Ухвала

19 жовтня 2020 року
м. Київ

Справа № 486/1399/17
Провадження № 51-422ск20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 09 липня 2020 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою,в якій порушує питання про перегляд вказаних судових рішень щодо нього.

Відповідно до частини 1 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02 вересня 2020 року касаційна скарга засудженого залишена без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
При цьому, в ухвалі ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
За змістом частини 1 статті 429 КПК строк необхідний для усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання даної ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Таким чином, засудженому було надано максимальний строк для усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху.
У межах наданого судом строку засуджений ОСОБА_4 надіслав до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, на які наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, не усунув.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК, підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

З уточненої касаційної скарги убачається, що ОСОБА_4 доводів на обґрунтування незаконності судових рішень, з огляду на положення статей 412-414 КПК, повторно не наводить.
Окрім цього, за приписами пункту 5 частини 2 статті 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, в касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок першої інстанції та направити кримінальне провадження на повторне розслідування з метою перекваліфікації його дій з статті 187 КК на частину 2 статті 186 КК, що не узгоджується із положенням статті 436 КПК.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного та керуючись пункту 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 09 липня 2020 року щодо нього, повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3