УХВАЛА

29 травня 2020 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0003655 від 17.06.2019, №0002484 від 26.04.2019, №0007492 від 09.12.2019, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Рівненським міським судом розглядаються обвинувальні акти у вказаних кримінальних провадженнях.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки закінчується строк його застосування. Через те, заявлені ризики передбачені п.п.1,3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати, зважаючи на тяжкість покарання, у вчиненні яких останній обвинувачується, відсутність у нього стимулюючих факторів як постійне місце роботи та як наслідок незадовільний майновий стан, відсутність родини й утриманців та як наслідок міцних соціальних зв"язків, наявність судимостей є підстави вважати, що останній може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному проваджєенню іншим чином, продовжуючи свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення, що обгрунтовано виправдовою тримання обвинуваченого під вартою. Просила продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки злочин який інкримінується ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора заперечував, просив застосувати щодо нього домашній ареш.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

За положенням ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Можливість ОСОБА_4 переховуватися від правоохоронних органів та суду, суд вважає такі дії вірогідними, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, доказів про існування міцних соціальних зв`язків не подано, він не одружений, не працює, осіб, які б перебували на його утриманні не має, що вказує на існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше судимий, на шлях виправлення не став, обвинувачується у вчиненні нових злочинів, а також обставини та характер вчинення злочинів, у яких обвинувачується, їх суспільну небезпечність, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, слід продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, через те, що злочин який інкримінується останньому вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 28 липня 2020 року.

Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019, № 4-р/2019.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1