Справа № 158/52/21
Провадження № 1-кп/0158/69/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000645 від 20.10.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ківерці Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою - спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

У період з 05 по 06 жовтня 2020 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій, скориставшись відсутністю поряд людей, шляхом відчинення хвіртки, зайшов на територію огородженого домоволодіння за вказаною адресою, де у подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, проник в середину дерев`яного піднавісу, звідки умисно, таємно викрав електричний шуруповерт марки «Sturm» моделі «ID215OP», вартість якого становить 600 грн., 3 (три) молотки з дерев`яною ручкою вартістю 72 гривні кожний, 1 (одну) сокиру з дерев`яним топорищем вартістю 120 гривень, 2 (дві) головки з набору ключів марки «BERG» вартістю 30 гривень кожна, 1 (один) перехідник (подовжувач) під ключ марки «BERG» вартістю 80 гривень, 1 (одні) плоскогубці вартістю 55 гривень та 1 (один) подовжувач кустарного виробництва довжиною 20 метрів вартістю 150 гривень, якими ОСОБА_5 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1281 гривня.

Він же, у період з 08 по 09 жовтня 2020 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи по АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер вчинених дій, скориставшись відсутністю поряд людей, шляхом відчинення хвіртки, зайшов на територію огородженого домоволодіння за вказаною адресою, де, у подальшому, перебуваючи на території вказаного домогосподарства, реалізуючи свій злочинний умисел, проник в середину дерев`яного піднавісу, звідки умисно, повторно, таємно викрав електричну дриль з маркувальним позначенням «Pro-Plus RTD 550», вартість якої становить 450 гривень, якою ОСОБА_5 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Суду показав, що дійсно у період, зазначений в обвинувальному акті, він, перебуваючи на території домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , із дерев`яного піднавісу здійснив крадіжку інструменту, який належить ОСОБА_4 , які в подальшому сховав у лісопосадці та не реалізував, оскільки вони зникли. Іншу частину інструментів, а саме: шуруповерт та дриль - повернув власнику.У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Вказав, що причиною до вчинення крадіжки стало те, що останній перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт викрадення у нього вказаних в обвинувальному акті речей. Суду вказав, що обвинуваченого знає, оскільки він працював у нього раніше. Ствердив, що причиною здійснення крадіжки обвинуваченим є його схильність до вживання алкоголю. Підтвердив, що йому частково відшкодовано суму завданих збитків поверненням викраденого майна. Щодо невідшкодованої решти суми коштів - не настоював, однак висловив прохання щодо можливого повернення обвинуваченим за можливості решти інструментів, які було викрадено. Наполягав на реальній міри покарання, оскільки вважає, що обвинувачений не має схильності до зміни свого способу життя.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело. Зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

В силу ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та особу винного, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Також, при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого, який наполягав на призначенні реальної міри покарання обвинуваченому.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений публічно попросив вибачення у потерпілого, дійсно, відверто зробив висновок щодо скоєного протиправного ним діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, що стверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Заслухавши думку прокурора, який висловив позицію щодо можливості призначення обвинуваченому, із врахуванням досліджених судом обставин справи, покарання не пов`язаного із позбавлення волі; потерпілого, який просив призначити реальну міру покарання з підстав того, що обвинувачений не схильний до змін свого способу життя; обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові просив суд не позбавляти його волі, суворо не карати; захисника, який вважав за доцільне призначити покарання із врахуванням положень ст. 75, 76 КК України, враховуючи ряд пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статі закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. ст. 75, із застосуванням ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним для досягнення легітимної мети призначення покарання, а саме виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: електричний шуруповерт марки «Sturm» моделі «ID215OP» та електрична дриль марки «PRO-Plus», які передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 залишити останньому.

Судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 817,25 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 коп.

Речові докази: електричний шуруповерт марки «Sturm» моделі «ID215OP» та електрична дриль марки «PRO-Plus», які передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1