Справа № 296/447/12- к
У Х В А Л А
Іменем України

14 липня 2020 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

представника обвинуваченої ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року в зв`язку із хворобою,

встановив :

До Корольовського районного суду м. Житомира 06 серпня 2018 року надійшла заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року в зв`язку із хворобою.

Захисник ОСОБА_4 , діючи в інтересах засудженої ОСОБА_3 у своїй заяві про відстрочку виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира просить відстрочити виконання даного вироку в частині призначеного покарання у виді позбавлення волі з тих причин, що на даний час засуджена страждає на психічну хворобу та потребує примусового лікування в амбулаторному порядку та є обмежено дієздатною.

На підставі викладеного захисник просить відстрочити виконання вироку в зв`язку з хворобою засудженої до її одужання.

Законний представник засудженої ОСОБА_3 повністю підтримав позицію адвоката ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні повністю не визнав дану заяву адвоката ОСОБА_4 та просить суд залишити її без задоволення.

Представник потерпілої вважає, що підстав для задоволення заяви немає.

Суд розглянувши заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року в зв`язку із хворобою, приходить до наступного.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та їй було призначене покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

При цьому судом було встановлено наступне.

02 березня 2012 року близько 23 години 30 хвилин водій ОСОБА_3 керувала автомобілем Mercedes- Benz д/н НОМЕР_1 , який відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.12.2008 року належить ОСОБА_9 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та рухаючись вказаним автомобілем по освітленій штучним освітленням вул. Київське шосе м. Житомир в напрямку с. Глибочиця Житомирського району, поблизу виїзду із АЗС «ОВ», в порушення вимог п.п.2.9а);2.3б);12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін при виявленні перешкоди, яку об`єктивно спроможна була виявити, негайно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, внаслідок чого передньою правою частиною свого автомобіля здійснила дотичне зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля ВАЗ-21043-02 д/н НОМЕР_3 , який стояв на правій смузі попереду у попутному напрямку під керуванням водія ОСОБА_10 .

В подальшому, маючи реальну можливість вжити заходів для зупинки свого транспортного засобу в межах проїзної частини, перешкод для чого їй створено не було, ОСОБА_3 в порушення вимог п.12.1 вказаних вище Правил не урахувала дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, допустила його виїзд за межі проїзної частини на правий тротуар, де наїхала на сніговий накат та стовп ЛЕП, від чого її транспортний засіб перевернувся.

Під час даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_9 , який перебував на передньому пасажирському сидінні, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 1341 від 28.03.2012 року та висновком комісійної судово-медичної експертизи № 57 від 07.05.2012 року, комісійної судово-медичної, автотехнічної експертизи № 25-3/149 від 09.04.2013 року вилетів з салону автомобіля, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді: множинних ран і саден на рівні 8-12 ребер справа по задньо-боковій поверхні грудної клітини, в ділянці попереку; обширних саден бокової поверхні животу справа полосовидного характеру з накладенням лусочок фарби чорного кольору, саден на животі в ділянці пупка, поверхневих саден передньої поверхні правої стопи, множинних дрібних саден в проекції здухвинної кістки зліва; синця крайньої плоті статевого члену на фоні котрого були виявлені 2 рани; розриву правої вушної раковини з утворенням лоскотів; рани тім`яної частини голови зліва багатолоскутної, кінці котрої закінчуються у тім`яній частині голови справа; саден тильної поверхні правої кисті; рани тильної поверхні лівої кисті; відшарування м`яких тканин в ділянці реберної дуги справа, по боковій поверхні з утворенням шкірного карману заповненого кров`ю; крововиливів у корені легень, біля ниркову клітковину справа; поверхневих розривів правої долі печінки; крововиливів в брижу кишечника, на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в проекції ран; багатоскалового перелому кісток склепіння та основи черепа; крововиливів під тверду мозкову оболонку в ділянці обох півкуль, під м`яку мозкову оболонку по всій поверхні головного мозку; перелому кісток тазу -- лонної кістки справа, крижово-здухвинного з"єднання справа, сідничної кістки справа з крововиливами в м які тканини в проекції переломів, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, тобто знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.2.36); 12.3; 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди її наслідками.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року ОСОБА_3 була визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та їй було призначене покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Житомирської області від 24 вересня 2013 року вирок був залишений без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 квітня 2014 року попередні судові рішення по даному кримінальному провадженню були залишені без змін.

Під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 про перегляд вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року за нововиявленими обставинами та призначення відносно неї примусових заходів медичного характеру судом було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу затримання від 23.08.2017 року засуджена в зв`язку із виконанням вказаного вище вироку суду була затримана 23 серпня 2017 року та з 27 серпня 2018 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у ЦМЛ №2 м. Житомира під вартою.

В зв`язку із хворобою засудженої ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 08 вересня 2017 року виконання вироку суду від 24 липня 2013 року у частині взяття під варту було зупинене на час розгляду даного провадження та вона була звільнена з під-варти.

Висновком судово-психіатричної експертизи по даному кримінальному провадженню від 05.12.2017 року було встановлено :

- ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкримінований їй вчинок могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

- ступінь виявлених у неї психічних розладів на даний час не позбавляє її повністю, але обмежує її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

- ОСОБА_3 на даний час потребує застосуванню відносно неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 536 ч.1 п.1 КПК України відстрочка виконання вироку про засудження особи до позбавлення волі може бути застосована у разі тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбування покарання до його одужання.

Ст.ст. 152, 154 ч.4 КВК України, звільнення від відбування покарання внаслідок психічної хвороби надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилається висновок спеціальної психіатричної комісії й особова справа засудженого.

Таким чином законодавством України чітко визначено порядок звільнення засудженого від відбування покарання в зв`язку із психічної хворобою, а саме таке звільнення можливо лише після звернення вироку до виконання та поміщення засудженого до позбавлення волі до відповідної установи.

Крім того, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст. 536 ч.2 КК України відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дана заява адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 задоволенню не підлягає у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 459 ч.2 п.5, 466, 467 КПК України, -

постановив:

Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2013 року в зв`язку із хворобою залишити без задоволення за її безпідставністю.

Після набрання ухвали законної сили скасувати зупинення виконання вироку суду в частині тримання під вартою відносно засудженої та направити її до місць відбування покарання в порядку, визначеному Законом для осіб, які повинні відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Виконання ухвали доручити Житомирському ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів, починаючи з наступного дня після оголошення повного тексту даної ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1