ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/1987/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1134/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.15,ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18.11.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.11.2020 року ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 16 січня 2021 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що наявністю обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України; наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню. Також суд врахував факт вчинення нею нового кримінального правопорушення у період знаходження на розгляді стосовно неї іншого кримінального провадження, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення.

Окрім цього суд заначив, що ОСОБА_7 будучи обвинуваченою у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18.11.2020 року та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у будинку матері обвинуваченої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог апелянт вказує на перебування ОСОБА_7 у шлюбних відносинах з потерпілим 18 років; наявність у них спільних трьох дітей; вагітність неповнолітньої старшої доньки; відсутність умислу на позбавлення життя потерпілого та претензій з його сторони; виклик швидкої медичної допомоги та поліції, надання першої допомоги потерпілому; наявність міцних соціальних зав`язків.
Вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні або мінімальні, що може бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, який пов`язаний з посяганням на життя особи. Крім того ОСОБА_7 достовірно знаючи про наявність стосовно неї кримінального провадження за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, вчинила новий злочин проти життя та здоров`я людини в стані алкогольного сп`яніння та в присутності неповнолітньої дитини.

Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , вона може переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілого, оскільки останні є її сусідами, а потерпілий є її співмешканцем; вчинити інше кримінальне правопорушення, або довести скоєний злочин до кінця.

Крім того колегія суддів зазначає, що відповідно до апеляційних доводів захисника обвинувачена ОСОБА_7 має трьох неповнолітніх дітей 2015, 2012 та 2005 років народження, але оскаржувана ухвала не містить жодних відомостей щодо вирішення питання про дотримання інтересів неповнолітніх дітей, а саме місця їх перебування або встановлення над ними опіки іншими особами, отже суд першої інстанції повинен звернути увагу на вирішення вказаного питання в порядку ст. 378 КПК України.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченої; міцність соціальних зв`язків обвинуваченогї, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; репутація обвинувачено ї; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18.11.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання інтересів неповнолітніх дітей в розумінні ст. 378 КПК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді