Єдиний унікальний номер 448/258/20
Провадження № 1-кп/448/94/20
В И Р О К
Іменем України

10.11.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду в м.Мостиська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 23.09.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, розлучений, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних речовин, без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів», влітку 2019р. на своїй присадибній ділянці зрізав із рослин снотворного маку плоди (коробочки) та зберігав їх на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 .

01 серпня 2019 року, відповідно до ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 30.07.2019р. працівниками Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області було проведено огляд господарства ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 100 штук плодів (коробочок) рослин, ззовні схожих на рослини головок снотворного маку.

Відповідно до висновку експерта, вилучена у ОСОБА_3 та надана на дослідження грубоподріблена речовина рослинного походження коричневого кольору (коробочки) містить наркотичні активні алкалоїди опію (морфін, кодеїн, тебаїн) і є маковою соломою, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса макової соломи в перерахунку на висушену речовину становить 54,30грам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку) визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті та пояснив, що дійсно за місцем свого проживання зберігав маківки (головки снотворного маку), які сушив на подвір`ї у бритванці (посудині). Зазначив, що вчинив це з метою, щоб мати мак для особистих потреб, однак тепер буде «мати науку на все життя». Щиро розкаявся у вчиненому, згідний на оплату покарання у виді штрафу та просить суд його суворо не карати.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.1 ст.394 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Так, органом досудового розслідування на момент направлення обвинувального акту до суду дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як кримінальне правопорушення - злочин.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. за № 2617-VIII, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. за № 2617-VIII, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, та у кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності цим Законом призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням вимог статей 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи внесені зміни до КК України, які набули чинності з 01.07.2020р., дії ОСОБА_3 слід класифікувати як кримінальний проступок.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення кримінального проступку та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України судом визнаються: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Враховується також, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою похилого віку, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його сімейний та матеріальний стан,- є розлучений, пенсіонер, роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення кримінального проступку. Потерпілий у даному кримінальному провадженні участі не бере.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд виходить з наступного.

За загальними правилом, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Санкцією ч.1 ст.309 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст.309 КК України, згідно якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у вигляді штрафу та встановлено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. (Закон № року №2617-VIII від 22 листопада 2018). При цьому, даним законом диспозицію ч.1 статті 309 КК України змінено не було.
Відповідно до ч.1-3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII посилює кримінальну відповідальність за ч.1 ст.309 КК України в частині покарання у виді штрафу, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_3 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч.2 ст.4, ч.3 ст.5 КК України, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_3 керуватися положеннями ч.1 ст.309 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» від 15.04.2008 р. №270-VI (далі - Закон №270-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Тобто, враховуючи, що санкцією ч.1 ст.309 КК України, в редакції закону № 2617-VIII посилена відповідальність обвинуваченого щодо покарання у вигляді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 01 липня 2020 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст.309 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу. Саме такий вид покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Отже, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,- обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено кримінальний проступок та майнового стану,- є військовим пенсіонером, судом, у відповідності до ч.2 ст.53 КК України, визначається розмір призначеного покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З урахуванням вищевикладеного та п.3 ч.9 ст.100 КПК України, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: головки (коробочки) маку снотворного масою відповідно до висновку експерта 54,30 грам, котрі передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУПН у Львівській області (квитанція №000896), слід знищити.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, процесуальні витрати по справі: за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №3/958 від 19.08.2019р. в сумі 942 гривні 06 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: головки (коробочки) маку снотворного масою відповідно до висновку експерта 54,30 грам, котрі знаходяться на зберігання в камері зберігання речових доказів Мостиського ВП Яворівського ВП ГУПН у Львівській області (квитанція №000896), - знищити.

Процесуальні витрати по справі: за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №3/958 від 19.08.2019р. в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 коп. слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду відповідно до ч.1 ст.394 КПК України, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, - не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1