Справа № 932/4174/20
Провадження №1кс/932/4260/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Згідно протоколу передачі судової справи від 22.06.2020 року, дана скарга передана в провадження слідчого судді ОСОБА_4 .

06.07.2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_3 про відвід слідчого судді в порядку п.4 ч.1ст.75 КПК України. В обґрунтування своїх доводів, ОСОБА_3 вказує про відсутність, на його думку, у слідчого судді ОСОБА_4 , набутої в конституційний спосіб правосуб`єктності та, відповідно, і законних повноважень судді. Крім того, вагомим аргументом є також відсутність правосуб`єктності та чітко визначеної Конституцією України юрисдикції і в установи, від якої він діє згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Так, на їх запит, не було надано ані копії службового посвідчення, ані копії присяги, ані копії сертифікату про складання відповідного, обов`язкового іспиту у Національній школі суддів України. Даний факт, на думку заявника, не може вселяти довіру до зазначеного судді.

Крім того, слідчий суддя ОСОБА_4 не може діяти від імені Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки дану установу, без довіреності, може представляти ОСОБА_6 , як керівник цієї установи з 24.04.2014 року.

Також, одним із факторів, який, на думку заявника, викликає сумнів та недовіру не лише до судді, а й до самої установи, є той факт, що суддя ОСОБА_4 не може не знати про загальновідомий акт ліквідації зазначеної юридичної особи відповідним Указом Президента України від 29.12.2017 року №449/2017 « Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів». Тобто, даний суддя працює, представляє і виносить рішення іменем України, представляючи ліквідовану, неконституційну установу.

Також, на думку заявника ОСОБА_3 слідчий суддя ОСОБА_4 не може не знати, що його призначення, переведення на посаду судді здійснено не уповноваженими особами, без належного оформлення.

Крім того, наступним фактором, який викликає, на думку заявника, сумніви та недовіру до судді ОСОБА_4 є те, що його попередня скарга на бездіяльність слідчої ОСОБА_7 від 07.05.2020 року розглянута суддею ОСОБА_4 з порушенням норм ч.2 ст.306 КПК України, не в продовж 72-х годин з моменту надходження, а лише 21 травня 2020 року. Даний випадок не є поодиноким, а з огляду на попередню практику під час розгляду його скарг на бездіяльність слідчої ОСОБА_5 слідчим суддею ОСОБА_4 , мають системний характер ( справа №932/2319/20, провадження 1-кс/932/1227/20, справа №932/2321/20, провадження № 1-кс/932/1228/20, справа №932/2325/20 провадження 1-кс/932/1229/20, справа №932/4174/20, провадження 1кс/932/2144/20, справа №932/4176/20, провадження №1 кс/932/2146/20).

Також, заявник ОСОБА_3 вказує, що всі зазначені провадження за результатами розгляду поданих ним скарг закриті «іменем України», а скарги- залишились без задоволення зазначених в них вимог. Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Тобто, на думку заявника, з вищенаведеного слід вважати, що зазначені рішення судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 ухвалені виключно « іменем України»- Іменем офіційно припиненої 01 грудня 1991 року Української РСР. Таким чином, на думку заявника ОСОБА_3 , ухвалені раніше рішення судді Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська ОСОБА_4 за результатами розгляду його скарг на бездіяльність слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , у відсутність офіційних доказів прийняття Конституції України від 28.06.1996 року на Всеукраїнському референдумі Українського народу Самостійної української держави України, є нікчемними, та свідчать про невиконання чинної Конституції України і повалення конституційного ладу шляхом свідомого невиконання : постанови ЦВК №60 від 04.12.1991 року, рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 року №6-рп/2005 по справі 1-5/2005, рішення Конституційного суду України №3-зп від 11.07.1997 року у справі №1/1909-97, рішення Конституційного суду України від 30.09.2010 року №20рп /2010 по справі №1-45/2010.

Вищенаведені підстави, свідчать про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , якому він висловлює свою недовіру і заявляє про відвід від розгляду скарги на бездіяльність слідчої СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в даному судовому провадженні.

Особа, якій заявлено відвід, прокурор, слідчий, повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання заяви про відвід, але ж в судове засідання не з`явились.

За вказаних обставин суддею визнано можливим розгляд заяви про відвід у відсутності особи, якій заявлено відвід та інших учасників кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 під час розгляду підтримав заяву про відвід, з підстав викладених в заяві.

Суд вивчивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

При цьому, перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу визначений ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України і є вичерпаним, а тому виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Суд вважає, що доводи викладені в заяві ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не містять доказів, що вказують на необ`єктивність, упередженість слідчого судді, наявності будь яких інших обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості.

Так, дана заява фактично зводиться до не згоди ОСОБА_3 з процесуальними діями, рішеннями слідчого судді при розгляді скарги. Однак, така незгода, відповідно до чинного КПК України, не може бути підставою для відводу слідчому судді, або свідчити про його особисту заінтересованість в результатах провадження, викликати сумнів у його неупередженості. Крім того, дані доводи були предметом розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід під час розгляду попередньої заяви ОСОБА_3 , за результатами розгляду якої, ухвалою Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська від 02.07.2020 року було відмовлено в задоволені відводу.

Посилання заявника ОСОБА_3 про порушення строку розгляду його скарг по іншим справам, як підстава відводу, судом не приймається, оскільки стосується інших справ.

Доводи ОСОБА_3 про відсутність станом на 22 червня 2020 року законних повноважень судді у ОСОБА_4 , як підстава відводу, судом не приймається. Так, відповідно до ст. 9 Закону України « Про статус суддів» від 15.12.1992 року, судді судів загальної юрисдикції обирались Верховною Радою безстроково. Судді, які вперше пройшли конкурсний відбір, призначались на посаду судді строком на п`ять років Президентом України.

Відповідно до Указу Президента України від 25.04.2002 року, ОСОБА_4 був призначений на посаду судді строком на п`ять років, потім Постановою Верховної Ради України від 20.03.2008 року обраний на посаду судді безстроково, в подальшому Указом Президента України від 14.02.2015 року переведений на роботу на посаді судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що суддя ОСОБА_4 здійснював свої повноваження відповідно до вимог Конституції України та чинного законодавства, а тому доводи заявника ОСОБА_3 , в цій частині є безпідставними.

Крім того, відповідно до ст. 52 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Тобто, професійні судді виконують конституційну функцію здійснення правосуддя, чим і обумовлений їх спеціальний правовий статус, а посвідченням судді за необхідності підтверджуються повноваження його власника в ситуаціях, не пов`язаних зі здійсненням правосуддя й не впливає на обсяг його повноважень щодо здійснення правосуддя у певному суді, що надані у порядку, встановленому законом, а тому доводи ОСОБА_3 в цій частині, як підстава відводу при розгляді скарги, також не приймається.

Також, частиною другою статті 125 Конституції України визначено, що суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Гарантії судді у разі реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду закріплені статтями 53, 82 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд утворюється і ліквідовується законом. Проект закону про утворення чи ліквідацію суду вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Згідно з частиною третьою статті 17 Закону систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди, Верховний Суд.

Частиною 1 ст.21 Закону визначено, що місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районних в містах або у місті, або у районі ( районах) і місті ( містах).

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Відповідно до ч.6 ст.147 вказаного Закону повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду не було.

Таким чином, Бабушкінським районним судом Дніпропетровська здійснюються повноваження у відповідності з чинним законодавством, а тому доводи ОСОБА_3 в цій частині, також не є слушними.

Посилання заявника про відсутність у судді ОСОБА_4 повноважень діяти від імені Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська без належної довіреності, не приймається, оскільки відповідно до змісту ст. 244 ЦК України , довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

При цьому, відповідно до чинного законодавства, професійні судді виконують конституційну функцію здійснення правосуддя, а не представництво, в зв`язку чим доводи ОСОБА_3 про необхідність мати довіреність суддям під час здійснення правосуддя, як підстава відводу, також судом не приймається.

Посилання заявника, про те, що ухвалення судових рішень слідчим суддею ОСОБА_4 Іменем України є, на його думку, нікчемним, судом як підстава відводу не приймається, оскільки відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються саме іменем України, а тому дані доводи ОСОБА_3 , в цій частині, є безпідставними.

За таких обставин суд вважає, що заявлений ОСОБА_3 відвід слідчому судді ОСОБА_4 не містить даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, а відтак задоволенню не підлягає, в зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.75,76,80,81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1