Справа 688/13/20
№ 1-кп/688/51/20
Вирок
Іменем України

25 вересня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівці матеріали кримінального провадження №0000813 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Судилкова Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 від 20 червня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого машиністом електровоза виробничого підрозділу локомотивне депо Шепетівка регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

в с т а н о в и в:

16 серпня 2019 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
В ході даного конфлікту, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, умисно, протиправно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва та один удар кулаком лівої руки в ділянку нижньої щелепи справа, після чого у конфлікт втрутилася ОСОБА_9 , яка припинила неправомірні дії ОСОБА_8 .
В результаті вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому суглобового відростка нижньої щелепи справа, синця в ділянці кута нижньої щелепи зліва, струсу головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину при вищенаведених обставинах не визнав, та по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що 16 серпня 2019 року, близько 14год., він перебував на території свого помешкання. До нього звернулась ОСОБА_10 і повідомила, що хоче поспілкуватися із Прохоровими з приводу земельної межі. Перебуваючи ззовні на вулиці біля свого паркану, він почув, що ОСОБА_11 із дружиною ображають ОСОБА_10 , і він за неї заступився. Між ним і Прохоровими виникла словесна суперечка, в ході якої, її учасники висловлювались нецензурною лайкою. Через деякий час ОСОБА_11 вийшов з подвір`я на вулицю, швидко підійшов до нього, і тримаючи лопату в руках, намагався вдарити нею. Ухиляючись від ударів лопатою, він завдав два удари кулаками обох рук в нижню частину обличчя потерпілого справа і зліва. В подальшому конфлікт був з дружиною потерпілого, а далі продовжувався біля криниці, де потерпілий знову намагався завдати йому ударів, і він відібрав у ОСОБА_12 лопату. Вважає, що завдав ушкодження потерпілому захищаючись від ударів останнього, у зв`язку з чим цивільний позов не визнає та вважає його необґрунтованим.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що даному інциденту передували напружені відносини із сусідами з приводу межі суміжних земельних ділянок. 16 серпня 2019 року, близько 14год., він перебував на подвір`ї будинку, де його покликала сусідка ОСОБА_10 з приводу виїзду комісії для визначення меж земельних ділянок. В цей час ОСОБА_13 втрутився в розмову, почав ображати нецензурною лайкою, що змусило його вийти за межі домоволодіння, щоб врегулювати конфліктну ситуацію. Біля його вхідних воріт сутичка продовжилась, в ході якої, ОСОБА_13 завдав удари правою та лівою руками йому в обличчя. При спробі завдати чергового удару, ОСОБА_13 промахнувся і вдарив ОСОБА_14 , яка їх розбороняла. Після цього він викликав поліцію. Зазначив, що виявлені у нього тілесні ушкодження завдані ОСОБА_15 . Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
В судовому засіданні 16 вересня 2020 року потерпілий ОСОБА_5 заперечив використання ним під час конфлікту із ОСОБА_15 лопати, якою намагався завдати удари останньому. Зазначив, що після завдання ОСОБА_15 йому ударів, через деякий час між ними виник конфлікт біля криниці, на межі їх земельних ділянок, в ході якого ОСОБА_13 намагався пошкодити його водяний насос, а він відганяв обвинуваченого лопатою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що літом 2019 року вона знаходилась у дідуся ОСОБА_12 в с.Лозичному Шепетівського району. В один з днів, сусідка покликала ОСОБА_12 до забору, який розділяв межі їх будинків. В розмову втрутився ОСОБА_13 , і між ним та ОСОБА_17 виникла сварка. В подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вийшли на вулицю, біля вхідних воріт на подвір`я останнього, де між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_13 двічі вдарив в обличчя потерпілого, і наніс один удар ОСОБА_18 , яка намагалась розборонити їх.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що 16 серпня 2019 року знаходилась в будинку. Близько 14год. прибігла ОСОБА_19 , яка повідомила, що на вулиці між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 відбувається конфлікт. Вийшовши на вулицю, побачила обвинуваченого та потерпілого, які розмовляли на підвищених тонах. Коли вона намагалась припинити між ними суперечку, ОСОБА_13 почав її ображати, і раптово, без попередження, наніс два удари в обличчя ОСОБА_20 і один удар їй, коли розбороняла їх. Після цього ОСОБА_13 провокував потерпілого продовжувати бійку. Підтвердила, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження завдані ОСОБА_15 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що очевидцем події, зокрема бійки між ОСОБА_15 в ОСОБА_17 , він не був, однак проїжджаючи власним автомобілем по вулиці між будинками Пострибайла та Прохорова, бачив як стояли в напрямку кожен до свого будинку ОСОБА_11 з дружиною та ОСОБА_13 . ОСОБА_11 знаходився на відстані 10 метрів від свого будинку, а також біля хвіртки подвір`я стояла дитина. Зазначив, що не бачив чи були якісь предмети в руках ОСОБА_12 , ОСОБА_8 чи ОСОБА_22 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду показала, що між нею та ОСОБА_17 неодноразово виникали сутички через визначення межі їх суміжних земельних ділянок. Бійки між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 вона не бачила, але спостерігала сутичку біля її забору ззовні, яка продовжувалась біля криниці, в ході якої потерпілий використовував лопату.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 16 серпня 2019 року та фото-таблиці до нього, вбачається що працівниками поліції оглянуто частину вулиці Вишневої, біля вхідних воріт до будинковолодіння АДРЕСА_3 , та зафіксовано місце де було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Згідно даних висновку експерта №355 від 27 серпня 2019 року у ОСОБА_5 виявлені наступнітілесні ушкодження: перелом суглобового відростка нижньої щелепи справа, синець в ділянці кута нижньої щелепи зліва, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, однієї ударної дії тупого твердого предмета, могли утворитися в строк та при обставинах вказаних потерпілим, і за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 підтвердив свої висновки, викладені у висновку експерта №355 від 27 серпня 2019 року щодо механізму спричинення виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Зазначив, що для утворення перелому суглобового відростка нижньої щелепи достатньо щонайменше одного удару з незначною силою.

