Справа № 572/1147/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни подання ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» про застосування заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мукачево Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 (зареєстрованого у АДРЕСА_2 ), засудженого вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Початок строку покарання 07.03.2017 року, кінець строку покарання 18.10.2021 року.

ВСТАНОВИВ :

ДУ «Катеринівська виправна колонія № 46» звернулась до суду із поданням про застосування заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу відносно засудженого ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначається, що ОСОБА_5 08 квітня 2020 року не дотримався вимог нвстановленого порядку відбування покарання, оскільки не вийшов на роботу без поважних причин, тобто, свідомо не дотримався вимог ч. 4, ч.2 ст.118, абз.3 ч.3 ст.107 КВК України. В поданні вказано, що засуджений протягом відбування покарання неодноразово порушував правила внутрішнього розпорядку, за що притягувався до відповідальності, має негативну спрямованість особистості, на профілактичні бесіди та заходи свідомо не реагує, виявляє зневажливе ставлення до виконання своїх обов`язків, передбачених КВК України. У зв`язку з цим, враховуючи на неефективність раніше застосованих до засудженого заходів стягнення та останнім порушенням, начальник установи виконання покарань звернувся до суду з поданням про застосування до засудженого заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць.

В судовому засіданні засуджений заперечив щодо вказаного подання, пояснив, що мав поважні причини для невиходу на роботу, окрім цього, не є зобов`язаним працювати.

Захисник також просить відмовити у задоволенні подання.

Представник установи та прокурор подання підтримали.

Із матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року - у виді 6 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст.537 та п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як вбачається із наданої суду довідки про наявність стягнень та заохочень від 27 квітня 2020 року, засуджений ОСОБА_5 заохочень протягом часу відбування покарання не мав, має 28 стягнень за порушення режиму відбування покарання, які не є погашеними або знятими у встановленому законом порядку (в тому числі : догани, суворі догани, поміщення до ДІЗО).

Досліджені судом матеріали особової справи підтверджують факт застосування до засудженого вказаних вище стягнень за вчинені ним порушення вимог порядку відбування покарання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.107 КВК України - засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Згідно із ч.2 ст.118 КВК України - засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Частиною 4 цієї ж норми визначено, що засуджені не мають права припиняти роботу з метою вирішення трудових та інших конфліктів.

Із наявних в матеріалах судового провадження рапортів начальника відділення СПС №11 ОСОБА_7 та помічника начальника установи з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації ОСОБА_8 від 08 квітня 2020 року судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 дійсно цього числа не вийшов на роботу, чим порушив вимоги ч.2, ч.4 ст.118 КВК України.

Вказані обставини підтверджуються висновком службової перевірки по факту порушення засудженим встановленого порядку відбування покарань від 18 квітня 2020 року, відповідно до якого в ході перевірки обставин, зазначених у вказаних вище рапортах, встановлено, що ОСОБА_5 має заборгованість, внаслідок чого відповідно до вимог законодавства має працювати. Затвердженою начальником установи рознарядкою на вивід засуджених на роботу від 03 квітня 2020 року, останній з 06 квітня по 10 квітня 2020 року занаряджений на роботу у І зміну в дільницю ручної обробки каменю №1, однак, як 06 квітня, так і в подальшому до 10 квітня 2020 року на роботу не вийшов. З приводу вказаних обставин засуджений повідомив, що не вийшов на роботу в зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Пояснення засудженого щодо наявності поважних причин для невиходу на роботу спростовуються копією довідки, виданої медичною частиною установи, відповідно до якої ОСОБА_5 востаннє звертався до медичної частини установи 21 лютого 2020 року.

Згідно із наявною в матеріалах судового провадження копією рознарядки на вивід засуджених на роботу в І зміну з 06 квітня по 10 квітня 2020 року засуджений ОСОБА_5 у вказаний період часу на роботу не виходив (під час судового провадження суду надано оригінали вказаних вище документів, копії яких долучені до подання).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт вчинення засудженим вказаного порушення вимог режиму утримання.

27 квітня 2020 року відбулось засідання дисциплінарної комісії установи, на якому було вирішено застосувати до засудженого дисциплінарне стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Згідно із п.5 розділу ХХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань - підставою для приймання та тримання засуджених у ПКТ (ОК) є рішення суду про переведення засудженого до ПКТ (ОК). Заходи стягнення у виді переведення засуджених у ПКТ (ОК) застосовуються у разі безрезультатності інших заходів впливу.

Відповідно до досліджених судом матеріалів особової справи, наданих суду, з урахуванням обставин, за яких було вчинено порушення засудженим та з огляду на те, що застосовані до ОСОБА_5 заходи впливу виявились безрезультатними суд вважає подання обґрунтованим.

У відповідності до ч.3 ст.134 КВК України - стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З моменту вчинення засудженим порушення (08 квітня 2020 року) минуло більше шести місяців, оскільки засуджений, зловживаючи своїми процесуальними правами, затягував судовий розгляд.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу щодо засудженого ОСОБА_5 в зв`язку із закінченням терміну можливості застосування стягнення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.537,539КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46)" про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити, в зв`язку із закінченням термінів можливості застосування такого стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя