Справа № 211/931/17-к
ВИРОК
10 серпня 2020 року м. Кривий Ріг
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області,з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не має на утриманні малолітніх / неповнолітніх/ дітей, не працюючого, інвалідності не маючого, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
07.04.2015 року Саксаганським р/с м. Кривого Рогу, за ч.1 ст.302 КК України, до штрафу в розмірі 850 гривень, вирок суду виконано 06.02.2017,
у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України ,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_3 наприкінці грудня 2016 року, у зручний для себе час, перебуваючи у лісосмузі, розташованій уздовж вул. Літке в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, усвідомлюючи, що відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці №1 списку №1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», серед яких є «канабіс», обіг якого на території України забороняється, маючи умисел направлений на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» для особистого вживання без мети збуту, придбав за невстановлених обставин особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» у кількості не менш 6 511,995 г., що зберігався в поліетиленових пакетах, в середині трьох пластикових бідонів чорного кольору, ємністю по 60 літрів кожен, та почав його зберігати у вказаному місці, приховуючи від сторонніх осіб.
Надалі, приблизно на початку січня 2017 року, гр. ОСОБА_3 розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, достеменно знаючи, що вказана речовина являється особливо небезпечним наркотиком, розмір якої є особливо великим, у телефонній розмові із раніше йому знайомим ОСОБА_6 , повідомив останнього про те, що у нього є три пластикових бідони в яких зберігається тваринний корм, і попросив дозволу у ОСОБА_6 зберігати вищевказані бідони в приміщенні гаражу останнього, розташованому на території огородженої земельної ділянки АДРЕСА_2 , на строк не більше одного місяця, на що ОСОБА_6 погодився, не знаючи при цьому про фактичне зберігання у вказаних бідонах особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс». Після вказаної розмови, ОСОБА_3 , приблизно о півдні, замовивши таксі, незаконно перевіз вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» із лісосмуги, розташованої уздовж вул. Літке в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу до гаражу, розташованого за адресою вул. Софіївська 37А в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де зустрів гр. ОСОБА_6 і після того, як останній відімкнув свій гараж, ОСОБА_3 переніс вказаний наркотичний засіб в середину гаражу.
Надалі, в період часу з початку січня 2017 року і по 20.01.2017 року включно, ОСОБА_3 продовжив незаконно зберігати вищевказані бідони з особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», для особистого вживання, без мети збуту, в приміщенні гаражу, розташованого за адресою вул. Софіївська 37А в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.
20.01.2017 року, приблизно о 22:00 годин, ОСОБА_3 знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Дружба», розташованої по вул. Магістральна в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, маючи бажання змінити місце зберігання вищевказаного особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», зустрівся із раніше йому знайомими гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та не повідомляючи їх про фактичне незаконне зберігання ним у вказаних бідонах особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», попросив їх допомогти йому вивезти ці бідони до іншого місця, на що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились.
Після цього, 20.01.2017 року приблизно в 22:40 годин, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на легковому автомобілі останнього, прибули на місце початку вулиці Софіївська в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вийшли з автомобіля та направились до приміщення гаражу по АДРЕСА_2 , залишивши ОСОБА_6 чекати їх на дорозі. Зайшовши у вказаний гараж, ОСОБА_3 став відкривати бідони і перевіряти їх зміст. У цей час, ОСОБА_7 побачив, що в середині вказаних бідонів в поліетиленових пакетах з написами «АТБ» у великій кількості зберігається особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», і одразу відмовився допомагати ОСОБА_3 у будь - чому.
В цей час, 20.01.2017 приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 самостійно, у присутності ОСОБА_7 , переклав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» із одного вказаного бідона у два інших, і виніс їх у присутності гр. ОСОБА_7 із приміщення гаражу за калітку огородженої земельної ділянки АДРЕСА_2 . В цей момент, при появі працівників поліції, ОСОБА_3 намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, кинув обидва пластикових бідона, заповнених особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» поряд із гр. ОСОБА_7 біля зазначеної калитки, і втік з місця вчинення злочину.
В подальшому, починаючи з 23 год. 44 хв. 20.01.2017 року і до 00 год. 23 хв. 21.01.2017 року, працівниками поліції Довгинцівського ВП КВП, при проведенні огляду, в присутності двох понятих, та гр. ОСОБА_7 , було оглянуто два вказаних пластикових бідони чорного кольору ємністю по 60 л. кожен, всередині яких знаходились поліетиленові пакети з написом «АТБ» заповнені речовиною рослинного походження, зеленого кольору, зі специфічним запахом, яка згідно висновку експерта №2/8.6-87 від 06.02.2017 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» загальна маса якого в перерахунку на суху речовину складає 6511,995 г., що у відповідності з наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є особливо великим розміром.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.309 КК України, за ознаками незаконного придбання, перевезення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в особливо великих розмірах.
