СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6686/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003638 внесеному до ЄРДР 14.08.2020,

В С Т А Н О В И В:
16.12.2020 прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0003638.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003638 від 14.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, 14.08.2020 до слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у місті Києві надійшла заява від ОСОБА_4 , з приводу того, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 шляхом обману заволоділи майном останньої, чим своїми умисними корисливими діями спричинили матеріального збитку.

Допитана 09.12.2020 в якості потерпілого ОСОБА_4 показала, що остання на протязі 7 років, по 2014 рік включно обіймала посаду генерального директора ТОВ «Люксінвест» та входила до числа співзасновників зазначеного суб`єкту господарської діяльності. Господарська діяльність ТОВ «Люксінвест» що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Очаківська, 5/6, спрямована та будівництво та обслуговування будівель.

У зв`язку із необхідністю поповнення обігових коштів ТОВ «Люксінвест» потерпіла ОСОБА_4 як Генеральний директор зазначеного ТОВ, вимушено було звернутись до фінансової установи з метою отримання кредиту. У свою чергу ПАТ «Комерційний банк «Півдемконбанк» надав кредит ТОВ «Люксінвест», а потерпіла ОСОБА_4 як фізична особа (НЕ ГЕНЕРАЛЬНИЙ ДИРЕКТОР) виступила майновим поручителем, та предметом заставного майна виступала квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій наразі проживають невідомі для потерпілої ОСОБА_4 особи, чим самим на думку останньої її було порушено право на недоторканість житла за наступних обставин:

потерпілій ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності від 10.01.2006, яке видано на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 2467-С/КІ від 26.12.2005 року, належала квартира АДРЕСА_2 . (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

08.07.2013 між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та ТОВ «Люксінвест» як позичальником укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №40К-21С, за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом кредитування 800000,00 грн. кінцевим строком дії кредитної лінії до 07.07.2014 та процентною ставкою 23,00% річних.

В забезпечення зобов`язань ТОВ «Люксінвест» за договором №40К-21С між ПАТ «КБ «Південкомбанк» та Позивачем укладено договір іпотеки від 08.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , за яким Позивач передала позивачу в іпотеку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно умов Іпотечного договору ринкова вартість квартири 1 471 410,00 грн., заставна вартість 1 029 987,00 грн. (п. 1.3., п. 1.4. Іпотечного договору), а заборгованість Позичальника майже в два рази менше від ринкової вартості квартири.

На сьогоднішній день ринкова вартість квартири близько 1 822 500,00 гривень. 12.03.2015 заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва, звернуто стягнення на предмет іпотеки (вищевказану квартиру) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Південкомбанк» до потерпілої - ОСОБА_4 про звернення стягнення (справа №760/22547/14-ц).

22.10.2015 рішенням Апеляційного суду міста Києва, заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2015 скасовано та ухвалено нове рішення по справі, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» до потерпілої ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки ВІДМОВЛЕНО (номер справи в суді апеляційної інстанції №22-ц/796/9369/2015).

Разом з тим, нещодавно потерпілій ОСОБА_4 стало відомо, що ПАТ «КБ «Південкомбанк» відступив право вимоги ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» за основним зобов`язанням, а ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» в свою чергу в подальшому відступив своє право вимоги за основним зобов`язанням на користь ОСОБА_5 , який не є суб`єктом надання фінансових послуг.

На якій підставі, коли та за яких умов було здійснено відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, тобто за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №40К-21С від 08.07.2013 року невідомо.

Пізніше потерпілій ОСОБА_4 стало відомо, що на підставі невідомого для нею договору купівлі-продажу, серія та номер: 388, виданий 19.10.2015 року Третьою особою зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 на також раніше невідому для неї особу ОСОБА_6 .

Відповідно 19.10.2015 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (далі Третя особа) прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 25390199 від 19.10.2015 18:38:14) та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 на сторонню особу без мого відома, без моєї згоди, без дотримання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з порушенням п. 5.6.3. Іпотечного договору, з невідомих причин знято всі заборони та обтяження на квартиру.

В зв`язку з незаконним переоформленням права власності на спірну квартиру від потерпілої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 , 01.02.2016, в діях останньої на думку потерпілої вбачаються ознаки шахрайства, а саме заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , а також порушення її конституційного права, а саме права на житло.

Невдовзі, а саме 04.02.2016 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 116, виданий 04.02.2016 ОСОБА_6 реалізувала вищевказану квартиру також на невідому для потерпілої особу ОСОБА_9 .

Відповідно 04.02.2016 Третьою особою як державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 28090793 від 04.02.2016 року 19:10:20) та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 вже на нового власника.

Як насправді здійснювалась купівля-продаж спірної квартири, на разі потерпілій невідомо. В звязку з чим, в судовому порядку під час цивільного процесу витребували ряд відповідних документів, які стосуються купівлі-продажу квартири.

Потерпіла ОСОБА_4 , під час допиту акцентувала увагу на тому що правочини щодо зміни іпотекодержателя та кредитора за основним зобов`язанням на фізичну особу ОСОБА_5 та правочини щодо відчуження квартири є незаконними, суперечать чинном законодавству, а тому остання зверталась з позовом про визнання таких договорів недійсними та витребування нерхомого майна із чужого незаконного володіння.

Крім того, під час допиту потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 з метою заборони відчуження зазначеного нерухомого майна, що ТАКОЖ МАЄ СВОЄ ВІДОБРАЖЕННЯ В РОЗЯСНЕННІ УХВАЛИ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ ВІД 22.10.2020, СПРАВА №760/2574/16-Ц.
Орган досудового розслідування обґрунтовано вважає що квартира АДРЕСА_2 є об`єктом кримінально-протиправних посягань, має значення речового доказу та внаслідок протиправних дій з боку невстановлених осіб на даному етапі слідств, потерпілому можуть бути завдані як матеріальна так і моральна шкода. Таким чином орган досудового розслідування дійшов до висновку, що існують реальні підстави в накладенні арешту та вказане майно з метою запобігання незаконному відчуженню.

10.12.2020 слідчим Святошинського УП ГУ НП у місті Києві в порядку ст. ст. 40, 110 КПК України винесено постанову, якою квартиру АДРЕСА_2 визнано в якості речового доказу.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність володільця майна на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання про накладення арешту, 10.12.2020 слідчим Святошинського УП ГУ НП у місті Києві в порядку ст. ст. 40, 110 КПК України винесено постанову, якою квартиру АДРЕСА_2 визнано в якості речового доказу.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення заявленого клопотання у спосіб накладення арешту із забороною користування на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 на час досудового розслідування, та судового розгляду.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003638 внесеному до ЄРДР 14.08.2020 - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 на час досудового розслідування, та судового розгляду

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1