Справа № 185/4898/20
Провадження № 1-в/185/226/20
У Х В А Л А

30 липня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді матеріал за поданням Павлоградського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області про звільнення від покарання:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджена вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 28 вересня 2004 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, звільнена від відбування покарання на підставі ст.ст. 104, 76 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, зобов`язана повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
За час відбуття випробовувального терміну засуджена ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягалася.

Водночас 28.03.2005 року Жовтневим РВ м. Дніпропетровська гр.-ці ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Станом на 08.07.2020 року рішення по кримінальній справі № 051446 від 23.03.2005 року щодо ОСОБА_4 не прийняте.

Іспитовий строк за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області закінчився 28.09.2005 року.

Представник Павлоградського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області та прокурор просили задовольнити подання.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, причини неявки невідомі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку представника Павлоградського МРВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області, прокурора, які вважали за необхідне задовольнити подання, дослідивши матеріали додані до подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню та засуджену ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік з випробуванням, оскільки випробувальний термін закінчився 28.09.2005 року і засуджена виконала покладені на неї обов`язки частково, з наступних підстав.

Станом на 30 липня 2020 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 не розглянуто, обвинувальний вирок відсутній.

Зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України, через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України вважається невинуватою.

Принцип презумпції невинуватості закріплений у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку. ЄСПЛ послідовно дотримується підходу, відповідно до якого принцип презумпції невинуватості порушується, якщо судове рішення або твердження офіційної особи щодо особи, яка обвинувачується в скоєнні злочину, схиляє до думки про те, що вона винна до того, як її винуватість була встановлена в законному порядку. Аналогічні порушення було констатовано у справах «Шагін проти України», «Грабчук проти України».

Тому розглядати факт наявності кримінальної справи № 051446 від 23.03.2005 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні злочину в період іспитового строку, але за відсутності обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 , як факту вчинення злочину протирічить презумпції невинуватості та змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного їй вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської від 28 вересня 2004 року за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1