дня та карткою виклику швидкої допомоги № 9 від 10.07.2008 р.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.
В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.
Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотримані принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями. Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Частина 2 ст. 366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відомості до ЄРДР за вказаним номером внесені 06.03.2014 р. за фактом перевищення владних повноважень співробітниками міліції та прокуратури при проведенні процесуальних дій 10.07.2008 р. із обвинуваченим ОСОБА_5 , що виразилось у спричиненні тілесних ушкоджень останньому.
Протягом досудового розслідування слідчим допитані потерпілий ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_10 , який раніше обіймав посаду слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які раніше працювали в УДСБЕЗ, ОСОБА_14 , який раніше працював в ДАІ, лікар міської станції ЛШМД м. Миколаєва ОСОБА_17 , фельдшер ОСОБА_18 , судово-медичний експерт МОБ СМЕ ОСОБА_20 , дізнавач Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , який раніше обіймав посаду оперуповноваженого СКР Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, поняті ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , оглянуто карту виклику швидкої допомоги № 9 від 10.07.2008 р., відповідно якої під час огляду травматичних пошкоджень у ОСОБА_5 не виявлено, та акт судово-медичної експертизи № 667/1940-08 від 21.04.2016 р. Оцінивши зібрані докази, слідчий дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
Отже, як слідчим при прийнятті рішення про закриття даного кримінального провадження, так і слідчим суддею, при ухваленні рішення про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого, досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінені кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначених процесуальних рішень, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, оскільки слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000008, залишити без змін, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3