ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1962/20 Справа № 205/6878/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002110, щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 31.05.2006 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 02.11.2006 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, 15 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч. 1, 70, 76 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 06.12.2007 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік 1 місяць за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2006 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 21.03.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 22.12.2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 307 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 119 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.119 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на два роки.
-за ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді обмеження волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді трьох років обмеження волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди - задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 12 148,14 грн. (дванадцять тисяч сто сорок вісім гривень 14 коп.).
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. (сто п`ятдесят тисяч гривень).
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_11 - відмовлено.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_5 визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, передбачених ст. 185 КК України, маючи незняту та непогашену у встановленому порядку судимість, знов повторно вчинив злочин проти власності. Так, 18.08.2017 року близько 22:30 год. ОСОБА_5 перебував разом із раніше йому знайомим ОСОБА_12 біля підсобного приміщення на території недобудови, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , де разом вживали алкогольні напої. В той час, коли ОСОБА_12 відійшов на деякий час від підсобного приміщення, у ОСОБА_5 , якому було достовірно відомо про те, що у ОСОБА_12 мались грошові кошти, раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить його знайомому ОСОБА_12 , а саме, грошових коштів. Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, із кишені штанів потерпілого, які висіли на гачку на стіні підсобного приміщення, розташованого на території недобудови, що розташована за адресою м. Дніпро, пр. Свободи, 128, дістав грошові кошти в сумі 4 100 гривень, які склав в пачку з під цигарок, та яку поклав до кишені своїх шортів, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 , 18.08.2017 року близько 23:30 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував за адресою м. Дніпро, пр. Свободи № 128, а саме, на території недобудови, де разом з раніше йому знайомим ОСОБА_12 , який охороняв дану територію, пройшли на третій поверх даної недобудови з метою огляду на предмет знаходження в ній сторонніх осіб, яких виявлено не було. В даному місці та в даний час, знаходячись на третьому поверсі даної недобудови, яка не має стін та не огороджена, ОСОБА_5 , дістав з кишені одягнених на ньому шортів, пачку цигарок, з якої в той саме час випали грошові кошти, що належали ОСОБА_12 , і таким чином був викритий потерпілим. В результаті чого, між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 раптово виникла суперечка на ґрунті скоєння ОСОБА_5 крадіжки грошових коштів останнього. Дана суперечка перейшла в штовханину. В ході виниклої штовханини, 18.08.2017 року близько 23:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на третьому поверсі недобудови, на якій не має стін та огороджень, розташованої у АДРЕСА_3 , не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_12 , діючи необережно, не бажаючи, та не усвідомлюючи можливості настання тяжких наслідків у вигляді спричинення смерті іншій особі, хоча ОСОБА_5 повинен та міг їх передбачати, наніс один поштовх долонею своєю лівою рукою в груди ОСОБА_12 , від якого останній позаткував до краю перекриття третього поверху, де, втративши рівновагу, впав з висоти 8,65 м., на ґрунт, щільно вкритий фрагментами цегли, та, при падінні, вдарившись об верхню точку цегляної стінки. Від отриманих травм ОСОБА_12 помер на місці. Обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення протиправних дій з місця злочину зник. Смерть ОСОБА_12 наступила від сумісної тупої травми тіла: численних переломів кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів і ускладнилася шоком. Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, які прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, є небезпечними для життя в момент їх утворення та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи характеристику та локалізацію виявлених при експертизі трупа тілесних ушкоджень, не виключено, що вищезазначені тілесні ушкодження утворились внаслідок падіння з значної висоти (будинку) та послідуючим ударом правою поверхнею голови, правою та лівою поверхнею тулуба та нижньою правою кінцівкою об виступаючи предмети будівлі, грунт чи інший твердий предмет чи покриття.
В апеляції:
- обвинувачений просить вирок суду змінити та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком один рік.
В обґрунтування вказує, що вирок відносно нього за своїм розміром є явно несправедливим через суворість. Вказує, що суд безпідставно не врахував, що він визнав свою провину і щиро покаявся. Він співпрацював з досудовим слідством і судом, не вчинив жодного правопорушення, працював, виховував малолітнього сина, утримував непрацездатну матір, в теперішній час офіційно працевлаштований. Також вказує, що суд не взяв до уваги його тяжкі хронічні захворювання, у зв`язку з чим, йому необхідно постійно обстежуватись в спеціалізованих медичних закладах. Зазначає, що перебуваючи на волі, в нього буде більше можливостей відшкодовувати завдану шкоду потерпілій.
- прокурор просив скасувати вирок в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч. 1 ст. 119 КК України у виді 4 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 4 років обмеження волі.
В обґрунтування вказує, що судом не було враховано, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності. У кримінальному провадженні встановлено дві обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Заслухавши учасників кримінального провадження, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора та потерпілого, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора, просили її задовольнити, проти апеляції обвинуваченого заперечували, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 119 КК України, в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційних скарг, як обвинуваченого з приводу суворості призначеного йому покарання і необхідності застосування до нього положення статті 75 КК України, так і прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання обвинуваченому ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.
Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно вироку, при обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, вирішуючи питання призначення покарання, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 діянь, які відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, неодружений, який має на утриманні малолітню дитину, за місцем мешкання характеризується позитивно, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також обставини, що обтяжують його покарання, а саме, рецидив злочинів та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд першої інстанції також врахував, що тяжким наслідком вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 119 КК України, хоча і з необережності, є смерть людини, а відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, її здоров`я є найвищою соціальною цінністю.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Вказані обставини судом першої інстанції враховані в їх сукупності і призначене покарання визначено у виді обмеження волі в межах мінімального строку інкримінованих санкцій статтей, що на переконання колегії суддів, при зазначеному є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому не є занадто м`яким чи суворим.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.
Надані в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції довідки, які характеризують особу обвинуваченого, стан його здоров`я та його матері, судом хоча приймаються до уваги, проте вони не зменшують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також не є перешкодою для відбуття покарання останнім в умовах обмеження волі.
Таким чином, відсутні підстави, як для пом`якшення покарання обвинуваченому, так і для його погіршення з тих мотивів, які наведені в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора, оскільки судом призначене покарання є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів, вважає необхідним апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора залишити без задоволення, вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 119 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4