1.Докази, здобуті під час судового розгляду із показань учасників кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав, вказує, що в січні-лютому 2017 року, точно не пам`ятає, слідчим ОСОБА_8 було запропоновано йому взяти на себе даний злочин, на що він добровільно погодився, оскільки йому потрібні були кошти. Слідчий його запевнив, що буде призначено умовне покарання, тому він погодився, за що отримав 7000 грн. Свідків даного злочину він не знає та ніколи не бачив, на місці події він ніколи не був. Всі пояснення, які він давав під час слідчого експерименту, він вивчив на пам`ять.
Свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснював, що в січні 2017 року він знаходився в районі «Дружби», де до нього підійшли працівники поліції та попросили бути понятим, на що він погодився та вони поїхали в приватний сектор. Приїхавши до приватного будинку, він побачив особу, який тримав в руках пакет із кросівками , а поряд із ним було 2 бідони, після цього приїхав другий понятий , ввімкнули камеру та почали оглядати вміст бідонів. В бідонах знаходилися пофасована в пакети АТБ конопля. На місці події, чоловік, який стояв біля бідонів пояснював, що ці бідони його попросили перевезти друзі, але вони втікли. Він пояснював, що його товариша звуть ОСОБА_10 . При ньому все було оглянуто та запаковано. Зазначає, що не може стверджувати, що обвинувачений був на місці події, оскільки він не пам`ятає його обличчя, крім того було дуже холодно, всі стояли закутані та він його не роздивився.
Допитаний в якості свідка оперуповноважений ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснював, що 20.01.2017 вони патрулювали в Довгинцівському районі , вулицю точно не пам`ятає, в приватному секторі ними було помічено 2 особи з бідонами, один втік, а другий був зупинений. Вони спитали що в бідонах, він сказав ,що марихуана, тому вони викликали слідчо-оперативну групу, бідони були опечатані слідчим та направлені в райвідділ. Вказані бідони їм віддав хлопець на ім`я ОСОБА_10 , який пояснював, що бідони попросив його перенести хлопець на ім`я ОСОБА_10 , казав, що спочатку було 3 бідона, але вони їх вміст переклали так, щоб було 2 бідони та їх було легше переносити. Того хлопця, що зачиняв калітку звали ОСОБА_10 , він був з пакетом в руках, бідони стояли біля калітки, їх виніс інший хлопець, який втік.
2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.
Витяги з ЄРДР від 21.01.2017 р., яким на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів були внесені відомості щодо незаконного зберігання наркотичних засобів, для особистого вживання буз мети збуту за ст.309 ч.2 КК України та за ст.309 ч.3 КК України, т.1 а.с.24,42.
Протокол огляду місця події , т.1, а.с.27-30, згідно якого 20.01.2017 о 23.44. було почато огляд ділянки місцевості розташованої біля домоволодіння АДРЕСА_3 . Огляд проведено в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , також присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . При огляді вказаної ділянки місцевості було встановлено, що на ній знаходиться громадянин ОСОБА_7 , на відстані 1 метру від нього, на землі розташовано два пластикових бідони чорного кольору. ОСОБА_7 пояснив, що в бідонах «трава», пояснював що його знайомий на ім`я ОСОБА_10 попросив його допомогти перевезти бідони. Чоловік на ім`я ОСОБА_13 на автомобілі «Шкода», привіз їх до вул.Софіївська, він та ОСОБА_10 прийшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де він за допомогою ключів, які йому дав ОСОБА_10 , відчинив калітку. Потім вони зайшли до гаражу, де знаходилось 3 бідони та ОСОБА_10 переклав «траву» з одного бідону до двох інших. Після цього вони винесли 2 бідони за калітку , та до них підійшли працівники поліції, потім ОСОБА_10 втік, а ОСОБА_14 залишився. Під час огляду було виявлено та вилучено бідони в кількості 2 штуки з речовиною рослинного походження, огляд закінчено 21.01.2017 о 00.23 год.
Під час проведення огляду місця події відбувався відеозапис даної слідчої дії, який було безпосередньо у присутності учасників кримінального провадження досліджено в судовому засіданні, т.1, а.с.31.
Протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 01.02.2017, т.2, а.с.51-52, із додатком до нього, згідно якого, свідок ОСОБА_6 впізнає на фотознімку ОСОБА_15 , який в перших числах січня 2017 року залишив в приміщенні його гаражу по вул.Софіївській 37 А 3 пластикових бідони з невідомим вмістом та 20.01.2017 разом із ОСОБА_7 забрав вказані бідони з гаражу.
Протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 01.02.2017, т.2, а.с.56-57, із додатком до нього, згідно якого, свідок ОСОБА_7 впізнає на фотознімку хлопця на ім`я ОСОБА_16 , який 20.01.2017 попросив його допомогти перенести бідони з гаражу по АДРЕСА_2 .
