Справа № 369/6571/20
Провадження №1-кс/369/1392/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юриста 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 28.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 206-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що 28.04.2020 до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшло письмове звернення адвоката ОСОБА_4 , який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру в інтересах ОСОБА_5 , з приводу шахрайства, вчиненого 14.06.2019 за попередньою змовою групою осіб відносно останнього, а саме - заволодіння статутним капіталом та майном ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», шляхом обману та зловживання довірою, а також протиправного заволодіння майном підприємства, у тому числі частками членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Встановлено станом на 31.05.2020, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № , що наявне Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕБС ЛІВІНГ» (далі по тексту - ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ»), ідентифікаційний код юридичної особи - 41728072, зареєстроване 10.11.2017, місцезнаходження юридичної особи: 08129, Київська область, Києво-Святошинський район, с Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 10 Б, нежиле приміщення 110, засновники юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників: ОСОБА_6 розмір внеску до статутного фонду 15000.00 грн., ОСОБА_7 розмір внеску до статутного фонду 85000.00 грн, керівник ОСОБА_7 .
Вказане товариство було створене, відповідно протоколу №1 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ » від 09.11.2017, учасниками якого були ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які визначили себе як учасники (засновники) вказаного товариства, де затвердили розмір Статутного капіталу у розмірі 1 543 500,00 грн., що формувався з числа засновників, розподіливши його наступним чином: ОСОБА_8 - власник частки у розмірі 33,33%, що становить 514448, 55 грн.; ОСОБА_6 - власник частки у розмірі 33,34%, що становить 514602,90 грн.; ОСОБА_9 власник частки у розмірі, 33,33%, що становить 514448, 55 грн., відповідно затверджено статут товариства та призначено його директором ОСОБА_9 , де останньому доручено проведення дій по реєстрації товариства.

Відповідно до п. 19.2 статуту ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» в редакції від 09.11.2017, рішення про внесення змін до даного статуту вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50%, загальної кількості голосів учасників товариства.

Вказане товариство створювалось з метою торгівлі відповідно до КВЕД на території України, організатором торгівлі був саме ОСОБА_6 , який поставляв до даного товариства товар із підконтрольній йому компанії ТОВ «КерамикАРТ» (ФР Німечинна).

Так, відповідно протоколу №3 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» від 16.05.2018, де були присутні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (відсутня ОСОБА_8 ), збори учасників становили присутні 66,67 %, що надавало їм право приймати рішення, відповідно до статуту товариства, на яких вони постановили: зменшити статутний капітал товариства до 30000,00 грн., розподіливши між учасниками наступним чином: ОСОБА_6 - власник частки у розмірі 33,34%, що становить 10002, 00 грн.; ОСОБА_9 - власник частки у розмірі 33,33%, що становить 9999,00 грн.; ОСОБА_8 - власник частки у розмірі 33,33%, що становить 9999,00 грн.

Невстановлені досудовим розслідуванням особи, ймовірно до складу яких входить ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які розробили план для вчинення злочину, що представляє значну соціальну небезпеку, метою якого є заволодіння чужим майном шахрайським шляхом із використанням підроблених документів, де встановлено предмет злочинного посягання: майно ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» та частки статутного капіталу товариства, що належить ОСОБА_10 .

У подальшому, 21.08.2018 здійснено реєстраційні дії ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», без проведення загальних зборів учасників товариства та без повідомлення про такі дії ОСОБА_5 , де здійснено зміни складу учасників цього товариства, відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» від 08.08.2018, де ОСОБА_9 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) у зв`язку з укладенням договору із ОСОБА_7 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), про відступлення частки у статутному капіталі ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», у розмірі 33,33%, що становить 9999,00 грн., яку ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 .

Зокрема, в ході ведення підприємницької діяльності ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», за згодою всіх учасників, було прийнято рішення про вибуття із переліку засновників ОСОБА_11 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 повністю довіряючи своєму партнеру по бізнесу ОСОБА_9 , довірив останньому реєстрацію таких дій шляхом проведення зборів товариства, без участі ОСОБА_5 надавши відповідне доручення ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_9 , використовуючи вищевказану довіреність, 16.11.2018 на загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», відповідно протоколу № 6, разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де були присутні учасники і становили - 66,67 %, що надавало їм право приймати будь-які рішення, де останні виключили учасника вказаного товариства ОСОБА_12 , у зв`язку із простроченням нею внесення вкладу до статутного капіталу товариства до 10.11.2018, і не внесенням протягом наданого додаткового строку, а також перерозподілили неоплачену частку між учасниками товариства без змін розміру статутного капіталу, таким чином: ОСОБА_6 - власник частки у розмірі 48,67%, що становить 14601,00 грн.; ОСОБА_7 - власник частки у розмірі 51,33%, що становить 15399, 00 грн., залишивши директором ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю, із невстановленими досудовим розслідуванням особами, слідуючи заздалегідь узгодженому плану злочинних дій, щодо заволодіння частки статутного капіталу ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» ОСОБА_5 та майна, відбулися загальні збори учасників товариства, про яке не було повідомлено ОСОБА_5 , відповідно протоколу №10 від 14.06.2019, де ОСОБА_9 , який знову скористався вищевказаною довіреністю ОСОБА_5 , без відома останнього, разом із ОСОБА_7 було прийнято рішення, без попередньої згоди та погодження з ОСОБА_13 , що до приведення статуту товариства у відповідність та збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткового вкладу учасника ОСОБА_7 у розмірі 30837,50 грн., а також перерозподілили частини статутного капіталу між учасниками товариства таким чином: ОСОБА_6 - власник частки у розмірі 24%, що становить 14601, 00 грн.; ОСОБА_7 - власник частки у розмірі 76%, що становить 46236,50 грн., та загалом розмір статутного капіталу, відповідно нової редакції статуту ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» становить 60837,50 грн., залишивши директором ОСОБА_9 , де останньому доручено проведення реєстраційних дій.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою домовленістю із невстановленими досудовим розслідуванням особами, слідуючи заздалегідь узгодженому плану злочинних дій, щодо повного заволодіння частки статутного капіталу ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», яка належить ОСОБА_10 та щодо протиправного заволодіння майном, що належить ТОВ «Керамік АРТ» (ФР Німеччина), директором якої являється ОСОБА_6 , який є основним постачальником товарів відповідно до «Зовнішнього контракту поставки № 05-01/2018» від 05.01.2018 між постачальником - ТОВ «КерамікАРТ» та отримувачем - ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», наступним чином.

Так, відповідно до вищевказаного договору, в період з 2018 по 2020 роки, ТОВ «Керамік АРТ» поставило ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» товару на загальну суму 366451, 28 Євро, де ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» свідомо не здійснило оплату за поставлений товар на вказану вище суму, так як ОСОБА_9 і ОСОБА_7 мали на меті заволодіти товаром, який поставили ТОВ «Керамік АРТ» та грошовими коштами у вигляді прибутку від його реалізації.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на той час розуміючи довірливе ставлення ОСОБА_5 , максимально відтягнули строк оплати вище вказаної суми, поки здійснювали дії щодо заволодіння частки статутного капіталу товариства, що належить ОСОБА_14 .

Більше того, 30.10.2019 продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в черговий раз використовуючи довіреність ОСОБА_5 , вчинили дії щодо повторного заволодіння статутним капіталом ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», шляхом заниження частки статутного капіталу володіння ОСОБА_5 , внесенням недостовірної інформації, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань №, яка почала становити на сьогоднішній день - 15% номінальної частки у статутному капіталі вказаного товариства.

Окрім цього, відповідно отриманого листа Київської митниці Держмитслужби ДМС України, що є відповіддю на запит, а також допиту ОСОБА_15 (начальника відділу митної статистики Київської митниці Держмитслужби ДМС України), встановлено, що в період часу з 01.01.2018 по 12.05.2020 ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» здійснило митні оформлення товарів, відправником яких виступала іноземна компанія ТОВ «Керамік АРТ», відповідно митних декларації у кількості 24 шт., де валютною фактурною вартістю поставленого товару ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» в інвойсі складала за 2018 рік, на загальну суму - 224753,69 Євро та за період 2019 року на загальну суму -185655,42 Євро, а у 2020 році - не було. Оплату за ці митні платежі та оформлення товару здійснювало ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ», як зазначена особа, що є відповідальною за фінансове врегулювання, відповідно договорів, також ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» товар отримало, проте як стало відомо дане підприємство в подальшому за отриманий товар не розрахувалось із ТОВ «КерамікАРТ».

Таким чином, ТОВ «ЕБС ЛІВІНГ» в період часу з 01.01.2018 по 12.05.2020 отримало від ТОВ «КерамікАРТ» товару на загальну суму - 410 409,11 Євро.

25.05.2020, в порядку ст. 128 КПК України до органу , досудового розслідування надійшов цивільний позов від представника ОСОБА_5 , щодо стягнення з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 про відшкодування завданих майнових збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 183 433,13 Євро що станом на день подання цивільного позову, за офіційним курсом НБУ, становить 5 404 233,50 грн. Крім того, стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_5 , суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №210633109 від 29.05.2020 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), є власником 2-х кімнатної квартири, загальною площею 46,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 210635003 від 29.05.2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) є власником нерухомого майна, а саме житловий будинок, 2013 р.п. , загальною площею 298,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 також земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:0129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,1038 га.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Тому, слідчий просив накласти арешт на: 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 46,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, 2013 р.п. , загальною площею 298,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ; земельну ділянку з кадастровим номером :03:008:0129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,1038 га.
В судове засідання прокурор не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим прокурор в клопотанні не обґрунтовано необхідність накладення арешту на вказане майно, а також яке доказове значення матиме вищевказані предмети у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, оскільки прокурор не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області юриста 1 класу ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 28.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 206-2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1