УХВАЛА

04 листопада 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваної - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за СУ ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.03.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що з грудня 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , виконуючи роль організатора в організованій злочинній групі, маючи єдиний злочинний умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок осіб з різного роду залежностями (алкогольною, наркотичною, ігровою залежністю, тощо), спільно з особами, які були залучені в якості виконавців в організованій злочинній групі, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_6 , ОСОБА_31 та інших невстановлених досудовим слідством осіб, забезпечили діяльність громадської організації «Здорова Країна Рівне, під приводом функціонування якої, за грошові кошти від родичів потерпілих осіб, за нібито проведення лікування від різного роду залежностей, хоча фактично такого лікування не проводилось, забезпечували діяльність так званих «Центрів реабілітації (Далі «Центрів»)», не маючи жодних дозвільних документів на даний вид господарської діяльності.

Реалізуючи єдиний злочинний умисел на швидке збагачення за рахунок осіб з різного роду залежностями, забезпечували силове викрадення потерпілих та в подальшому незаконно поміщали у спеціально пристосовані приміщення за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , де утримували там проти їх волі, під виглядом надання платних медичних послуг з лікування від різного виду залежностей, хоча фактично такого лікування не проводилось, за що отримувати щомісячну плату у розмірі від 5 до 12 тисяч гривень з однієї особи. Усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості перебування, утримували потерпілих у центрах закритого типу протягом максимально тривалого часу.

Для реалізації єдиного злочинного умислу на незаконне позбавлення волі осіб, забезпечили цілодобовий нагляд за потерпілими, облаштування приміщень «Центрів» металевими гратами на вікнах, блокування їх шляхом демонтажу віконних ручок, встановлення металевих решіток в місцях, якими можна було залишити вказані будівлі, тобто пристосували засоби для незаконного позбавлення волі людей, які не могли фізично залишити приміщення за власною волею, а для подолання таких спроб передбачалось впровадження системи відповідних примусових заходів та покарань. Для встановлення контролю за поведінкою потерпілих, їх залякування, застосовувалась система жорстких правил поведінки під час перебування в «Центрах» заснованих на відносинах субординації, підпорядкування, ізоляції від навколишнього світу, які забезпечуватимуться системою покарань, обмежень прав потерпілих, зокрема й тих, які мали ознаки катувань.

Крім того за потерпілими здійснювався цілодобовий нагляд, забезпечувалась реалізація встановлених правил поведінки, примусово застосовувались покарання, психологічне та фізичне насильство щодо осіб, які не бажали перебувати в «Центрах» та підпорядковуватись вигаданій системі так званого лікування від залежностей.

Зазначені покарання застосувались за будь-які порушення встановлених правил, зокрема дріб`язкові, принижуючи честь і гідність осіб, завдаючи їм моральних та фізичних страждань, а саме: примус до виконання принизливих дій перед іншими особами, які незаконно утримувались разом з потерпілими, зокрема у присіданні в кількості до 2000 разів, носінні важких предметів, забороною курцям курити, примушуванню до написання однієї фрази або речення декілька тисяч разів, примушування до вживання невідомих таблеток, які викликали сонливість або різке погіршення стану здоров`я, а відмова від виконання яких тягнула в свою чергу до покарань у вигляді обмеження сну, відповідальності декількох осіб за дії одного та нанесення тілесних ушкоджень.

З метою максимально тривалого перебування осіб в «Центрах» передбачалось позбавлення утримуваних осіб доступу до інформації про події суспільного життя, можливості спілкуватися з людьми поза «Центром», що мало викликати в них страх перед навколишнім світом та реалізувалось шляхом відсутності телебачення, радіо, газет, доступу до мережі «Інтернет», примусовому вилученні особистих речей, грошових коштів та, зокрема, будь яких засобів зв`язку, в тому числі мобільних телефонів.

Водночас розуміючи, що реалізація злочинного умислу не можлива без введення в оману членів сімї та близьких родичів потерпілих щодо умов перебування в «Центрах» та стану здоров`я утримуваних осіб було встановлено жорсткі обмеження побачень та телефонних розмов потерпілих з родичами та особистої присутності при таких розмовах чи побаченнях представників центрів.

Пошук осіб з залежностями здійснювався завдяки розміщенню інформації в мережі «Інтернет», а також з використанням соціальних мереж Facebook, Instagram та паперових оголошень розміщених в лікувальних закладах та інших публічних місцях.

Учасники організованої злочинної групи за задумом ОСОБА_8 мали неухильно дотримувалися правил поведінки як між собою, так і у взаємовідносинах з потерпілими особами, які забезпечувались системою покарань за невиконання вимог. Крім того, при поміщенні до «Центрів» проводився обшук осіб, вилучались їх особисті речі та будь-які засоби зв`язку, зокрема мобільні телефони. Для додержання конспірації та унеможливлення розкриття незаконної діяльності з боку правоохоронних органів для обміну інформацією в спілкуванні учасниками групи використувались умовності та наперед обумовлені фрази та вислови відомі лише учасникам групи, крім того, спілкування проводилось за допомогою додатків месенджерів, які функціонують з використанням ресурсів «Інтернет».

