Повадження № 1-в/638/888/20
УХВАЛА
Іменем України

27 листопада 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_3 , погоджене з заступником голови спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_4 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул Російської Федерації, особи без громадянства, засудженого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 04 років 03 місяця позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
Начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням, погоджене з заступником голови спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова ОСОБА_4 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барнаул Російської Федерації, засудженого вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 04 років 03 місяця позбавлення волі.
Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 28 липня 2017 року. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. З 25 січня 2018 року ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Чотири рази був заохочений адміністрацією установи. Працевлаштований у їдальні установи для засуджених на посаді «кухар». Приймає активну участь у суспільно-корисній праці, проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує доручену роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, доброчесно виконує свої трудові обов`язки. У взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_5 не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших.
Прокурор надав заяву про розгляд справи без застосування аудіо- відеофіксації.
Засуджений надав заяву про розгляд подання за його відсутності та без застосування аудіо- відеофіксації.
Представник установи виконання покарань в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого, витребувані за запитом суду, а також подання з доданими до нього документами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення з наступних підстав.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2017 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 та призначено покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року у виді 3 місяців позбавлення волі, та остаточно призначено покарання у вигляді 04 років 03 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 10 січня 2018 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 - 25 липня 2017 року, а кінець строку відбування покарання 25 жовтня 2021 року.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28 липня 2017 року. Під час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в м. Харкові характеризувався посередньо, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався.
З 25 січня 2018 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)».
Станом на 28 жовтня 2020 року засуджений відбув 03 роки 03 місяці 03 дні, невідбута частина строку складає 11 місяців 27 днів.
За період відбування покарання ОСОБА_5 вимог режиму тримання не порушував. Стягнень не мав, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Чотири рази був заохочений адміністрацією установи. Працевлаштований у їдальні установи для засуджених на посаді «кухар». Приймає активну участь у суспільно-корисній праці, проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує доручену роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, доброчесно виконує свої трудові обов`язки. У взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_5 не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших. Вказані обставини підтверджуються характеристикою засудженого ОСОБА_5 від 28 жовтня 2020 року.
Відповідно до довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_5 , виданою адміністрацією державної установи, останньому оголошувалося чотири подяки 15 лютого 2019 року, 16 січня 2020 року, 08 квітня 2020 року та 27 липня 2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень ОСОБА_5 не має.
Згідно з ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.
Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в Установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).
Характеристика ОСОБА_5 від 11 вересня 2019 року та 27 травня 2020 року свідчить про те, що останній дисциплінарних стягнень не має, адміністрацією установи заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки, до праці ставиться посередньо, не завжди в повному обсязі виконує доручену роботу, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу для інших засуджених не подає, вимоги представників адміністрації виконує під контролем.
Однак, відповідно до довідки про стягнення та заохочення від 08 жовтня 2020 року до ОСОБА_5 застосовувалися заохочення у вигляді оголошення подяки від 15 лютого 2019 року, 16 січня 2020 року, 08 квітня 2020 року, 27 липня 2020 року.
Разом з тим, на думку суду вказані заохочення мали формальний характер, оскільки підстава їх оголошення не розкрита по суті, має загальні фрази без конкретизації дій, за які засудженого заохочено.
Отже, за наявності чотирьох заохочень у вигляді подяки від 15 лютого 2019 року, 16 січня 2020 року, 08 квітня 2020 року, 27 липня 2020 року рішенням комісії установи виконання покарань вирішено направити матеріали до суду для вирішення питання про умовно дострокове звільнення засудженого, при цьому характеристика ОСОБА_5 від 28 жовтня 2020 року має зовсім інший позитивний характер, тобто змінилась у найкращу сторону за досить незначний проміжок часу, а саме 4 місяці. Разом з тим, причини зміни поведінки засудженого не вказані, викладення обставин виявлених представниками адміністрації покращень з боку ОСОБА_5 носять формальний характер, що описаний загальними фразами.
Матеріали справи не містять даних про фактичні підстави оголошення подяк ОСОБА_5 , тобто не наведено які дії вчинені останнім, що стали підставою для заохочення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до картки № 0302 по обліку особистих грошей та по безготівковому розрахунку, довідки, виданою виконуючим обов`язки заступника начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_6 , та особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_5 виводився на оплачувані роботи лише квітень жовтень 2018 року, дані щодо працевлаштування засудженого у 2019 та 2020 роках відсутні, що жодним чином не підпадає під ознаки сумлінного ставлення до праці.
Суд також звертає увагу на той факт, що ОСОБА_5 десять разів судимий, однак знову засуджений вироком суду за корисливий злочин проти власності.
Враховуючи викладене, відсутність доказів, які б свідчили про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд прийшов до висновку про залишення подання без задоволення.
Керуючись ст.ст.537 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

п о с т а н о в и в:
Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1