Враховуючи те, що судово-медична експертиза, виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, проводилась кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновку суд не вбачає.
Згідно даних протоколів слідчих експериментів від 20 та 21 серпня 2019 року і фото таблиць до них, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , в присутності понятих, розповіли про обставини виникнення конфлікту між ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , продемонстрували яким чином і куди саме наносились удари потерпілому, спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Згідно даних протоколу слідчого експерименту від 28 грудня 2019 року та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що свідок ОСОБА_23 , в присутності понятих, розповіла про обставини виникнення сутички між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 та показала на місцевості, де відбувалась сутичка і в якому напрямку розійшлись її учасники.

Судом спростовується позиція обвинуваченого, що останній діяв в стані необхідної оборони з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Дана норма є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч.2 ст.27 Конституції України)
Слід враховувати, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Судом встановлено, що між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 тривалий час існують неприязні стосунки з приводу визначення земельної межі, під час конфлікту між ними ОСОБА_11 лише у словесній формі висловлював своє ставлення до обвинуваченого, що його обурювало, однак жодних дій, які б свідчили про суспільно-небезпечне посягання, а також реальної загрози заподіяння шкоди життю, здоров`ю обвинуваченому та його майну, з боку потерпілого не було.
Факт використання потерпілим лопати та спроби нанести нею удари обвинуваченому не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, такі спростовані показаннями ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , які вказували на відсутність в руках потерпілого лопати, і зазначили, що обвинувачений сам спровокував сутичку, в ході якої без жодних попереджень наніс удари потерпілому.

Крім того, свідок ОСОБА_21 зазначив, що проїжджаючи автомобілем біля будинків обвинуваченого та потерпілого, бачив останніх, які йшли в напрямку кожен свого будинку і не бачив щоб у них в руках були якісь предмети.
Не може слугувати підтвердженням використання під час конфлікту ОСОБА_17 лопати твердження ОСОБА_8 , що через деякий час між ними виник конфлікт біля криниці, де потерпілий, використовуючи лопату, відганяв його, оскільки розгляд кримінального провадження провадиться тільки відносно обвинуваченого і тільки в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 суд розцінює, як дані з метою уникнення від відповідальності, а також те, що оскільки обвинувачений під час підготовчого засідання вже надав суду неправдиві відомості щодо місця роботи, зазначивши, що не працює, які були спростовані потерпілим, а також характеристикою на обвинуваченого, згідно якої останній працює на підприємстві безперервно з червня 2000 року, що свідчить про спробу введення суду в оману.
Суд відхиляє твердження свідка ОСОБА_23 і дані слідчого експерименту з участю останньої, та не бере їх до уваги з наступних підстав.

Так, свідок ОСОБА_23 не могла чітко вказати коли саме відбувалась подія, очевидцем якої була вона. Обставини сутички між ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , в ході якої останній використовував лопату суттєво відрізняються від обставин, що інкримінуються ОСОБА_25 стороною обвинувачення та підтверджуються показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , а місце конфлікту, на яке вказала ОСОБА_23 під час слідчого експерименту, розташоване на значній віддалі від місця події, визначеного у протоколі огляду місця події від 16 серпня 2019 року, показаннями вищевказаних осіб та свідка ОСОБА_21 , який бачив потерпілого на відстані 10 метрів від свого помешкання.

Таким чином, суд приходить до переконання, що свідок ОСОБА_26 , повідомила про одну із численних сутичок, які виникали між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , і яка їй найбільше запам`яталась.

Суд розцінює показання свідка ОСОБА_23 , як спробу допомогти пом`якшити становище обвинуваченому.
Відповідно показання потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_16 , яка допитана в присутності законного представника та психолога, ОСОБА_9 та ОСОБА_21 суд розцінює, як найбільш повні, послідовні та спроможні, і такі, які в сукупності з іншими дослідженими та перевіреними судом доказами відповідають встановленим фактичним обставинам подій.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України кваліфікуючими ознаками якого є заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи, посередньо характеризується за місцем свого проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив призначити покарання у виді виправних робіт, висновок органу пробації згідно якого виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі, та приходить до переконання, про наявність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді виправних робіт.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 протягом усього судового розгляду з`являвся за викликами суду, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, немає.

Щодо заявленого ОСОБА_5 цивільного позову про стягнення моральної шкоди, то такий підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Положення ч.1 ст.23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Вимогу щодо стягнення моральної шкоди, потерпілий обґрунтовує тим, що така шкода завдана йому внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого, оскільки останній переніс фізичний біль, певний час відчував дискомфорт і незручності, що також змінило звичний спосіб його життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наявність тривалих напружених стосунків, наслідків, що настали, понесених потерпілим моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 20 000грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців з відрахуванням щомісячно із суми заробітку в дохід держави п`ятнадцяти відсотків.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 (зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 (зареєстрованого по вАДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено,вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: