1Справа № 335/5890/20 1-кс/335/3120/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000262 від 06.07.2020 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, є інвалідом 2-ї групи, працює на посаді старшого державного інспектора відділу надання адміністративних послуг Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СУ ГУНП України в Запорізькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000262 від 06.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наказом Голови Державної служби України з безпеки на транспорті № 2414-к від 22.08.2016 призначений на посаду старшого державного інспектору відділу надання адміністративних послуг Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області та відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України він є службовою особою працівником органу державної влади, яка наділена організаційно - розпорядчими функціями.

Відповідно до статей 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. В Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно вимог статей 1, 3, 4, 5, 8, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі за текстом Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Основними завданнями Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного, морського та річкового транспорту, забезпечення в межах повноважень, передбачених законом, здійснення заходів щодо запобігання корупції і контроль за їх виконанням.

Працівник Укртрансбезпеки у межах повноважень, наданих цим положенням та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа Укртрансбезпеки, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов`язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним в ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Відповідно до ст. ст. 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно посадової інструкції, старший державний інспектор відділу надання адміністративних послуг Державної служби України з безпеки на транспорті управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області ОСОБА_5 здійснює державний нагляд за додержанням вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту, забезпечення умов безпечного перевезення багажів, пасажирів, вантажу, здійснює контроль за роботою автомобільних перевізників, що здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, здійснює контроль дозвільних документів на здійснення перевезень, приймає участь у проведенні перевірок суб`єктів господарювання у сфері автомобільного транспорту, додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, у межах повноважень забороняє експлуатацію транспортних засобів і надання транспортних послуг до усунення порушень законодавства, дотримується вимог антикорупційного законодавства.

В силу наявного досвіду роботи в Укртрансбезпеці ОСОБА_5 знав та розумів, що відповідно до вищевказаного законодавства України, посадовим та службовим особам Укртрансбезпеки заборонено застосовувати своє становище для одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб. Однак, незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, ОСОБА_5 вчинив умисний злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.

Так, 05.07.2020 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , здійснював рейдову перевірку додержання суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту вимог законодавства України (далі - рейдова перевірка), знаходився на ділянці автомобільного шляху на в`їзді до м. Бердянськ. Приблизно о 21 годині 00 хвилин до ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з питанням щодо умов проїзду вантажного транспорту з сільськогосподарською продукцією через ваговий комплекс. Тоді ж у ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляд грошових коштів в розмірі 500 грн. за безперешкодний проїзд одного автомобілю.

В ході розмови, яка відбулась між ними, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, зазначив, що він в ході виконання своїх службових обов`язків наділений повноваженнями складати адміністративні протоколи на осіб, в діях яких наявний склад адміністративного правопорушення. При цьому, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_6 , що в разі якщо він не хоче настання для себе наслідків у вигляді тривалої перевірки вантажного транспорту, ОСОБА_5 за грошову винагороду у сумі 400 грн. за кожен вантажний автомобіль надасть змогу безперешкодного проїзду транспорту. При цьому ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 номер свого мобільного телефону НОМЕР_1 , та повідомив що при згоді з його пропозицією необхідно в СМС повідомленнях передавати йому реєстраційні номери вантажних автомобілів які необхідно пропустити та робити дзвінки тільки по зв`язку «ВатсАпп», а неправомірну вигоду передавати особисто.

Так 10.07.2020 з метою проїзду вантажних автомобілів, які орендує фермерське господарство «Таран ВВ» - Вольво НОМЕР_2 , Вольво НОМЕР_3 , та автомобіль який належить господарству МАЗ НОМЕР_4 , які були загружено врожаєм господарства, через пост на в`їзді до м. Бердянськ, де безпосередньо працює ОСОБА_5 , з останнім через СМС повідомлення ОСОБА_6 було направлено номери вказаних автомобілів та о 20 годині 34 хвилини здійснено дзвінок на мобільний телефон та повідомлено про те що автомобілі під`їхали до вказаного вище посту. ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, вказав на те, що автомобілі безперешкодно будуть пропущені через пропускний пункт, та що грошові кошти в розмірі 1200 грн. йому необхідно буде передати в день його роботи, а саме 11.07.2020 після 20:00 годин. В подальшому, приблизно о 20:35 годин автомобілі безперешкодно проїхали пост «Укртрансбезпеки».

11.07.2020 приблизно о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_6 приїхав на вищезазначений пост Укртрансбезпеки у Запорізькій області та підійшов до ОСОБА_5 з метою надання неправомірної вигоди за пропуск вантажного автотранспорту який проїжджав 10.07.2020 року. Після цього, ОСОБА_5 було запропоновано прослідувати до службового автомобіля Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області марки «OPEL MOVANO», д.н.з. НОМЕР_5 , та залишити там необхідну суму грошових коштів обумовлених раніше за перетин трьох вантажних автомобілів. ОСОБА_6 виконав вказівку в повному обсязі та залишив у вказаному автомобілі 1200 грн., які раніше вимагав ОСОБА_5 .. Таким чином ОСОБА_5 прийняв від ОСОБА_6 зазначені грошові кошти, вказавши, куди їх покласти і у такий спосіб одержав від останнього неправомірну вигоду за безперешкодний проїзд вантажних автомобілів.

