Єдиний унікальний № 500/5805/17
Провадження № 1-кп/946/172/20
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
04 вересня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000705, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.11.1983 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 206 ч.3

КК України до 5 років позбавлення волі;

-01.07.1988 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 206 ч.2

КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-09.12.1992 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст.229-6 ч.1; ст.140 ч.3; ст.42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та з додатковою мірою у вигляді лікування від наркоманії;

-22.03.2001 року Ізмаїльським районним судом Одеської області за ст.140 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-20.06.2002 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 42 ч.3 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-15.03.2007 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-07.06.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.310 ч.2;

ст. 309 ч.1; ст. 263 ч.1; ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік;

-10.10.2014 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.1,

ст. 310 ч.1, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 75, ст. 76

КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 308, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 липня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 06 вересня 2020 року.

Прокурором подано суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на шістдесят днів, в якому прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме є всі підстави вважати що при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може продовжити злочинну діяльність і вчиняти нові злочини, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, в тому числі за ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі до шести років.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечують проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просять застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки прокурором в судовому засіданні зазначені ризики не доведені.

Суд заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує засаду верховенства права, закріплену у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Так, суд дійшов висновку про наявність чітких ознак того, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу, а тому строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час перебував у розшуку в іншому кримінальному проваджені, офіційно не працює та те, що запобіжний захід ОСОБА_4 обирався на досудовому розслідуванні, не допитувались всі свідки. Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою, що не перевищує шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 відмовити. .

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 02 листопада 2020 року.

Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 02 листопада 2020 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури, обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1