Справа № 642/2832/18
Провадження № 1-кп/642/794/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000118, внесеному 11.05.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, вдови, пенсіонерки, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.110 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи 15.06.2014, близько 12 год. 00 хв., на майдані Свободи в м. Харкові, біля пам`ятника ОСОБА_6 , під час проведення масового заходу мітингу представників руху «Женское движение города Харькова», усвідомлюючи, що під час даного заходу інформація проголошується для необмеженого кола осіб, здійснила публічну промову, в якій містилися заклики до утворення замість адміністративно-територіальних одиниць областей, розташованих на південному сході України, непередбаченої законодавством України територіальної одиниці «Юго-Восток», та до її одностороннього визнання в якості незалежного державного утворення, тобто до зміни меж території України шляхом створення за рахунок вказаних областей іншої незалежної держави на порушення порядку, встановленого Конституцією України без проведення всеукраїнського референдуму, передбаченого ст. 73 Конституції України.

Зокрема, реалізуючи злочинний умисел, направлений на зміну меж території та державного кордону України у спосіб, не передбачений Конституцією України, ОСОБА_5 15.06.2014, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на майдані Свободи в м. Харкові, використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням пристрій для гучного поширення своїх висловлювань, діючи з метою розповсюдження закликів до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснила наступну промову до невизначеного кола осіб (дослівно):

«То, что было вчера в Киеве, все видели все знают, подобного безобразия, подобного прецедента не было ни в одной стране мира. Не говоря уже... Мира, Вселенной, даже по моему небеса вчера были шокированы этим шабашем, которые вчера устроила эта киевская проплаченная хунта. Но я хочу вам сказать о другом, я хочу сказать о том, что касается конкретно, это тоже нас касается, но то что опять нас коснулось харьковчан, это вопрос о нашем памятнике. Он опять наступил им на ногу, опять памятник наш мешает. Прислали нам сюда бандеровского заступника ОДА нашего, как его?... Да. И он решил, его снести, посему нам нужно всем абсолютно харьковчанам вновь сплотиться, вновь подняться, может, в конце концов, памятник поднимет харьковчан, потому что это сонное царство по-другому я не могу его назвать разбудить практические нереально. Вы посмотрите сколько нас, и наш возраст, здесь в основном все «бальзаковского» возраста, и женщины и мужчины, да у нас есть молодежь, передавая, умница, молодежь молодые, хорошие горячие головы, но они к сожалению в меньшинстве по сравнению с проплаченными бандитами которые маршируют по нашему городу. И я прошу всех стучитесь в каждую дверь, разговаривайте с каждым человеком, объясняйте что если мы сами себя не защитим, если мы своими руками не выгоним эту проклятую хунту, этот фашистский режим нам никто не поможет.

Я еще раз хочу повторить слова Че Гевары «Я не буду вас освобождать, каждый должен освобождать себя сам». И я хочу чтобы все об этом помнили, и все это запомнили. Не придет хороший дядя и не положит за себя, за нас свою голову, он не принесет нам свободу, он не принесет нам равноправие, он не принесет нам спокойствие в наши дома, он не принесет улыбки нашим детям и чистое небо над нашими городами. Мы должны добыть себе это сами! Противопоставить этой хунте, этому зверью свои чистые порядочные честные руки, глаза и души. Невозможно выиграть войну с собственным народом, но мы не их народ. Как я сегодня написала подруге, она к сожалению больна и не может при ходить сюда. Я ей написала что раньше я гордилась своей страной, страной в которой я живу, а теперь мне даже противно назвать НОМЕР_1 по имени. Это разве нормально? Разве может жить человек без собственной страны, без родины? Это не нормально! Теперь я считаю своей родиной вас, здесь наших харьковчан, я считаю родиной Юго-восток. Я не знала такого государства, раньше. а теперь я его знаю. Я вижу как люди на Донбассе встают плечом к плечу и борются с этой хунтой, с этими шакалами, по другому я не могу их назвать. Я никогда не забуду слова маленького мальчика из Донбасса, когда гремел гром он сказал: «Падайте тётя, сейчас будут бомбить!». Я никогда не забуду тех детей, которых привезли из Славянска. Увидев знамёна Украины, дети начали рыдать и никто не мог понять, что происходит. Почему детей не могли два часа успокоить. Оказывается, что они увидели эти флаги. Их убивают под этими флагами. Я считаю это ненормально. Это не то, что ненормально, это нонсенс в цивилизованной стране. Да о какой цивилизованной стране я могу говорить? Вы посмотрите вчера, это тоже, в мире такого инцидента не было, что бы министр иностранных дел страны, в оскорбительной форме, нецензурной бранью, пел с пьяной, огалделой толпой частушки о главе соседнего государства. Вы мне скажите, в какой стране мира такое было? Это не страна. О какой вообще Европе может идти речь? ОСОБА_7 хочет вот таких вот себе в друзья заиметь, мы не против, просто нам, Юго-востоку с ними не по пути. И я ещё раз обращаюсь ко всем стучитесь в каждую дверь, стучитесь в каждую душу, ведь многие, которые стояли на евромайдане, они очнулись и поняли, куда их завело это стадо, я не могу назвать, именно стадо, мерзавцев. В какую халэпу они влезли? По другому нельзя сказать. По этому все женщины, мужчины, дети, разговаривайте, достучитесь, ведь слово, оно больше, чем оружие, оно может достучаться до кого-либо. Если уже они не понимают, тогда пусть пеняют на себя. Я прошу вас, пожалуйста, разговаривайте, объясняйте, что мы один народ, что нету у нас национальностей, мы все дети Господа Бога, мы все жители Юго-востока. Как я раньше говорила, что в Харькове нет национальностей, у нас национальность харьковчане. Теперь у нас национальность мы все юговосточане. Говорите, рассказывайте, что мы не должны дать друг друга в обиду, иначе, они затопчут, они уничтожат, они загонят нас в контрактационные лагеря. Это не мои слова. Вы все слышали министра обороны, что он сказал. Нам нет места на этой земле по его словам, но он ошибается, это им нет места на нашей земле. Это наша земля и мы будем её защищать всеми цивилизованными и нецивилизованными способами. Фашизм не пройдёт!».

При цьому, вищевказаний публічний виступ ОСОБА_5 , що відбувався 15.06.2014 на майдані Свободи в м. Харкові, зафіксований невстановленою особою на відеотехніку.

Далі - 16.06.2014, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, на Інтернет ресурсі «Youtube» користувачем « ОСОБА_8 » вищевказаний відеозапис публічного виступу ОСОБА_5 розміщений за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із назвою відеозапису « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у зв`язку з чим додатково був сприйнятий необмеженим колом осіб користувачами мережі Інтернет.

Відповідно до висновку комплексної психолого-лінгвістичної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №6840/18-39/6850/18-61 від 02.04.2018, вказані висловлювання ОСОБА_5 , зафіксовані на відеозаписі під назвою «15 06 Марш Солидарности с Россией 4 Женбат Алла Сиренко о ХУНТЕ и Украине» є публічними закликами до учасників мітингу, жителів міста Харкова, південно-східного регіону України до вчинення умисних дій, направлених на зміну влади в південно-східному регіоні насильницьким шляхом, в тому числі через боротьбу і визволення південно-східного регіону України від впливу української центральної влади, з метою створення на території південного-сходу окремого державного утворення, майбутнє якого не пов`язане з Україною.

07.12.2020 між прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 під час підготовчого розгляду кримінального провадження добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні нею кримінального правопорушення. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 110 КК України у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України. Сторони також погодились, що обов`язки, які покладає суд на обвинувачену у зв`язку зі звільненням від відбування покарання будуть визначені на розсуд суду.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: обвинувачена без застереження визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 110 КК України, а саме: на території майдану Свободи в м.Харкові, публічних закликів до вчинення умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 в повному обсязі розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачена визнала свою провину, щиро розкаялася, відсутні обставини, що свідчать про негативну особистість обвинуваченої, яка раніше не судима, є пенсіонерка, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з застосуванням ст.75, 76 КК України.

Законом України від 07.10.2014 р. N 1689-VII) Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо невідворотності покарання за окремі злочини проти основ національної безпеки, громадської безпеки та корупційні злочини 3) абзац другий частин першої - третьої статті 110 доповнити словами "з конфіскацією майна або без такої", тобто суд не застосовує до обвинуваченої додаткове покарання у виді конфіскації майна. Крім того відносно неї прийняте рішення про звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешти, накладені ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.03.2018 р., від 04.05.2018 р.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 грудня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.110 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на 5 ( п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно ч.1 п.1,2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23.03.2018 р., а саме : ноутбук марки «НР» s/n CND4351187 з зарядним пристроєм та модемом для виходу в інтернет 1шт.; нетбук марки «ASUS» s/n 830AAQ111225 -1шт.;флеш накопичувач «Sp 8 gb» чорного кольору ; сім карта «Укртелеком»; зошит з написом від руки «Чернянка»; рації «yaesu» № 41520306, «yaesu» № 4Е371705-2 шт; із зарядним пристроєм -1шт; флеш накопичувач сріблястого кольору DTSE 8GB «Kingston» -1 шт; аркуш паперу жовтого кольору з написом від руки « погибли 27 ч. к медиком более 50 ч. НСП 10 СН/КЕ»; пластикові банківські карти: Приват № НОМЕР_2 , «Бинбанк» № НОМЕР_3 , ПриватБанк № НОМЕР_4 , приватбанк № НОМЕР_5 , приватбанк № НОМЕР_6 ; мобільний телефон S-tell серійний номер НОМЕР_7 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.05.2018 р., а саме на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Речові докази: ноутбук марки «НР» s/n CND4351187 з зарядним пристроєм та модемом для виходу в інтернет 1шт.; нетбук марки «ASUS» s/n 830AAQ111225 -1шт.;флеш накопичувач «Sp 8 gb» чорного кольору ; сім карта «Укртелеком»; зошит з написом від руки «Чернянка»; рації «yaesu» № 41520306, «yaesu» № 4Е371705-2 шт; із зарядним пристроєм -1шт; флеш накопичувач сріблястого кольору DTSE 8GB «Kingston» -1 шт; аркуш паперу жовтого кольору з написом від руки « погибли 27 ч. к медиком более 50 ч. НСП 10 СН/КЕ»; пластикові банківські карти: Приват № НОМЕР_2 , «Бинбанк» № НОМЕР_3 , ПриватБанк № НОМЕР_4 , Приватбанк № НОМЕР_5 , Приватбанк № НОМЕР_6 ; мобільний телефон S-tell серійний номер НОМЕР_7 , мобільний телефон Nokia на дві сім карти номери НОМЕР_8 повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення комплексної психолого- лінгвістичної експертизи №6840/18-39-6850/18-61 від 02.04.2018 8580 грн., за проведення відео-, звукозапису № 9610 від 15.05.2018 7150 грн., портретної експертизи № 1-п від 01.06.2018) 4576 грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1