Справа № 552/5081/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2020 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
представника органу пробації - ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області про приведення у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, вироку Київського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_4 , -
В С Т А Н О В И В:
На підставі п. 13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області звернувся до суду з поданням про приведення, згідно з ч.1 ст.5, ч.3 ст.74 КК України, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, вироку Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2019 року ухваленого щодо ОСОБА_4 , в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 309 КК України.
У поданні орган з питань пробації вказував на те, що згаданим вироком ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України та останньому призначене покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 та ст. 72 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з строком на 2 роки.
Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року внесені зміни в санкцію частини 1 статті 309 КК України, яка за новим законом не містить покарання у виді позбавлення волі, а передбачає інші (більш м`які) види основного покарання.
Отже, Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року має зворотну дію у часі, оскільки пом`якшує кримінальну відповідальність.
Прокурор, представник установи «Центр пробації та засуджений в судовому засіданні подання підтримали.
Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2019 року ОСОБА_4 засуджений ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України та останньому призначене покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 та ст. 72 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 21.11.2019 року.
01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, яким внесені зміни в кримінальний кодекс України, у тому рахунку і в санкцію частини 1 статті 309 КК України.
Згідно із вищевказаним законом санкція частини 1 статті 309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а передбачає інші види основного покарання, а саме: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Аналіз правових норм кримінального закону ст.ст.51, 53, 56, 57, 60, 61, 63 КК України дає підстави для висновку, що покарання у виді позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_4 вироком Київського районного суду м. Полтава від 21.10.2019 року за вчинене ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і яке вже не передбачено в ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018 року).
Таким чином закон України про кримінальну відповідальність №2617-VIII від 22.11.2018 року має зворотну дію у часі, а тому клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню.
В даному випадку наявні правові підстави для приведення вироку Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2019 року стосовно ОСОБА_4 , у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року, в частині призначення покарання.
Як вбачається з ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України визначена максимальна межа покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.
Вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018 року) суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст.72 КК України згідно з якими, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі (підпункт «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України).
Також суд зважає і на те, що встановлені ч.1 ст.72 КК України правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших (окрім визначених ст.72 КК України) випадках, передбачених Загальною частиною кримінального кодексу України (ч.6 ст.72 КК України).
Слід зазначити, що ОСОБА_4 не належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.
Закон про кримінальну відповідальність (ст.75 КК України) не виключає можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372, 537 ч.1 п.13, 539 КПК України, ст.ст. 5 ч.1, 74 ч.3 КК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області задовольнити.
Вирок Київського районного суду м. Полтава від 21 жовтня 2019 року ухвалений щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, в частині призначеного покарання.
ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Київського районного суду м. Полтава від 21 жовтня 2019 року:
-за ч.2 ст.125 КК України 2 роки обмеження волі;
-за ч.1 ст.309 КК України - 2 роки обмеження волі;
За ч. 2 ст. 309 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70, ст. 72 КК України ОСОБА_4 вважати засудженим до остаточного покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбуванням покарання строком на 2 роки, та з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду, через Київський районний суд м. Полтава.
Головуючий ОСОБА_1