Усвідомлючи вимоги законодавства щодо неможливості здійснення громадською організацією підприємницької діяльності, учасники групи документально оформлювали відносини з потерпілими у вигляді підписання розписок про надання благодійної допомоги у вигляді послуг з реабілітації та ресоціалізації. Крім того, задля уникнення притягнення до відповідальності учасники групи шляхом погроз в тому числі і заподіяння тілесних ушкоджень вимагали в залежних осіб, написання письмових розписок щодо добровільності поміщення їх до «Центрів» та подяки за проведене так зване лікування, однак дані розписки не можуть свідчити про усвідомлену згоду особи на їх написання так як написані під примусом.

Таким чином, учасники організованої ОСОБА_8 злочинної групи свідомо порушували вимоги статей 28, 29, 32, 43 Коституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на особисту недоторканість. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

ОСОБА_6 , виконуючи роль бухгалтера в м. Рівне, особисто та під час спілкування з використанням мобільного зв`язку, забезпечувала функціонування системи незаконного утримання людей, контролювала та розприділяла надходження грошових коштів від родичів потерпілих осіб для так званого лікування від залежностей між іншими співучасниками групи, про що повідомляла ОСОБА_8 ; надавала вказівки керівникам «Центрів» та іншим співучасникам групи стосовно розприділення грошових коштів між іншими «Центрами», контролювала виділення частини грошових коштів для забезпечення функціонування «Центрів» для закупівлі продуктів, інше; виконувала інші вказівки ОСОБА_8 . Окрім того, за необхідності, учасники організованої злочинної групи взаємозмінювали один одного.

19.05.2020 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України повідомлено ОСОБА_6

25.05.2020 слідчим суддею Рівненського міського суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період часу з 23:00 год. до 06:00 год. строком на два місяці та в подальшому продовжено до 09.11.2020.

Підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорцшень обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами, а саме: результатами проведених НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, візуальне спостереження, зокрема щодо ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,, ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_32 , ОСОБА_6 , ОСОБА_33 ; даними отриманими в ході контролю за вчиненням злочину у формі спеціальних слідчих експериментів; показаннями допитаних у кримінальному провадженні потерпілих, а саме ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , та інших які повідомили обставини при яких були позбавлені волі та незаконно всупереч їх волі утримувалися в так званих центрах реабілітації тривалий час в шкідливих для здоров`я умовах без можливості їх самовільно залишити; показаннями допитаних у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , та інших, які повідомили обставини позбавлення волі та незаконного, всупереч їх волі, утримання їх близьких родичів в так званих центрах реабілітації тривалий час в шкідливих для здоров`я умовах без можливості їх самовільно залишити; протоколами проведених впізнань за фотознімками за участю потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; результатами проведених тимчасових доступів до інформації, яка знаходилась в операторів мобільного зв`язку, стосовно зєднань фігурантів кримінального провадження між собою; результатами тимчасового доступу до речей та документів, стосовно проведених операцій за банківською карткою ОСОБА_9 ; даними отриманими в ході проведених обшуків від 19.05.2020 в місцях розташування так званих «реабілітаційних центрів» та за місцями проживання фігурантів кримінального правопорушення, в ході чого вилучено блокноти, чорнові записи, банківські картки, документи, договори, так звані листи подяки, печатки, автотранспортні засоби фігурантів, інше; іншими доказами, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження у їх сукупності.

Обставини, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати. Крім того, сторона обвинувачення не мала можливостей забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено застосування запобіжного заходу, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання нею покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну її поведінку, виконання нею процесуальних рішень та унеможливить спроби останньої перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, а також те, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що їй загрожує, особу підозрюваної, характер вчинених кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваній більш м`якого, окрім як домашній арешт у певний період доби не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави продовження застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби із визначенням обов`язків.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання просив його задоволити з підстав викладених у ньому та продовжити підозрюваній ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід.

Підозрювана та її захисники в судовому засіданні не заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисників, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУ НП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000052 від 07.03.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186 КК України.

19.05.2020 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України повідомлено ОСОБА_6

25.05.2020 слідчим суддею Рівненського міського суду щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період часу з 23:00 год. до 06:00 год. строком на два місяціта в подальшому неодноразово продовжено до 09.11.2020.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 19.11.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вище вказані докази вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання до 10 років.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

Необхідність покладення відповідних обов`язків на підозрювану ОСОБА_6 обґрунтовуються наявністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні.

Відповідно ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілих, свідків, 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані обставини свідчать про те, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про застосування та продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зникли та не зменшилися, кваліфікація злочину у якому вона підозрюється не змінилась. Крім цього, нових обставин, які б не виправдовували подальше тримання підозрюваної під домашнім арештом органом досудового слідства не встановлено і стороною захисту не надано, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та продовжити строк дії покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій в АДРЕСА_4 , фактично проживаючій в АДРЕСА_5 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 листопада 2020 року.

Продовжити строк дії обов`язків покладених на підозрювану ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25.05.2020 року до 19.11.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити на виконання до СУ ГУНП в Рівненській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1