Провадження № 1-кс/643/4061/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю слідчого ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт,

ВСТАНОВИВ:
21.09.2020 захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого суді зі вказаним клопотанням, в інтересах свого підзахисного, в якому посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків, визначених у ст. 177 КПК України, необґрунтованість ухвал слідчого судді про обрання стосовно нього запобіжних заходів просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні своє клопотання підтримав та посилаючись на доводи, наведені в клопотанні, просив слідчого суддю змінити обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Також вказував, що на теперішній час перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, відносини, які лягли в основу підозри ОСОБА_7 , носять характер господарських правовідносин, на теперішній час слідчим буде оголошено про завершення досудового розслідування, всі докази вилучено та витребувано, свідки допитані. Його підзахисний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки.

Захисник адвокат ОСОБА_6 наполягала на тому, що в діях ОСОБА_7 взагалі відсутній склад інкримінованого йому злочину, оскільки альбоми виготовлені, але їх не приймають. Ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, зазначила, що ОСОБА_7 не переховувався від слідства, з`являвся на кожну вимогу слідчого, прокурора. Наполягала на тому, що її підзахисний не має наміру переховуватись від слідства та суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на нічний домашній арешт з 22.00 год до 06.00 год наступної доби за місцем мешкання батьків за адресою: АДРЕСА_1 та просив його задовольнити. Також просив не обмежувати його пересування по території м.Харкова та Харківської області. Зазначив, що не може вчиняти тиск на свідків у кримінальному провадженні, оскільки відносно них матеріали виділені в окреме провадження та постановлені судові рішення.

Прокурор у судовому засіданні вказував, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2020 підозрюваному ОСОБА_7 змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК, а саме тиск на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Підозра обґрунтована, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу, а також унеможливлює тиск на свідків та вчинення нових кримінальних правопорушень направлених на спотворення та знищення доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні підтримав прокурора, просив клопотання адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а запобіжний захід ОСОБА_7 без змін.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України та п. «е» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

У п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», N 35615/06, від 13 листопада 2007 року, судом було зазначено, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим відповідно до ст. 5 § 1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами (справа "Ілійков проти Болгарії ", "Бекчієв проти Молдови"). Роль суду при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Згідно практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_5 в своєму клопотанні не наведено жодних фактів та обставин, які б вказували на те, що ризики, визначені у ч.1 ст. 177 КПК України, на теперішній час зменшились або перестали існувати, що на час розгляду клопотання суттєво змінились інші обставини у справі - стан здоров`я, сімейний стан підозрюваного, тощо.
Посилання сторони захисту на подальше оголошення слідчим про закінчення досудового розслідування, у зв`язку з чим, відсутність можливості вчинення тиску на свідків, на думку слідчого судді не є підставою для зміни стосовно ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1