Дата документу 19.08.2020 Справа № 310/2822/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/2822/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1291/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвокат ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

розглянула 19 серпня 2020 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

26 березня 2019 року приблизно о 13 годині, перебуваючи біля будинку № 14 по вул. Консульській в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля «Тойота Раф» НОМЕР_1 , та повторно, таємно викрав з даного автомобіля вказані номерні знаки в кількості двох штук загальною вартістю 548 грн. 95 коп., що належать ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_8 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 548 грн. 95 коп.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дня його затримання за вироком Бердянського міськрайонного суду від 09 квітня 2019 року, тобто з 21 лютого 2020 року.

Зарахувано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 13 лютого 2019 року по 04 березня 2019 року.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, не погоджується з вироком в частині призначення покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 положень ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений надавав пояснення на досудовому і судовому слідстві, має постійне місце проживання, приймав участь в слідчих експериментах, позитивно характеризується, щиро покаявся, вчиняв дії по відшкодуванню шкоди, до слідчого та суду з`являвся за першим викликом, більше не буде скоювати злочини, стає на шлях виправлення.

Просить вирок скасувати (змінити), призначити більш м`яке покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні, а також питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого та, беручи до уваги позицію захисника, який просив апеляційний розгляд проводити у відсутність обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити вимоги.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги, пославшись при відповідність призначеного покарання вимогам ст. 65 КК України, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікацію дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, який раніше неодноразово судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, непрацевлаштований; відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна

Одночасно,відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі, визначеної відповідною частиною санкції статті та положеннями ст. 63 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_8 покарання.

Наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із вчиненням аналогічного кримінального правопорушення, на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_8 , а також беручи до уваги відомості відносно особистості останнього, який суспільно-корисною працею не займався, за попередніми вироками відбував покарання реально, але відповідних висновків для себе не зробив, давали суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

При цьому, колегія судів звертає увагу, що суд першої інстанції, визначаючи покарання у відповідності до ч.4 ст. 70 КК України, призначив ОСОБА_8 остаточне покарання наближене до мінімальної межі.

Посилання захисника про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, про що вказує в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , поряд із встановленою лише однієї пом`якшуючої обставини покарання та з урахуванням інших даних про особу обвинуваченого, судова колегія знаходить необґрунтованою.

Обставини щодо наявності у обвинуваченого постійного місця та щирого каяття, на які посилається сторона захисту, як на підстави для пом`якшення розміру покарання, то судом першої інстанції були взяті до уваги, про що свідчить зміст оскаржуваного вироку та призначення ОСОБА_8 остаточного покарання наближеного до мінімальної межі.

Аргументи захисника про наявність позитивної характеристики відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження з огляду на матеріалами кримінального провадження, що також не встановлено і районним судом. Не надана позитивна характеристика відносно обвинуваченого і при апеляційному розгляді.

Твердження захисника, що обвинувачений стає на шлях виправлення та вчиняє дії щодо відшкодування шкоди не є достатньо переконливими обставинами для висновку про істотне зниження ступеня тяжкості вчинених злочинів та можливість пом`якшити призначене покарання або призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленими нормами.

Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать про повернення працівниками поліції викраденого майна його володільцю, що мало місце внаслідок вилучення номерних знаків органом досудового розслідування. Отже, за таких обставин відсутні підстави стверджувати про добровільність дій ОСОБА_8 щодо відшкодування шкоди.

Обставин, які б можна було віднести на користь застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів сторони захисту як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2020 року відносно ОСОБА_8 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4