н/п 1-кс/953/9070/20
"26" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- мобільний телефон «Xiaomi MIVI 10 Mi» моделі «XIM 2», з номерами ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим, у тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи, останній раз 28.12.2011 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2005, звільненого 30.06.2017 року у зв`язку із відбуттям строку покарання, таким чином маючи не погашену в установленому законом порядку, судимість, вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 17.11.2020, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у ліфті 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайому йому неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підіймалась додому на п`ятий поверх вказаного будинку, маючи умисел на незаконне позбавлення волі у формі викрадення людини, діючи відкрито, з метою переміщення потерпілої у зручне місце та подальше її утримання, з мотивів задоволення статевої пристрасті, використовуючи свою фізичну перевагу над потерпілою, повернувся обличчям до неповнолітньої ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, взяв її своєю рукою за шию, позбавивши останню можливості рухатись та кричати, піднявся разом з нею ліфтом на 12 поверх вказаного будинку, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, затягнув останню до своєї квартири, за адресою АДРЕСА_3 , чим перемістив з того місця де вона знаходилась у місце в якому остання не бажала знаходитись і не мала змоги в подальшому покинути його, та незаконно утримував потерпілу ОСОБА_6 протягом тривалого часу, в період часу з 19 год. 00 хв. 17.11.2020 по 05 год. 00 хв. 18.11.2020, у приміщенні своєї квартири, що супроводжувалось застосуванням до потерпілої фізичного насилля, яке виразилось у нанесенні останній тілесних ушкоджень в область обличчя та шиї, завдавши тим самим ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3489/2020 від 20.11.2020 отримала наступні тілесні ушкодження: синець в правій параорбітальній ділянці, синець гематома на шиї, які згідно п.п. 2.3.2. «б» і 2.3.5. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та замотуванні її у полімерну плівку, що не давало їй змоги рухатись.
Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, що супроводжувалося протягом тривалого часу.
Крім того, 17.11.2020, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у ліфті 4-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайому йому неповнолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підіймалась додому, на п`ятий поверх вказаного будинку, маючи прямий злочинний умисел, який виник у той же час, спрямований на задоволення статевої пристрасті щодо неповнолітньої особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, повернувся обличчям до потерпілої ОСОБА_6 , застосовуючи фізичну силу, взяв її своєю рукою за шию, піднявшись ліфтом на 12 поверх вказаного будинку, та реалізуючи свій злочинний умисел, затягнув останню до своєї квартири, за адресою АДРЕСА_3 , узяв з кухні ніж, та погрожуючи застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, поклав її на диван у одній із кімнат вказаної квартири, розуміючи, що здійснює насильницькі дії сексуального характеру щодо неповнолітньої особи і бажаючи їх вчинення, оголивши статеві органи потерпілої та особисто оголився, з метою задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_5 примусив вступити з ним у статевий акт, а саме із вагінальним та оральним проникненням, таким чином насильно задовольнивши свою статеву пристрасть.
Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3489/2020 від 20.11.2020 отримала наступні тілесні ушкодження: синець в правій пара орбітальній ділянці, синець гематома на шиї, які згідно п.п. 2.3.2. «б» і 2.3.5. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, на думку слідчого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а саме вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), щодо неповнолітньої особи, вчинене повторно.
Встановивши наявність достатніх доказів, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України 20.11.2020 старшим слідчим СВ Київського ВП ГУ НП України ОСОБА_3 , відповідно до ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру під розписку матері ОСОБА_5 - ОСОБА_7
23.11.2020 у зв`язку із встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 , останньому, відповідно до ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.146 КК України.
Крім того, 23.11.2020 року в ході ОМП за адресою м. Харків, вул. Алчевських, 49, у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мобільний телефон «Xiaomi MIVI 10 Mi» моделі «XIM 2», з номерами ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 .
Вилучений 23.11.2020 в ході ОМП у гр. ОСОБА_5 , мобільний телефон має по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідають критеріям ст.98 КПК України.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений під час проведення огляду місця події від 23.11.2020 за адресою м. Харків, вул. Алчевських, 49 у гр. ОСОБА_5 мобільний телефон може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, орган досудового розслідування просить накласти на нього арешт.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, слідчий ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не доставлявся; він та його захисник адвокат ОСОБА_8 належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання про арешт вилученого під час проведеного огляду місця події майна, про що слідчим ОСОБА_3 , що входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суду надано рапорт, в якому, крім цього, зазначено, що ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого не заперечує.
Неприбуття представника власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 146 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 23.11.2020 р. в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події від 23.11.2020 за адресою АДРЕСА_1 , у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме:
- мобільний телефон «Xiaomi MIVI 10 Mi» моделі «XIM 2», з номерами ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , з сім карткою з номером НОМЕР_3 .
Місцем зберігання арештованого майна, відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову Київського ВП ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1