Справа 556/1215/20
Номер провадження 1-кп/556/158/2020
У Х В А Л А
Іменем України

18.08.2020 року. Володимирецький районний суд Рівнеснької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої вирішується клопотання неповнолітнього ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього - ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Володимирецької районної державної адміністрації ОСОБА_8

представника Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000293 від 14.06.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учень 10 класу Городецького НВК ЗОШ І-ІІІ ступенів ДНЗ Володимирецької районної ради Рівненської області, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг віку кримінальної відповідальності, незаконно заволодів транспортним засобом, у зв`язку з чим вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, при слідуючих обставинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 червня 2020 року, приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в підсобному приміщенні господарства ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не слідкує, умисно, таємно, шляхом вільного доступу незаконно заволодів транспортним засобом, марки «Suzuki Lets 4», 2007 року випуску, темно-синього кольору, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, вартістю 10 322,90 гри., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 14 червня 2020 року взяв у свого родича потерпілого ОСОБА_6 скутер, покататися.

Розкаявся у вчиненому та просив застосувати до нього заходи виховного характеру.

Потерпілий претензій морального, матеріального характеру до неповнолітнього не має, збитки відшкодовано. Просить не карати ОСОБА_4 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 та законний представник - ОСОБА_5 просили задовольнитити клопотання щодо застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків.

Представник служби у справах дітей, представник Володимирецького ВП підтримали клопотання, вважають, що даний захід виховного характеру сприятиме перевихованню ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши доводи прокурора по заявленому клопотанню, пояснення неповнолітнього, захисника та його законного представника, потерпілого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, прийшов до висновку, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Вина неповнолітнього у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння, доведена в суді та підтверджується доказами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця події від 14.06.2020 року;

- висновком експерта №3.3 Т-106/20 від 20.07.2020 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.07.2020 року з неповнолітнім ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Вимогами частини 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснюється, що законодавством передбачено застосування примусових заходів виховного характеру виключно до неповнолітніх, тобто особа повинна бути неповнолітньою не тільки на час вчинення злочину, а й на час розгляду справи в суді.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Неповнолітній ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 16 років.

Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються позитивно по місцю проживання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, у лікарів нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

У зв`язку з цим до ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру в виді передачі під нагляд матері.

В як зазначено в п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Таким чином, на основі аналізу зібраних і досліджених в судовому засіданні доказів, та з урахуванням наведених даних про особу неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи обставини вчиненого діяння, відсутність тяжких наслідків, відношення неповнолітнього ОСОБА_4 до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до висновку про доведеність вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, не досягнувши віку, з якого можлива кримінальна відповідальність та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, а тому клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Речові докази - повернути потерпілому.

Керуючись, ст.ст. 371, 372, 395, 498, 500, 501 КПК України, ст. 105 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Володимирецького відділення Сарненської місцевої прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000293 від 14.06.2020 року відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність примусові заходи виховного характеру, у вигляді: передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.

Речові докази: скутер марки «Suzuki Lets 4», темно-синього кольору повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1