Справа № 182/7180/20
Провадження № 1-кс/0182/1396/2020
У Х В А Л А
Іменем України
11.12.2020 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000576 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, гр. України, з повною середньою освітою, працюючого вантажником на ринку «Селянський», розлученого, має доньку ОСОБА_6 2005 р.н., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.11.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Нікопольського ВП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0000576 за фактом закінченого замаху на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 .

02 грудня 2020 року ОСОБА_5 оголошено підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, а саме: у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання і просила обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилався на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відеозаписом з камер відеоспостереження. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є раніше судимою особою, за вчинення корисливого злочину, вчинив злочин в період іспитового строку. Він офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора і просив обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації і проживання по АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_5 не заперечував обставини, викладені в оголошеній йому підозрі, а шкода потерпілому фактично не завдана і цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів кримінального провадження, 02 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру по вказаному кримінальному провадженню за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, а саме у вчинені закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, яке мало місце 22.02.2020 р. (а.п. 18,19). Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована: показами потерпілого ОСОБА_8 , який вказав, що 22.02.2020 р. приблизно о 11.20 год. він поїхав зі своїми близькими з дому за покупками, а коли повернувся додому приблизно о 17.00 год. то виявив коробки від деталей до його автомобіля біля гаражу, які раніше знаходились в приміщенні літньої кухні. Після чого йому сусід повідомив, що бачив, як ОСОБА_5 , з яким він особисто знайомий, перелазив через паркан до останнього. При перегляді відеозаписів, він виявив, що ОСОБА_5 намагався скоїти крадіжку деталей автомобіля, які він придбав і зберігав в приміщенні літньої кухні. (а.п.5.) Свідок ОСОБА_10 вказав, що мешкає поруч з ОСОБА_8 , так 22.02.2020 приблизно о 12.05 год. він перебував вдома і бачив, як ОСОБА_5 лізе через паркан. Коли він запитав, що той там робить, останній повідомив, що хотів поговорити з ОСОБА_8 , однак останнього не виявилось вдома. Після чого ОСОБА_11 пішов у невідомому напрямку (а.п.11). Протоколом пред`явлення для впізнання, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , який вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка 22.02.2020 р. перелазила через паркан до потерпілого ОСОБА_12 .. Протоколом огляду відеозапису, наданого ОСОБА_8 , який зроблений з відеокамер, розташованих на подвір`ї домоволодіння Барвінковська АДРЕСА_2 . Так ,при перегляді відеозапису видно, як чоловік о 12.05. переліз через паркан домоволодіння АДРЕСА_2 та почав ходити по території домоволодіння, носити щось у руках та пішов в сторону виходу з домоволодіння і потім знову переліз через паркан (а.п.9). Обставини викладенні в підозрі ОСОБА_5 визнає і не оспорює. При визначенні обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/, об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 6-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе залишити місце свого проживання.

Що стосується наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення також є доведеним, оскільки ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, вчинив злочин в період іспитового строку, хоча добровільно і відмовився від подальшої реалізації крадіжки.

Разом з тим, слідчий суддя не погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для його запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, наявність у нього мінливого доходу.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення-злочину, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного наступні обов`язки:

-в період час з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,

-повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 11 лютого 2021 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1