Житомирський апеляційний суд
Справа №287/264/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія п.4 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Коростенського міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого у кримінальному провадженні №0000130 за ст. ст. 296 ч. 2, 115 ч. 2 п. 4 КК України,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_11 визнано невинуватим та виправдано за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. 4, 296 ч. 2 КК України у зв`язку з недоведеністю винності обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Залишено без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч. 2, 115 ч. 2 п. 4 КК України, - хуліганства, тобто в грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, та умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_12 (далі ОСОБА_13 ), вчиненому з особливою жорстокістю, - за таких обставин.

07 серпня 2011 року о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_14 , керуючи автомобілем марки «Фіат Дуккато» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому окрім нього знаходились ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , рухались по вул. Заводській смт. Діброва Олевського району Житомирської області, де неподалік зруйнованої будівлі пожежного депо побачили групу невідомих осіб - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які приїхали на належному ОСОБА_18 автомобілі марки «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_2 у вказаний населений пункт відпочивати на водоймі.
Зупинивши автомобіль поряд із вказаними особами, ОСОБА_14 через відчинене вікно запитав у них про мету їх перебування в даному місці. В цей же час у ОСОБА_14 виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства відносно ОСОБА_19 та ОСОБА_18 з особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_14 , вийшов з вищевказаного автомобіля на проїжджу частину дороги, підійшов впритул до ОСОБА_19 та ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, використовуючи малозначний привід, безпричинно, в присутності інших осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилося у відкрито вираженому нехтуванні загальнолюдськими правилами поведінки і нормами моралі, умисно наніс один удар кулаком в обличчя останньому, завдавши потерпілому ОСОБА_19 фізичний біль.
Після цього, потерпілий ОСОБА_19 разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 втекли з місця події.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_14 , діючи групою осіб з ОСОБА_15 , який приєднався до його злочинних хуліганських дій, наблизився до автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_18 та діючи з особливою зухвалістю, спочатку умисно наніс декілька сильних ударів ногами по кузову даного автомобіля, після чого дерев`яною палицею, знайденою ним, наніс декілька ударів по задньому склу вказаного автомобіля, таким чином пошкодивши його.
ОСОБА_15 в цей час діючи безпричинно, з хуліганських спонукань, групою осіб з ОСОБА_14 , умисно наніс декілька сильних ударів ногами по кузову даного автомобіля.
Не припиняючи своїх хуліганських дій, ОСОБА_14 зателефонував по мобільному телефону ОСОБА_23 та Трасуну, які в цей час знаходилися в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та запропонував їм приєднатися до нього і ОСОБА_15 щоб вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_18 групою осіб, на що ОСОБА_23 та ОСОБА_11 погодилися.
Після чого, ОСОБА_23 в приміщенні вказаної квартири взяв належний йому дев`ятизарядний револьвер марки «SAFARI РФ420» № НОМЕР_3 калібру 4 мм., який згідно висновку балістичної експертизи №1/994 від 20.09.2011 року не відноситься до категорії вогнепальної зброї та який був споряджений 5-ма набоями «Флобера», а Трасун взяв належний йому ніж моделі «Таран», місцезнаходження якого досудовим розслідуванням не встановлено, прибігли на ділянку місцевості, що по вул. Заводській смт. Діброва Олевського району, поряд з будівлею зруйнованого пожежного депо, де знаходився автомобіль «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_4 належний ОСОБА_18 , та де вже знаходилися ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
Трасун, підійшовши до вказаного автомобіля, де діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, за допомогою ножа «Таран», який мав при собі, умисно порізав чотири шини автомобільних коліс вищевказаного транспортного засобу.
Після чого, до вказаного автомобіля наблизився ОСОБА_23 , який діючи з особливою зухвалістю у групі осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, умисно наніс удар ліктем правої руки по лобовому склу автомобіля «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_4 , таким чином пошкодивши його.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_23 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, з хуліганських спонукань, дістав наявний при ньому дев`ятизарядний револьвер «SAFARI РФ420» № НОМЕР_5 калібру 4 мм. і присутності інших осіб, розпочавши безладну стрілянину з вказаного револьвера, здійснивши 5-ть пострілів в повітря.
В результаті злочинних дій вчинених з хуліганських спонукань, ОСОБА_11 у групі осіб з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 умисно пошкодили автомобіль «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_4 , а саме пошкодили передні праві двері, лобове скло, заднє скло, скло передніх лівих дверей, задній бампер, капот, крило переднє праве, крило переднє ліве, крило заднє праве, крило заднє ліве, двері задні праві, гуму всіх чотирьох шин та лакофарбове покриття, чим спричинили потерпілому ОСОБА_24 матеріальної шкоди на загальну суму 17602,90 грн., в чому і проявилась особлива зухвалість.
Не припиняючи своїх злочинних дій, 08 серпня 2011 року, близько 01 години, ОСОБА_9 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з раніше незнайомим ОСОБА_13 , умисно, бажаючи спричинити смерть останньому, за допомогою ножа «Таран», якого мав при собі, умисно зі значною силою прикладання наніс лезом та клинком ножа 12 ударів у місце розташування життєво-важливих органів - в передню поверхню грудної клітки зліва, по голові та по нижніх кінцівках ОСОБА_13 , і таким чином умисно його вбив з особливою жорстокістю.
Смерть ОСОБА_13 настала від комбінованого травматично-геморагічного шоку, який розвинувся внаслідок проникаючих колото різаних ран передньої стінки грудної клітки з ушкодженням верхівки серця, нижньої долі лівої легені; черевної порожнини з ушкодженням ободової і здухвинної кишок; лоба з ушкодженням лобної кістки; лівого стегна з ушкодженням глибокої артерії стегна.
Під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 з особливою жорстокістю ОСОБА_11 спричинив потерпілому: тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото різаних ран: передньої стінки грудної клітки з ушкодженням верхівки серця, нижньої долі лівої легені; гемопневмотораксу; черевної порожнини з ушкодженням ободової і здухвинної кишок; лоба з ушкодженням лобної кістки; лівого стегна з ушкодженням глибокої артерії стегна, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті; середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді колото різаних ран по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в нижній треті, на межі з ліктьовим суглобом; на нижній повіці правого ока до ззовні від зовнішнього кута ока, які не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю; та легкі тілесні ушкодження у вигляді різаних ран по задній і задньо-боковій поверхні шиї справа, лінійних саден в області волосистої частини голови, в області лоба, по внутрішній поверхні правого стегна, синців і чисельних саден по внутрішній поверхні нижньої треті правого плеча і нижньої треті правого передпліччя, нижньої треті і верхньої треті лівого плеча і передпліччя відповідно; по передній поверхні нижньої треті правого і лівого стегон; по передній поверхні верхньої та нижньої третей правої гомілки, верхньої та середньої третей лівої гомілки; в проекції лівого плечового суглобу.
В апеляційних скаргах:

- потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції. Посилаючись на власну оцінку доводів, твердить про незаконність та необґрунтованість вироку, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильну оцінку доказів. Зокрема, вказує про неправильне неврахування судом першої інстанції показань свідка ОСОБА_14 на досудовому розслідуванні та в судовому засіданні Олевського районного суду про можливе перебування лише обвинуваченого ОСОБА_11 з ножем у місці, де були проколоті шини автомобіля, а також про те, що ОСОБА_11 йшов від можливого місця вбивства та сказав: «Там здається жмур»;

- прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч. 2, 115 ч. 2 п. 4 КК України та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі, за п. 4 ч. 2 ст. 115 ч. 2 КК України довічне позбавлення волі, згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_11 за сукупністю злочинів у виді довічного позбавлення волі. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому доказів. Зокрема, вказує, що суд неправильно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 на досудовому розслідуванні, зокрема, при відтворенні обстановки та обставин події від 01.09.2011., а також у судовому засіданні Олевського районного суду, показання інших свідків, у тому числі, попереднім показанням свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні Новоград-Волинського міськрайонного суду про те, що він за рік до події подарував Трасуну ніж моделі «Таран».

Заслухавши міркування прокурора та потерпілого ОСОБА_7 в підтримання апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та доводи його захисника в заперечення апеляційних скарг, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 8 розділу 11 перехідних положень КПК України, допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

За змістом ст. ст. 65, 82 КПК України 1960 року, що діяв до 20 листопада 2012 року, на відмінність від діючого КПК України, показання свідків, протоколи слідчих дій та інші документи, складені та оформлені в порядку КПК України 1960 року, були допустимими джерелами доказів для встановлення істини у справі.
З матеріалів справи видно, в порушення вищевказаних вимог п. 8 розділу 11 перехідних положень КПК України 2012 року та ст. ст. 65, 82 КПК України 1960 року, ст. 370 КПК України, суд першої інстанції помилково визнав недопустимими, безпосередньо не дослідив та не дав оцінки у мотивувальній частині вироку показанням свідків, одержаних органом досудового слідства до 20.11.2012., у яких, на переконання сторони обвинувачення, містяться докази винності обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також показання свідків ОСОБА_14 та інших свідків - очевидців у попередніх судових засіданнях Олевського районного суду та Новоград-Волинського міськрайонного суду.

За таких обставин, судом першої інстанції фактично не було виконано вказівки апеляційного суду, наведені в ухвалі від 16.11.2016., якою було скасовано попередній виправдувальний вирок щодо ОСОБА_11 з призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Тому вирок не може бути визнаний законним та обґрунтованим, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Куруючись ст. ст. 407, 407 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду від 10 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 за ст. ст. 115 ч.2 п. 4, 296 КК України скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: