Справа № 646/225/21
№ провадження 1-в/646/69/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.02.21 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника колонії ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2016 року за ч.3 ст.187,ч.1 ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення воліз конфіскацією майна,

ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, в якому адміністрація установи просить про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , засудженого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.04.2016 року за ч.3 ст.187, ч.1 ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення воліз конфіскацією майна, посилаючись на те, що останній позитивно характеризується та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник колонії підтримав подання, зазначивши, що засуджений позитивно характеризується, має заохочення та довів своє виправлення.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення подання щодо засудженого, посилаючись на те, що з матеріалів особової справи засудженого не вбачається, що його поведінка є сумлінною. Правопорушення, за вчинення яких на засудженого було накладено дисциплінарні стягнення, є злісними, а в травні 2020 року дисциплінарна комісія відмовила у направленні до суду матеріалів для розгляду питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі на підставі ст.82 КК України. І після цього засуджений вчинив дисциплінарне порушення і отримав лише одне заохочення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник подання підтримали з підстав, наведених в ньому. Захисник зазначив, що до подання виправної колонії додано повний комплект документів, які свідчать про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення. Так, засуджений має 9 заохочень, а ті дисциплінарні стягнення, які були накладені на нього, вже погашені.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані докази та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 107 КВК України передбачено права та обов`язки осіб, засуджених до позбавлення волі. Зокрема, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії.
Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.
Дослідженням матеріалів особової справи встановлено, що 22.12.2015 року ОСОБА_6 був затриманий на підставі ст.208 КПК України.
22.12.2015 року слідчим суддею за клопотанням слідчого обрано запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який в подальшому продовжувався слідчим суддею та судом під час судового розгляду справи.
06.04.2016 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської областіОСОБА_6 визнаний винним за ч.3 ст.187, та на підставі ч.1 ст.71 КК України йому призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення воліз конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25.07.2016 року вказаний вирок суду першої інстанції було залишено без змін та ОСОБА_6 на підставі ст. 72 ч.5 КК України було зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 07.04.2016 року по 25.07.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 22.12.2015 року, кінець строку 19.11.2022 року.

Таким чином, на момент розгляду подання засуджений відбув 5 років 8 місяців 12 днів, що більше, ніж три чверті строку призначеного йому покарання: залишилось 1 рік 9 місяців 18 днів.

З матеріалів дослідженої особової справи засудженого та характеристики Диканівської ВК (№12) від 13.01.2021 року, вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.12.2015 року.

З 04.01.2018 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)».
За час перебування в місцях позбавлення волі, режим тримання порушував 5 разів, за що був покараний у дисциплінарному порядку. Адміністрацією заохочувався 9 разів.
Працевлаштований в майстерні установи, за фахом слюсар ремонту автомобілів з відрядною оплатою праці.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених кримінальним правопорушення.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно наявної в особовій справі характеристики засудженого вбачається, що він заохочувався 9 разів, характеризується позитивно.
В той же час, з матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 5 разів порушував режим тримання, за що був покараний, а на нього було накладено стягнення.
Згідно Витягу з протоколу № 8 засідання комісії від 27.02.2019 року ДУ Диканівської ВК (№12) по розгляду матеріалів про переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації при колонії, ОСОБА_6 відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації при колонії, оскільки він не стає на шлях виправлення.
Крім того, відповідно до Витягу з протоколу № 21 від 20.05.2020 року засідання комісії ДУ Диканівської ВК (№12) по розгляду матеріалу про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст.82 КК України, комісія вирішила не направляти такий матеріал відносно ОСОБА_6 до суду, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що одне із дисциплінарних стягнень у зв`язку із порушенням режиму тримання, було накладено на ОСОБА_6 10.06.2020 року, тобто після прийняття комісією колонії вищевказаного рішення.
З урахуванням цих обставин, хоча засуджений і був 02.10.2020р. заохочений шляхом дострокового зняття дисциплінарного стягнення від 10.06.2020р., суд не може визнати поведінку засудженого як сумлінну, оскільки така поведінка має бути протягом певного проміжку часу, який є достатнім для того, щоб об`єктивно її оцінити. Відбуття ж засудженим певної частини покарання та наявність позитивної характеристики не надає безумовного права на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
На думку суду, процес виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_6 протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання не є стабільним та послідовним, оскільки його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не є такими, що можуть слугувати прикладом для інших засуджених, оскільки, перебуваючи у колонії останній порушував умови режиму тримання, за що на нього були накладені стягнення.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а лише стає на шлях виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення неможливе.
На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1