Справа № 442/4668/19
Провадження № 1-кп/442/74/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0001582 від 22.07.2018 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лішня Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

На розгляді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене 22.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001582, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

На адресу суду 11.08.2020 надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Мотивує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у нанесенні 21.07.2018 ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, а також нанесення цього ж дня легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що є злочином невеликої тяжкості (до набрання чинності змін на підставі Закону №2617-VІІІ від 22.11.2018). Таким чином, вважає, що строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, сплив. Також зазначає, що невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації свого права на таке звільнення.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З урахуванням вимог частини 4 статті 286 КПК України, суд вважає, що неявка потерпілого не є перешкодою для вирішення питання щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки обов`язком суду є невідкладний розгляд такого клопотання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_7 підтримав повністю. Додатково пояснив, що вини в інкримінованому йому злочині він і надалі не визнає, однак, не наполягає на продовженні судового розгляду справи та повному дослідженні доказів. Просить закрити кримінальне провадження у зв`язку зі спливом строків притягнення його до відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні просила продовжити розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого, зазначивши, що є усі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло два роки з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_5 , відноситься до кримінального проступку, за який найбільш суворим видом покаранням є виправні роботи на строк до одного року. Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке мало місце 21 липня 2018 року.

Таким чином, на момент розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення сплинув.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено: якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленного клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги згоду обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, з урахуванням підстав такого звільнення, суд дійшов переконання, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності слід задоволити.

Керуючись статями 314, 284 - 288 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1