Справа № 372/1765/19
Провадження № 1-кп/359/168/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у судовому засіданні в залі суду м. Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001192 від 26.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановила:
Під час судового засідання встановлено, що ухвалою суду від 02.09.2020, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , залишено без змін. Його строк закінчується 31.10.2020, а судовий розгляд до цієї дати завершити неможливо, оскільки повний порядок розгляду кримінального провадження триває, тому суд вважає за необхідне розглянути клопотання прокурора про продовження строку обвинуваченому під вартою.
На думку прокурора, слід врахувати тяжкість злочину, яка свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи обвинуваченого та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що ОСОБА_6 може ухилитись від суду.
У судовому засіданні прокурор просила суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Також вказаний ризик прямо підтверджується посткримінальною поведінкою обвинуваченого, оскільки після скоєння злочину та завдання тілесних ушкоджень, ним не вжито заходів на надання необхідної допомоги. Натомість, обвинувачений залишив місце події та переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Обвинувачений при вирішенні питання продовження строку запобіжного заходу заперечував. Вважає, що застосування до нього домашнього арешту цілком забезпечить його належну поведінку, оскільки переховуватися від суду він не має наміру.

Захисник зауважив, що обвинувачений не має на меті переховуватися від суду. Вважає за можливе застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно з п.2, п.4 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 02.09.2020 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , до 26.10.2020 включно. Однак у розгляді кримінального провадження оголошена перерва до 12.11.2020. Ця обставина свідчить про необхідність невідкладного розгляду питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів. За один із особливо тяжкий злочин, йому загрожує покарання у виді 15 років, дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не одружений. Ці обставини не виключають ризику, що під впливом тяжкості покарання обвинувачений може переховуватися від суду та у такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню.
В українському тлумачному словнику слово ризик - це усвідомлена можливість небезпеки. Таким чином слово «ризик» передбачає в кримінальному законодавстві можливі негативні наслідки в майбутньому.
Відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків є беззаперечними обставинами, що унеможливлюють зміни запобіжного заходу обвинуваченому на інший не пов`язаний із триманням під вартою.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 в справі №1-28/2017, акцентовано увагу на тому, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Суд приходить до переконання, що ступінь раніше встановлених ризиків не зменшилися, менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, об`єктивно не спроможні запобігти наведеним ризикам.
Конституційний Суд України в своєму рішенні №4р/2019 від 13.06.2019, у справі №3-208/2018(2402/18) зазначав, що обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 19.10.2009 № 26-рп/2009).

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи та проти громадської безпеки. У зв`язку з тим, що судовий розгляд цього кримінального провадження триває, необхідно продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, що сприятиме забезпеченню кримінального судочинства. Досягнення такої цілі становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.

З огляду на це суд дійшов до переконання про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою на 60 днів без можливості внесення застави, так як вчинив злочин, що спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 331, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 24 год. 25.12.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд на протязі 7 діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено о 08:30 30.10.2020.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3