печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000417.

В обґрунтування клопотання зазначається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0000417 від 27.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.289, КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 2015 року по теперішній час, на території м. Києва та Київської області діяла злочинна організація члени, якої здійснювали систематичне заволодіння транспортними засобами, які знаходяться на території майданчиків для тимчасового тримання колісних транспортних засобів і знаходяться під арештом.

Так, учасники злочинної організації, використовуючи завідомо підроблені рішення суду, державних виконавців та слідчих, отримують з території указаних майданчиків транспортні засоби, після чого за допомогою працівників сервісних центрів МВС, які входять до складу даної організації, здійснюють реєстрацію указаних транспортних засобів на ім`я підставних осіб та під іншими реєстраційними знаками, після чого їх реалізують.

В ході досудового розслідування було встановлено що одним із таких транспортних засобів є автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , 2002 р.в., власник ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА», , який 13.02.2013 було придбано підприємством 09.08.2005 за договором застави ПАТ «ОТП БАНК».

У період 2016 Шевченківським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відносно ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА», код ЄДРПОУ № 25641266 були відкриті виконавчі провадження № 50244880 від 19.02.2016, № 51365688 від 09.06.2016, № 52144759 від 07.09.2016.

На підставі виконавчих проваджень виконавцем Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 р.в., було об`явлено у розшук.

Даним автомобілем ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА» користувалась до 05 квітня 2017.

Допитаний у якості свідка директор підприємства ОСОБА_4 пояснив, що 05.04.2017 він спільно з співробітниками підприємства їхали з міста Київ до м. Козятин Вінницької області. На посту а/д Київ-Чоп 896 км 600 метрів пост «Кочерів», автомобіль був зупинений працівниками поліції де при проведенні перевірки було встановлено що транспортний засіб перебуває в обтяженні, а саме знаходиться у розшуку.

Приблизно через місяць, він встановив факт відсутності на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів їх автомобіля.

Вказана інформація підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 05 квітня 2017, згідно якого автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено та поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів. А також постановою про розшук майна боржника від 21.02.2017 у матеріалах виконавчого провадження №52144759 та протоколом допиту як свідка ОСОБА_5 .

Також встановлено, що автомобіль 04.05.2017 було описано державним виконавцем Радомишльського РВДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_6 та передано на відповідальне зберігання згідно Постанови про доручення проведення виконавчий дій по ВП № 52144759 складеної старшим державним виконавцем ОСОБА_7 , погодженої начальником Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ м. Києва ОСОБА_8 гр-ну ОСОБА_5 , який на той час нібито перебував на посаді юрисконсульта ДП МВС України «Інформ-Ресурси».

Одночасно встановлено що, вказаний автомобіль на майданчики тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Інформ Ресурси», не доставлявся, що підтверджується їх відповіддю від 30.06.2020.

30.06.2020 вищевказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вище наведене свідчить про те, що невстановлені особи здійснили незаконне заволодіння транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим вказаний транспортний засіб був об`єктом злочинних дій, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення, речовим доказом, і тому ж можуть містити інформацію, що дасть можливість встановити всіх осіб причетних до вчинення вказаного злочину, обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте до початку розгляду справи подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому клопотання підтримав, та просив задовольнити.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого чи прокурора розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки речі та документи, мають ознаки таких, що були здобуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям ст. 98 КПК України з огляду на предмет кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, і з метою забезпечення збереження речових доказів, - вбачається доцільним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна вказаної юридичної особи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, законним власником якого є ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА».

Заборонити користування, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, VIN код НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, законним власником якого є ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА».

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1