Справа № 350/1960/18
Провадження № 11-кп/4808/15/20
Категорія ч.2 ст. 125КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретарки с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами з доповненням (далі АС) захисника обвинуваченого ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_9 та заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_11 , на вирок Рожнятівського районного суду від 19.09.2019 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України (далі КК),-

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, раніше не судимий, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК та та призначено йому покарання у виді арешту строком шість місяців.

На підставі п. « в » ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання, скасувано.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 7913.68 ( сім тисяч дев"ятсот тринадцять ) гривень 68 коп. матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я потерпілому.

Злочин вчинено за таких обставин:

Так, 05.08.2017 році, приблизно о 00 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Сваричів, в урочищі «Мочар», а саме на вулиці Пушкіна, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень через неприязні відносини в ході конфлікту, який сам же і спровокував, руками зловив потерпілого ОСОБА_10 за одяг та руку і почав шарпати і штовхати його, після чого наніс останньому один удар кулаком в голову, від якого ОСОБА_10 впав на землю, проте ОСОБА_8 , не зважаючи на це, почав наносити йому численні удари руками і ногами по всьому тілу. Після цього обвинувачений ОСОБА_8 разом з жителем с.Сваричів ОСОБА_12 , посадили потерпілого ОСОБА_10 в автомобіль ОСОБА_8 , та відвезли в с. Сваричів, де на перехресті вул. Коркова та вул. Довга, конфлікт продовжився. Під час цього конфлікту ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком в обличчя. В результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми із струсом головного мозку, які згідно висновку експерта № 205 від 27.09.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також садно, рана та синці в ділянці голови, крововилив під кон"юнктиву правого очного яблука, крововилив під кон"юнктиву лівого очного яблука, синець верхньої губи, синець лівої вушної раковини, синець в ділянці грудної клітки зліва, синець правої сідниці, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В АС з доповненням захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_8 невинуватим . В частині задоволенні цивільного позову відмовити.

В АС заступник прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_11 , вважає вирок незаконним, з підстав істотного порушення вимог кримінального процессуального закону в частині вирішення цивільного позову.

Просить скасувати вирок, в частині вирішення цивільного позову та призначити в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

19 серпня 2020 року обвинувачений ОСОБА_8 подав клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК, на підставі ч.1 ст.49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Черговий раз не з`явився в судове засідання представник потерпілого ОСОБА_13 , однак потерпілий ОСОБА_10 наполягав на розгляді справи без його участі, мотивуючи тим, що самостійно буде захищати свої законні інтереси. Проти такого клопотання не заперечував жодний учасник провадження, з цим клопотанням погодилась і колегія суддів.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали подану АС і просять вирок скасувати з підстав викладених у клопоанні; пояснення прокурора, який не заперечив протии закриття кримінального провадження з підстав викладених у клопотанні; пояснення потерпілого ОСОБА_10 , який заперечив АС, вважає вирок законним і обґрунтованим, а тому підстав для закриття кримінального провадження не вбачає; перевіривши матеріали справи та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - не підлягає до задоволення, а АС прокурора до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимогст.370КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст.94 КПК суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 були дотримані.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були досліджені в ході судового розгляду та відповідають вимогам у контексті їх належності та допустимості.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 за ч.2ст.125 КК підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 показаннями свідків, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 які були допитані в судовому засіданні.

Крім показання потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.08.2017 року, згідно якого ОСОБА_10 повідомив, що в період часу з 20 год.00 хв.. 05.08.2017 року по 05.08.2017 року, громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , нанесли тілесні ушкодження в область голови. Бив ОСОБА_8 ногою в голову близько 20 - ти разів, чим спричинив тілесні ушкодження (а.с.109 );

-даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 26.04.2018року та фототаблиці до нього, під час якого потерпілий показав, де коли і за яких обставин відносно нього вчинено злочин ( а.с.111-117);

-даними, що містяться у висновку експерта № 205 від 27.09.2017 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 були наявні такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травама зі стусом головного мозку; садно, рана та синці в ділянці голови; крововилив під кон`юнктиву правого очного яблука; крововилив під кон`юнктиву лівого очного яблука; синець верхньої губи; синець лівої вушної раковини; синець в ділянці грудної клітки зліва; синець правої сідниці, які можуть відповідати терміну вказаному у постанові прокурора про призначення судово-медичної експертизи від 18.08.2017 року. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а решта тілесних ушкоджень, описаних вище відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також судово-медичний експерт у висновку експертизи зазначає, що розташування всіх тілесних ушкоджень на різних протилежних ділянках тіла виключають можливість їх утворення внаслідок одномоментного падіння з положення стоячи на площину( а.с.121-124);

-даними, що містяться у висновку експерта № 108/269/205/17р.-2Д від 14.05.2018 року, де у підсумку судово-медичний експерт стверджує, що тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта 269/205-Д, могли утворитись за обставин, які зазначені в постанові про призначення додаткової судово-медичної експертизи, на які вказує потерпілий ОСОБА_10 , та виключають можливість їх утворення за обставин вказаних свідком ОСОБА_24 ( а.с.127-130).

Усі вищенаведені докази підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК та спростовують доводи сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Тривалий розгляд даного кримінального провадження був викликаний тим, що учасники апеляційного провадження істотно зловживали своїми процесуальними правами, це виразилось у численних клопотаннях про відкладення розгляду даного кримінального провадження, а також з об`єктивних причин- запроваджено в Україні карантинних заходів та відпусток суддів, що входили в склад колегії.

Щодо посилання захисника ОСОБА_9 , що порушено порядок допиту свідків, є необґрунтованими.

Відповідно вимог ст. 353 КПК, головуючий в судовому засіданні під час допиту свідків попереджав їх про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих відомостей, тобто дотримано вимоги процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення АС захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_25 та визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК доведена поза всяким розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 284 КПК , кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 його слід задовольнити.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1ст. 49 КК , особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1ст. 49 КК строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_8 вчинив злочин 05 серпня 2017 року, тобто з дня його вчинення минуло понад три роки, ухвалений щодо нього вирок не набрав законної сили, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався, а тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 названого Кодексу.

Питання про правильність застосування закону України про амністію в АС не оспорювалось, а тому апеляційним судом не перевірялось.

Відповідно до положень ч. 3 ст.288,417 КПК колегія суддів, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження. Таким чином що вирок місцевого суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2ст. 284 КПК у зв`язку із звільненням йоговід кримінальної відповідальності.

У вказаному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілим ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Що стосується заявленого ОСОБА_10 цивільного позову, то суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Зважаючи на те, що вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності, суд не наділений правом розгляду заявленого цивільного позову по суті позовних вимог.

За таких обставин цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги: захисникаадвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення; заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_11 задовольнити частково.

Клопотання захисника захисникаадвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з підстав викладених в ч.1 ст. 49 названого Кодексу.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5