Справа № 504/4004/20
Номер провадження 1-кс/504/1078/20
У Х В А Л А
02.12.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сокиряни Чернівецької області, громадянина України, світа середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого на території Одеської області без визначеного місця мешкання, раніше судимого:

-05.03.2015р. Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 17.11.2016р. Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.309, 71 КК України до 2 років 8 місяців обмеження волі, звільнений 22.02.2018р. на підставі ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2018р. на невідбутий строк 7 місяців 3 дні;

-19.08.2020р. Суворовським районним судом м. Одеси за ч.3 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 120 годин,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 . Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні встановлено, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001162 від 30.11.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , який був раніше судимим за вчинення злочину майнового характеру, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, а повторно підозрюється у скоєнні аналогічного злочину за наступних обставин.

Так, 30 листопада 2020 року, приблизно о 16 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 з дозволу та відома власника ОСОБА_7 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю потерпілого, який в той момент перебував на подвір`ї домоволодіння, таємно з поверхні тумбочки, розташованої у кімнаті будинку, викрав мобільний телефон марки «NOKIA 216 RM-1187 dual sim», який був у користуванні, вартістю 650 гривень, та грошові кошти на загальну суму 378 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1028 гривень.

Правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення є: ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, що відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином.

30.11.2020 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 30.11.2020р. в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було конкретизовано попереднє розташування викраденого майна, та його вилучення в ОСОБА_5 :

-протоколом огляду речових доказів від 01.12.2020р. в приміщенні СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, в ході якого було детально оглянуто кожен речовий доказ та їх цілісність загалом;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.12.2020 року, який повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.12.2020 року, яка повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ;

-довідкою про вартість мобільного телефону марки «NOKIA 216 RM-1187 dual sim», який був у користуванні;

-іншими матеріалами досудового розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував свою причетність до вказаного кримінального правопорушення, однак пояснив, що в зібраних у справі доказах є неточності та він не погоджується із сумою крадіжки, яка ставиться йому за провину.

Враховуючи, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаного клопотання та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він проживає по АДРЕСА_3 у знайомої.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 також заперечувала проти задоволення клопотання, вважала можливим обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а також вказувала на те, що протокол огляду місця події не відповідає фактичним обставинам справи.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, на переконання слідчого судді, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Посилання захисника-адвоката ОСОБА_9 на невідповідність протоколу огляду місця події фактичним обставинам справи передчасне та є предметом судового розгляду.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи принцип презумпції невинуватості, правила поваги свободи особи, приймаючи рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя, бере до уваги докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

Оцінюючи заявлені у клопотанні ризики, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, він не одружений, офіційно не працевлаштований, відсутні неповнолітні і недієздатні утриманці, постійного місця мешкання на території Одеської області не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні..

Ризик впливати на потерпілого та свідків, у цьому кримінальному провадженні, підтверджується тим, що шляхом вмовляння, переконання чи погроз підозрюваний може вплинути на них з метою зміни показань під час досудового розслідування та, у подальшому, під час судового розгляду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий, повторно підозрюється у вчиненні майнового злочину. Вказане беззаперечно свідчить про те, що підозрюваний не змінив відношення до свого способу життя. Крім того, у підозрюваного відсутні будь-які легальні джерела доходу, він не працевлаштований, та перебуваючи на свободі буде вчиняти злочини майнового характеру.

Доводи підозрюваного про те, що він має місце проживання в м.Одесі не підтверджені жодним доказом, тому не можуть бути прийняті до уваги слідчим суддею.

З врахуванням вищевикладеного, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись із клопотанням слідчий просив визначити заставу у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слідчий суддя вважає, що з врахуванням особи підозрюваного та характеру інкримінованих кримінальних правопорушень застава у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде достатньою для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 .

Разом із тим, при визначенні суми застави слідчим не враховано, що 01.12.2020р. змінився розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 2197 грн. до 2270 грн.).

Таким чином, у разі внесення ОСОБА_5 застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 22700 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 30.11.2020р. 22 год. 50 хв.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 29.01.2021р. 22 год. 50 хв.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 29.01.2021 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та захиснику негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1