Справа № 696/902/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000114 від 11 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янка Кам`янського району Черкаської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої машиністом сортувального автомата у ПП «Флексосервіс» м. Київ, не є учасником бойових дій, не є інвалідом, не є депутатом та ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:
28 лютого 2019 року ОСОБА_4 , на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» від 24 лютого 2003 року № 250 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27 грудня 2001 року № 1751, звернулася до управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, відповідно до якої просила призначити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та державну допомогу на дітей одиноким матерям, однак умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на неправомірне заволодіння бюджетними коштами, разом із вказаною заявою подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги та у розділі ІІ декларації «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо» не вказала про свої власні доходи від заробітної плати, які вона отримала з 01 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року від ПП «Флексосервіс», що безпосередньо впливає на право отримання та розмір вказаних видів допомоги, ввівши тим самим в оману працівників органу соціального захисту, що призвело до призначення та виплати їй в період з 01 лютого 2019 року по 31 липня 2019 року державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 16630,18 грн. та державної допомоги на дітей одиноким матерям в сумі 6896,56 грн., тобто, до заволодіння таким чином бюджетними коштами на загальну суму 23526,74 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, суду показала, що правопорушення вчинила за тих обставин, які викладені в обвинувальному акті.

Представник потерпілої сторони подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, щодо призначення обвинуваченій покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою усіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно обвинувачена розуміє зміст цих обставин, чи добровільною є її позиція, а також їй роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачена визнала свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченої, суд вважає, що винність ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України відповідно до положень Загальної частини цього ж Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винної, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню нею нових правопорушень є кримінальне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Призначаючи покарання у виді штрафу в такому розмірі, суд застосовує санкцію статті, що діяла на час вчинення обвинуваченою діяння - 28 лютого 2019 року, оскільки у відповідності до ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 5 КК України санкція ч. 1 ст. 190 КК України, що посилює кримінальну відповідальність з 01 липня 2020 року, не має зворотної дії в часі.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 392 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1