Справа № 442/1869/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/849/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року у м.Львові
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, та обрано йому покарання у виді 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від основного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України покладено наступні обов`язки: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.
За вказаним вироком суду, неповнолітній ОСОБА_7 25.10.2019р. приблизно о 00 годин 05 хвилин спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , умисно, всупереч волі законних володільців житла ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, за відсутності встановлених законом підстав, шляхом вибиття вхідних дверей, проник у приміщення будинку АДРЕСА_2 , чим порушив ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла, де наніс володільцю житла ОСОБА_10 декілька ударів ногами та руками по голові, руках та тулубі, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді рани на лобній ділянці по середині, саден на зовнішній поверхні правого та лівого передпліччя в нижній третині, синців на зовнішній поверхні грудної клітки справа по середньо-ключичній лінії в п`ятому міжребер`ї, лівій клубовій ділянці, внутрішній поверхні лівого передпліччя у середній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
На даний вирок суду, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить змінити оскаржуваний вирок у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить змінити у мотивувальній частині вироку слова «неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 » на «особами, стосовно яких у кримінальному провадженні № 0000332 до Дрогобицького міськрайонного суду скеровано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру». У решті вирок просить залишити без змін.
На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що суд першої інстанції неправомірно зазначив у мотивувальній частині вироку про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у співучасті із неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 , оскільки кримінальне провадження відносно останніх № 0000332 за ч.2 ст.162 КК України на час ухвалення оскаржуваного вироку перебувало на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області та кінцеве рішення у ньому ухвалено не було. Наведене призводить до порушення принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи. За таких обставин, прокурор вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для зміни оскаржуваного рішення.
На апеляційний розгляд сторони не прибули, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості неповнолітнього ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку не оспорюється.

Згідно вироку суду першої інстанції, свою вину обвинувачений у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Правова кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 162 КК України, на переконання колегії суддів, є вірною та в апеляційному порядку не оспорюється.
Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні вимоги прокурора про те, що суд першої інстанції у мотивувальній частині оскаржуваного вироку необґрунтовано покликався на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.162 КК України, неповнолітній ОСОБА_7 вчинив спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 .
Так, за змістом положень ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 .

У мотивувальній частині оскаржуваного вироку суд першої інстанції зазначив, що неповнолітній ОСОБА_7 25.10.2019р. приблизно о 00 годин 05 хвилин спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.162 КК України.
Однак, кримінальне провадження № 0000332 відносно неповнолітнього ОСОБА_8 та малолітнього ОСОБА_9 за ч.2 ст.162 КК України по цих подіях на час оскаржуваного вироку перебувало на розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області та кінцеве рішення у ньому ухвалено не було.
За таких обставин, є вірними апеляційні доводи прокурора, що наведене в мотивувальній частині оскаржуваного вироку твердження суду першої інстанції про вчинення неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 діяння, передбаченого ч.2 ст.162 КК України призводить до порушення принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни мотивувальної частини оскаржуваного вироку суду відносно ОСОБА_7 , а саме наведене у вироку словосполучення «неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 » слід замінити на словосполучення «особами, стосовно яких у кримінальному провадженні № 0000332 до Дрогобицького міськрайонного суду скеровано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру». У решті оскаржуваний вирок слід залишити без змін.
Отже, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 змінити.
У мотивувальній частині вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 словосполучення «неповнолітнім ОСОБА_8 та малолітнім ОСОБА_9 » замінити на словосполучення «особами, стосовно яких у кримінальному провадженні № 0000332 до Дрогобицького міськрайонного суду скеровано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру».
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: