Справа 688/2747/20
№ 1-кс/688/892/20
Ухвала

25 вересня 2020 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Судилків Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст.89 КК України, не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

25 вересня 2020 року старший слідчий СВ Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, оскільки останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може залишити місце проживання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 22 вересня 2020 року, в період часу з 11 год. по 12 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , та у якій за місцем свого проживання перебував потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вступив у словесну суперечку.

Перебуваючи в той же час, день та місці, ОСОБА_5 під час даної суперечки, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який у той час лежав на дивані у вітальній кімнаті вищевказаної квартири, переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс удари кулаками, ногами та дерев`яним декоративним наличником в обличчя та по тулубу ОСОБА_8 та покинув місце події. В цей же день потерпілий ОСОБА_8 через незначний проміжок часу від отриманих тілесних ушкоджень помер у коридорі за місцем проживання, де було виявлено його труп. В результаті вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 , заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , за результатами ростину трупа, тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочеревної кровотечі та травми селезінки.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000652 від 22 вересня 2020 року проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

23 вересня 2020 року о 20:45 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24 вересня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінальних правопорушеня повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами огляду місця події від 22 вересня 2020 року та 23 вересня 2020 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_8 ; речовим доказом у вигляді дерев`яного декоративного наличника, який у пошкодженому стані виявлений та вилучений на дивані за місцем проживання ОСОБА_8 ; лікарським свідоцтвом про причину смерті ОСОБА_8 № НОМЕР_1 від 23 вересня 2020 року; показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; речовими доказами, а саме: одягом ОСОБА_5 , вилученого за місцем його проживання під час обшуку із плямами невідомого речовини; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

На даний час підозрюваний ОСОБА_5 з органом досудового розслідування не співпрацює, незважаючи на наявність беззаперечних доказів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, свою вину не визнав, від дачі показів відмовився.

У ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено ряд ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи усю суворість покарання може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду; з метою покращення свого становища підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є жителями м. Шепетівка. Крім того встановлено, що свідок ОСОБА_11 є однокласником підозрюваного ОСОБА_5 та підтримує із ним дружні відносини, а також приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 під час вчинення даного кримінального правопорушення, застосовував відносно потерпілого ОСОБА_8 фізичне насильство та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини із застосуванням насильства, існує ризик, пов`язаний із можливістю підозрюваного незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження з метою зміни їхніх показань, щоб уникнути кримінальної відповідальності за скоєнні діяння; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевказані ризики, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не має легальних джерел для існування, міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання від 7 років до 10 років позбавлення волі, зухвалість скоєного кримінального правопорушення, на даний час виникла необхідність з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний резонанс, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод вищевказані обставини виправдовують необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив не оберати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заперечував свою причетність до скоєння вищезазначеного злочину.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статі, які вище вказані.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Вказані обставини свідчать як про виключну злочинну спрямованість підозрюваного, так і про наявність вагомих ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведенні обставини, на переконання слідчого судді, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, оскільки лише такий вид запобіжного заходу в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Менш суворий вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, особи підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних звязків, не працює, його поведінки, не зможе запобігти зазначеним ризикам, оскільки не гарантуватимуть постійного перебування підозрюваного за місцем проживання та невчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя знаходить задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки для прийняття такого рішення наявні всі підстави, визначені ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбаченій вказаною нормою закону, а також не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбаченні ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави, щодо злочину який спричинив загибель людини. Враховуючи вище вищевикладене слідчий суддя знаходить за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_5 застави.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, тобто по 21 листопада 2020 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету - відмовити.

Ухвала діє по 21 листопада 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1