ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 487/16/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/743/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України
15 липня 2020 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: - секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000636 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що в обвинувальному акті фактичні обставини не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , що є порушенням п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, які позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та порушують право обвинувачених на захист.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у ньому зазначено усі обов`язкові відомості, які відповідно до положень вказаної статті повинен містити обвинувальний акт, у тому числі викладені фактичні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, надано правову кваліфікацію усіх кримінальних правопорушень та детально сформульовано обвинувачення по кожному епізоду, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченій у вину.

Крім того, суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення. В обвинувальному акті викладе те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим. У зв`язку із чим, суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо часу вчинення злочину, способу, тощо. Лише під час судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, суд повинен дати оцінку обставинам, які підлягають доказуванню, а саме події кримінального правопорушення, час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення. Просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_8 вимогам кримінального процесуального закону та порушення права обвинуваченої на захист є передчасним та не відповідає фактичним даним кримінального провадження.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту відносно ОСОБА_8 прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.307 КК України. В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що фактичні обставини викладені в обвинувальному акті не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення, що, в свою чергу, порушує права обвинуваченої на захист, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, їх правову кваліфікацію та детально сформульовано обвинувачення по кожному епізоду висунутого обвинувачення, де конкретно зазначено про спосіб вчинення злочинів, що в повній мірі дає змогу зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення в даному кримінальному провадженні та не свідчить про порушення права обвинуваченої на захист, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію вказаних злочинів, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, суд вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України.

Крім того, при отриманні копії обвинувального акту, складеного слідчим та затвердженого прокурором, обвинувачена та її захисник не зазначали про порушення права обвинувачених на захист із зазначених вище питань, аналогічну думку висловили під час підготовчого судового засідання.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_8 не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст. 404, 407, 411, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд у Заводському районному суді м. Миколаєва кримінального провадження № 0000636 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: