Справа № 127/5528/20
Провадження №11-кп/801/134/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002252 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Уріцький Костанайської області Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 3 місяців арешту, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ст. 126-1 КК України у виді 6 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту набуття даним вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час утримання його під вартою з моменту затримання 10.02.2020 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання з процесуальними витратами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 14.10.2019 року в першій половині дня, точний час не встановлений, ОСОБА_6 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , в якій він проживав однією сім`єю та фактично перебував у сімейних стосунках без офіційної реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , де між ними виникла сварка. В ході сварки в ОСОБА_6 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи, що в кімнаті знаходиться малолітній ОСОБА_10 , 2015 р.н., ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_9 близько трьох ударів тарілкою в область голови.
Після цього ОСОБА_6 помітив, що ОСОБА_9 взяла до рук свій мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy А5» (2016) моделі «SM-A510fzwdsek White», з метою виклику працівників поліції. В цей час в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_9 .
Реалізації свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та, діючи умисно, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилось в обмеженні волі ОСОБА_9 шляхом стискання руки останньої, забрав належний ОСОБА_9 вищевказаний мобільний телефон. Після цього, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 один удар кулаком руки в ліву частину обличчя. В подальшому, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 1285/1492 від 23.01.2020 року, в потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забої м`яких тканин потиличної ділянки голови, що належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до висновку експертизи № 8356/19-21 від 21.12.2019 року, вартість вищевказаного мобільного телефону становить 2728,05 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2728,05 грн.
Крім того, з 2014 року до 14.10.2019 року ОСОБА_6 , проживаючи однієї сім`єю та фактично перебуваючи у сімейних стосунках, без офіційної реєстрації шлюбу, з ОСОБА_9 , виховували їх спільну дитину - малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час спільного із ОСОБА_9 проживання, ОСОБА_6 у присутності їх сина ОСОБА_10 умисно систематично вчиняв щодо ОСОБА_9 фізичне, психологічне, та економічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_9 та погіршення якості її життя. Вказані дії ОСОБА_6 виражались у майже щоденному, постійному вчиненні щодо ОСОБА_9 , в тому числі у присутності малолітнього ОСОБА_10 , погроз нанесення шкоди її здоров`ю шляхом заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв, погроз фізичною розправою в її бік, фактичним нанесенням ОСОБА_9 ударів руками по голові та інших частинах тіла тощо.
Такі дії ОСОБА_6 завдавали ОСОБА_9 фізичні та емоційні страждання, порушували її нормальний та загальноприйнятий у суспільстві сімейний уклад, а також якість життя та психологічний стан ОСОБА_9
29.04.2019 року, точний час не встановлено, ОСОБА_6 безпричинно почав висловлювати ОСОБА_9 погрози фізичною розправою та побиттям. Після чого, ОСОБА_6 почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_9 психологічне насильство, а саме: безпідставно звинувачувати її у поганому вихованні сина, висловлювати наміри заподіяти ОСОБА_9 смерть, а також виражався до неї нецензурною лайкою. Внаслідок таких дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_9 зазнала емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття.
Продовжуючи свої систематичні дії, 14.10.2019 року в першій половині дня, точний час не встановлений, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , знову почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_9 фізичне насильство, а саме: наніс їй декілька (щонайменше три) удари тарілкою по голові. Застосовуючи фізичне насильство у виді обмеження волі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 шляхом стискання руки потерпілої та нанесення їй одного удару кулаком руки в ліву частину обличчя, забрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон
Внаслідок таких дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_11 також завдано фізичного болю, економічного насильства, що виразилось у неможливості користуватися майном, емоційного пригнічення, погіршення психологічного самопочуття.
Продовжуючи свої систематичні дії, в період часу з 14.10.2019 року по 10.11.2019 року, точний час та дата не встановлені, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , використовуючи бензопилу, навів у квартирі безлад, що виразилося у пошкодженні меблів та речей потерпілої ОСОБА_9 .
Внаслідок таких дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 завдано психологічних страждань, емоційного пригнічення та матеріальної шкоди.
Відповідно до висновку експерта № 200-208/20-21 від 28.01.2020 року, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_11 матеріальної шкоди у розмірі 16135,88 грн.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 зазначають однакові свої вимоги та мотиви обґрунтування апеляційної скарги та просять скасувати вирок і постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України виправдати, оскільки телефон ОСОБА_6 забрав у потерпілої для того, щоб визначити з ким та про що вона спілкувалась з іншими чоловіками, так як він ревнував потерпілу, і не мав наміру вчиняти грабіж.
Крім того, суд не врахував пом`якшуючі вину обставини, такі як активне сприяння розкриттю злочину, визнання батьківства відносно дитини та наявність в його матері ще 7 дітей. Також не враховано, що ОСОБА_6 перед затриманням працював, позитивно характеризується по місцю проживання та реєстрації, в скоєному щиро розкаявся та співпрацював з слідством.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просять про пом`якшення покарання, а також просять врахувати, що мобільний телефон у потерпілої не був викрадений з корисливою метою, а для перевірки телефонних дзвінків, а також необхідно врахувати визнання вини ОСОБА_6 та його особу, прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вина ОСОБА_6 у вчиненні грабежу доведена і він мобільним телефоном розпорядився, а не повернув потерпілій, суд врахував часткове визнання вини та думку потерпілої ОСОБА_9 про суворе покарання, а тому не вбачає підстав для пом`якшення покарання, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційних скарг щодо відсутності в діях ОСОБА_6 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і погоджується з висновками суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 за цією статтею, зважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_9 не зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 хотів отримати від неї телефон щоб ознайомитися зі змістом повідомлень, оскільки про це не говорив їй і обвинувачений, також суд першої інстанції вірно зазначив у вироку, що заволодівши мобільним телефоном потерпілої, з застосуванням фізичного насильства, користувався даним телефоном після чого здав його в ломбард, а тому не встановлено нових обставин, які би давали підстави для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі суд першої інстанції вірно зазначив у вироку, що обставин, які пом`якшували би покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Не може бути визнано обставиною, що пом`якшує покарання і те, що ОСОБА_6 з багатодітної сім`ї і матір потребує допомоги, бо на час вчинення злочинів з матір`ю не проживав, визнання свого батьківства також не відноситься до пом`якшуючих обставин.

Судом вірно враховано, що вину ОСОБА_6 визнавав частково, в його діях відсутнє щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також обставини вчинення злочину, в результаті яких стала непригодною для проживання квартира де проживала потерпіла ОСОБА_9 з малолітньою дитиною, а також судом взято до уваги думка потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суворо покарати ОСОБА_6 , а тому підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 і обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2020 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4