Справа № 442/7909/20
Провадження № 1-кп/442/111/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001446 від 01.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гаї Нижні Дрогобицького району Львівської області, без визначеного місця реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 01.12.2020 орієнтовно о 13.00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , підійшла до ОСОБА_5 , який є інвалідом з дитинства та діставши з кишені його штанів мобільних телефон марки 2Е модель Е240 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , відкрито заволоділа ним, після чого з викраденим залишила місце події, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 300 грн.
Таким чином ОСОБА_3 відкрито викрала чуже майно, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Суду пояснила, що дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щиросердно розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 просив обрати обвинуваченій покарання не суворе, однак достатнє для того, щоб вона усвідомила, що вчинила кримінальне правопорушення і в подальшому такого не вчиняла.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченою ОСОБА_3 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою і визнає фактичні обставини доведеними.
Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.186 КК України, оскільки вона відкрито викрала чуже майно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватої, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. А тому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальну реабілітацію, запобігання вчиненню нових злочинів.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться.
Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття у вчиненому обвинуваченою.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України у виді громадських робіт, що є необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обвинуваченій ОСОБА_3 у ході проведення досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання на даній стадії.
З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.186 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 150 годин громадських робіт.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.12.2020 на мобільний телефон марки 2Е модель Е240 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 .
Речовий доказ: мобільний телефон марки 2Е модель Е240 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1