Справа № 477/141/20
Провадження № 1-кп/477/135/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001194, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бармашове Вітовського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2019 року близько 16-00 години обвинувачений ОСОБА_3 рухався на своєму транспортному засобі по пров. Механічному в с. Білозірка Вітовського району Миколаївської області. Побачивши на прилеглій території будинку №3, розташованому по вказаному провулку, потерпілого ОСОБА_6 , з яким у нього неприязні стосунки з приводу викрадених грошей, він зупинив авто. Вийшов з транспортного засобу та почав розмову з потерпілим.

Так, на підґрунті раніше виниклих неприязних відносин, які виникли з приводу грошей, обвинувачений ОСОБА_3 почав словесну сварку, в ході якої, бажаючи завдати потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, один удар кулаком лівої руки в грудну клітину, два удари лівою та правою ногою в область сідниці потерпілого ОСОБА_6 . Тим самим, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді синця правого ока, забиття м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що потерпілий є братом його дружини. Разом з матір`ю дружини потерпілий приходив до нього на святкування Різдва, після чого він виявив пропажу грошей у сумі 15000 грн. Він звертався до потерпілого з вимогою щодо повернення цих грошових коштів, але той заперечував щодо викрадення ним цих коштів. Разом з тим, через деякий час потерпілий, який був «закодованим», почав зловживати алкогольними напоями, купувати дорогі алкоголь та цигарки та пригощати ними односельців. Він знову звернувся до потерпілого з вимогою повернути кошти, на що той відповів, що отримав компенсацію за службу в зоні АТО у сумі 10000 грн. На пропозицію надати докази на підтвердження цього, відмовився та почав ухилятися від пояснень та зустрічей. Це його дуже засмутило та розгнівило і коли в черговий раз, а саме 27.11.2019 року, проїжджаючи неподалік від будинку потерпілого, він побачив потерпілого в нетверезому стані, зупинився і знову почав вимагати повернення коштів, Цього разу не стримався і побив потерпілого. Наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, один удар кулаком лівої руки в грудну клітину, два удари лівою та правою ногою в область сідниці потерпілого. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий. Це чоловік його сестри. Між існують неприязні стосунки, які виникли через конфлікт з приводу грошей. 27.11.2019 року обвинувачений проїжджав мимо його будинку. Побачивши його, обвинувачений зупинився і знову почав вимагати повернення коштів. Оскільки він не брав ці кошти, то заперечував щодо їх повернення, пояснював, що витрачає кошти, які йому виплачені за службу в зоні АТО. Але обвинувачений не слухав його та почав бити. Наніс один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, один удар кулаком лівої руки в грудну клітину, два удари лівою та правою ногою в область сідниці.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що потерпілий є її сином. Обвинувачений, який є чоловіком її доньки, безпідставно чіпляється до її сина з приводу викрадених нього грошей. Протягом тривалого часу він погрожував сину фізичною розправою, якщо той не поверне гроші. 27.11.2019 року вона перебувала вдома і почула шум на вулиці. Коли вийшла з будинку, то побачила, що ОСОБА_3 б`є її сина. Вона почала їх розбороняти, після чого обвинувачений припинив побиття.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому підтверджується також змістом письмових доказів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Час та місце вчинення кримінального правопорушення підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 28 листопада 2019 року, з огляду на який потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про прийняття заходів до ОСОБА_3 , мешканця с. Білозірка Вітовського району Миколаївської області, який 27 листопада 2019 року близько 16-00 години, знаходячись по пров. Механічному, біля будинку № 3 в с. Білозірка Вітовського району Миколаївської області наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців та гематоми голови (а.с. 38).

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_3 на місці показав, яким чином ним були нанесені потерпілому тілесні ушкодження (а.с.41-44, 45).

Згідно з висновком експерта від 29 листопада 2019 року № 1107, за результатами проведеної на підставі постанови слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження у вигляді синця правого ока, забою м`яких тканин голови. Вказані тілесні ушкодження утворилися від не менше ніж двох ударів дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші, з давністю утворення біля 2-3 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дане тілесне ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника (нападників). Відсутні будь-які дані, які б свідчали про стан алкогольного сп`яніння потерпілого на момент спричинення тілесних ушкоджень. Утворення вказаних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину малоймовірно (а.с. 39-40).

Дослідивши вказані докази, суд приходить до висновку, що знайшли своє підтвердження обставини, викладені в обвинувальному акті.

Аналізуючи докази в сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв умисно легкі тілесні ушкодження, та його дії за ч. 1 ст. 125 КК України органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є визнання вини та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до кримінальних проступків, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.
Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні неповнолітню доньку, позитивно характеризується за місцем проживання.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань від учасників про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не надходило.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1