ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1599/20 Справа № 191/3428/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Дніпропетровської області, громадянину України, який має середню-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не обирався, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року було задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором задоволено та продовжено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 грудня 2020 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також, зазначені в ухвалі Синельниківського міськрайонного суду від 23.09.2020 року, підстави обрання підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не змінилися, те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 (трьох) до 7 (семи) років, не має офіційного місця працевлаштування, тому виникають ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, або продовжити злочинну діяльність, а також те, що на даний час органу досудового розслідування необхідно провести слідчі дії, а саме: витребувати висновок судової трасологічної експертизи; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, тримання підозрюваного під вартою є виправданим. За таких обставин та з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти передбаченим ст.. 177 КПК України ризикам, а саме, спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, так як інші запобіжні заходи, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть забезпечити належним чином кримінальне провадження та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків. Клопотання слідчого слід задовольнити і продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 18.11.2020 року досудове розслідування було закінчено, виконано вимоги ст. 290 КПК України та вручено обвинувальний акт. Таким чином, у продовженні строку тримання під вартою фактично не було необхідності.
Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, до моменту затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм братом у його будинку, разом з ним здійснював обробіток земельної ділянки, яка перебуває в оренді у їхньої матері.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу із підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, є безпідставними.

Згідно наданих матеріалів вбачається, що 21 веренся 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК Україн.

17 листопада 2020 року керівником Синельниківської місцевої прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до 20 грудня 2020 року.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Крім того, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді, що виникають ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, що само по собі містить ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від відбування покарання. Крім того, на даний час органу досудового розслідування необхідно провести слідчі дії.

Також, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, а також підозрюється у вчиненні іншого кримінального провадження, а тому існує вірогідність, що останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, характеризуючі данні про його особу, конкретні обставини справи, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного

Проте, вищезазначені данні про підозрюваного не можуть бути визнані судом самостійною підставою для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу та не спростовують наявність встановлених судом ризиків, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4