В подальшому 12.07.2020 з метою проїзду вантажних автомобілів, які орендує фермерське господарство «Таран ВВ» - Вольво НОМЕР_2 , Вольво НОМЕР_3 , та автомобіль який належить господарству МАЗ НОМЕР_4 , які були загружено врожаєм господарства, через пост на в`їзді до м. Бердянськ, де безпосередньо працює ОСОБА_5 , з останнім через СМС повідомлення ОСОБА_6 було направлено номери вказаних автомобілів та о 19 годині 45 хвилини здійснено дзвінок на мобільний телефон та повідомлено про те що зазначені автомобілі 13.07.2020 будуть проїжджати через пост на якому він працює. ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, вказав на те, що автомобілі безперешкодно будуть пропущені через пропускний пункт, та що грошові кошти в розмірі 1200 грн. йому необхідно буде передати в день його роботи як і в попередній раз. В подальшому, 13.07.2020 приблизно о 06 годин 30 хвилин вищевказані автомобілі безперешкодно проїхали пост «Укртрансбезпеки».

13.07.2020 приблизно о 19:30 хвилин ОСОБА_6 зателефонував на особистий мобільний телефон ОСОБА_5 та повідомив про необхідність проїзду вантажного автотранспорту через пост «Укртрансбезпеки» 14.07.2020 у денний час. ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, вказав на те, що автомобілі безперешкодно будуть пропущені через пропускний пункт розміщений на Воєнному містечку в м. Бердянськ, та що грошові кошти йому необхідно буде передати в день його роботи. В подальшому, 14.07.2020 приблизно о 07 годин 45 хвилин вищевказані автомобілі безперешкодно проїхали пост «Укртрансбезпеки».

14.07.2020 приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_6 приїхав на вищезазначений пост Укртрансбезпеки у Запорізькій області та підійшов до ОСОБА_5 з метою надання частини неправомірної вигоди за пропуск вантажного автотранспорту який проїжджав 13.07.2020 та 14.07.2020. Після цього, ОСОБА_5 біля посту прийняв від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1200 грн., та поклав їх у лівий карман своєї куртки. У такий спосіб одержав від останнього неправомірну вигоду за безперешкодний проїзд вантажних автомобілів.

В подальшому 15.07.2020 з метою проїзду вантажних автомобілів, які орендує фермерське господарство «Таран ВВ» - Вольво НОМЕР_2 , Вольво НОМЕР_3 , які були загружено врожаєм господарства, через пост на в`їзді до м. Бердянськ, де безпосередньо працює ОСОБА_5 , з останнім через СМС повідомлення ОСОБА_6 було направлено номери вказаних автомобілів та приблизно о 19:32 хвилин ОСОБА_6 зателефонував на особистий мобільний телефон ОСОБА_5 та повідомив про необхідність проїзду вантажного автотранспорту, через пост «Укртрансбезпеки» 15.07.2020. ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, вказав на те, що автомобілі безперешкодно будуть пропущені через пропускний пункт, приблизно о 19 годин 45 хвилин. Як повідомив ОСОБА_5 вищевказані автомобілі безперешкодно проїхали пост «Укртрансбезпеки».

Крім того 15.07.2020 приблизно о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_6 подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_5 та поцікавився коли саме йому можна буде під`їхати та віддати залишок суми за проїзд вантажного автотранспорту у сумі 2000 грн., на що останній діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди, вказав на те, що останній може під`їжджати не вказавши при цьому конкретний час. В цей же день приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_6 приїхав на вищезазначений пост Укртрансбезпеки у Запорізькій області та підійшов до ОСОБА_5 з метою надання неправомірної вигоди за пропуск вантажного автотранспорту який проїжджав 14.07.2020 та 15.07.2020. Після цього, ОСОБА_5 було запропоновано прослідувати до службового автомобіля Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області марки «OPEL MOVANO», д.н.з. НОМЕР_5 , де біля капоту зазначеного автомобіля ОСОБА_5 біля посту прийняв від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 2000 грн., та поклав їх у передній карман своїх брюк. У такий спосіб одержав від останнього неправомірну вигоду за безперешкодний проїзд вантажних автомобілів.

Таким чином за період з 05.07.2020 по 15.07.2020, ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду на загальну суму 4 400 гривень з яких фактично одержав 4 400 гривень за невчинення перевірки вантажних автомобілів фермерського господарства «Таран ВВ» та їх безперешкодного проїзду.

15.07.2020 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у скоєному кримінальному правопорушенні, в порядку ст. 208 КПК України. 16.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та /або/ суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 із визначенням максимального розміру застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні, з підстав, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків, у задоволенні клопотання просили відмовиити.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП України в Запорізькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000262 від 06.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

15.07.2020 року, о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 затримано за підозрою у скоєному кримінальному правопорушенні, в порядку ст. 208 КПК України, та 16.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необгрунтованої підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до скоєння вказаного кримінального правопорушення, а кваліфікація дій підозрюваного може бути уточнена в ході проведення досудового розслідування.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором в ході розгляду клопотання.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому, загроза втечі не випливає з простої можливості для підозрюваного перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Так, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, є інвалідом 2-ї групи, працевлаштований, раніше не засуджений.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема, дані, які характеризують підозрюваного, та щодо стану його здоров`я, та приходить до висновку, що стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Виходячи з загальних принципів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судовим органам не надається вибору між тим, щоб „притягнути звинуваченого до суду у розумний строк або дарувати йому тимчасове звільнення до суду. До засудження звинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає перед усім у забезпеченні „умовного звільнення, якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим. Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою ( рішення у справі „Ідалов проти Росії).

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення його явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на „розгляд судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, а й передбачає, що „звільнення може бути обумовлено гарантіями з`явитися на судове засідання.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Летельє проти Франції, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу. За виняткових обставин цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є достатні підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути „формою очікування обвинувального вироку.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України , домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Виходячи з вимог ст.ст. 115, 197, 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком до 16.09.2020 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, ч. 2 ст. 376, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, строком до 16.09.2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти у залі суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Встановити строк дії даної ухвали до 16.09.2020 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1