Протокол допиту слідчим суддею свідка ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування, т.1, а.с.67-70 та звукозаписом до нього, т.1, а.с.71, згідно якого слідчим суддею Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_6 , згідно якого останній пояснив, що на початку січня до нього підійшов ОСОБА_17 та попросив його поставити 3 бочки в гараж, яким він майже не користується та який знаходиться біля його бувшої дружини, на що він погодився. Через деякий час, ОСОБА_18 сказав що може забрати бочки. Його дружина, яка живе там же, на межі, винесла в гараж його речі, кросівки та інше. Він в присутності ОСОБА_14 дав ОСОБА_16 ключі та сказав , щоб ОСОБА_14 пішов разом з ним та подивився, щоб ОСОБА_16 нічого не взяв з його речей з гаражу. Він не під`їздив до гаражу, оскільки його дружина найняла охоронців. Він стояв на куту вулиці та сказав ОСОБА_16 йти та забирати бочки, ОСОБА_16 не зміг відчинити калітку, йому допоміг ОСОБА_14 відчинити калітку, забрав кросівки з пакетом, той виніс бочки, начали зачиняти калітку. Якби він знав що там знаходиться наркотик. Пластикові бочки були щільно закручені, запаху не було чутно. Винесли бочки, з двох сторін під`їхали машини, повискакували молоді хлопці, на що цей з бочками відскочив та втік, а ОСОБА_14 з бочками та кросівками затримали. Він побачив, що в його сторону рухається автомобіль, він виїхав на об`їздну дорогу, за ним гналися, тому він кинув машину, сів в таксі та уїхав.
Протокол допиту слідчим суддею свідка ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування, т.1, а.с.79-82 та звукозаписом до нього, т.1, а.с.83, згідно якого слідчим суддею Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , згідно якого останній пояснив, що 20.01.2017 приблизно о 20.00 год. йому зателефонував його знайомий ОСОБА_17 та попросив йому допомогти забрати речі у ОСОБА_19 . ОСОБА_20 сказав, що він- ОСОБА_14 може взяти собі там взуття, а ОСОБА_18 хотів забрати бідони. Він спитав у ОСОБА_18 що в бідонах, на що ОСОБА_18 відповів зерно чи корм. Вони зустрілися на мікрорайоні «Дружба» та поїхали на місце. Оскільки йому було відомо про те, що у ОСОБА_13 конфлікт з дружиною, будинок охороняють та не впускають ОСОБА_20 додому, ОСОБА_20 боявся туди під`їздити, тому він залишився на початку вулиці. Він та ОСОБА_16 прийшли на місце, до гаража, у ОСОБА_16 не виходило відчинити, тому він відкрив калітку та вони зайшли туди. Зайшли в гараж, там було темно, нічого не видно. Поки він знайшов пакет для себе з кросівками, ОСОБА_18 відчинив бідони та він побачив в них марихуану. Бідонів було 3. Він запитав що це, але ОСОБА_18 відповів що це його та попросив не казати ОСОБА_13 . Рисіч з третього бідона пересипав в другий, взяв бідони, а він взяв пакет та вони вийшли. Він почав зачиняти калітку та з`явилося світло фар, крики «Стояти поліція». ОСОБА_16 одразу все кинув біля воріт та побіг в сторону вул. Вернадського, а він залишився на місці. На запитання поліцейських : «Що в бідонах?», він пояснив, що не знає. Потім працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу.
Постанова про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 21.01.2017, т.1, а.с.85.
Висновок експерта від 06.02.2017 за № 2/8.6-87, т.1, а.с.89-96, з фото таблицями до нього, згідно якого була проведена судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Згідно висновків якої, надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходиться в пластикових бідонах №1 та №2 відповідно, вилучена 20.01.2017 під час огляду ОСОБА_7 біля домоволодіння 37 по вул.Софіївська в м.Кривому Розі є канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає відповідно: 338,884г.; 128,441г.; 275,280г.; 235,108г.; 277,952г.; 240,462г.; 390,016г.; 177,160г.; 270,840г.; 377,655г.; 316,896г.; 93,072г.; 84,778г.; 225,114г.; 168,416г.; 39,874г.; 27,128г.; 193,758г.; 183,024г., 314,885г.; 30,658г.; 224,043г.; 432,278г.; 212,928г.; 666,296г.; 270,230г.; 313,820г.
Постанова про визнання і приєднання до справи речових доказів від 22.01.2017, т.1, а.с.97, згідно якої оптичний диск з відеозаписом протоколу огляду ОСОБА_7 від 21.01.2017 визнаний речовим доказом і визначено місце його зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Постанова про визнання і приєднання до справи речових доказів від 07.02.2017, т.1, а.с.98, згідно якої поліетиленові пакети, які містять бідон №1 та бідон №2, в яких знаходиться наркотичний засіб канабіс, масою 6511,995гр., які вилучені 20.01.2017 під час огляду у ОСОБА_7 визнані речовими доказами та передані в камеру зберігання речових доказів Довгинцівського ВП.
Постанова про перекваліфікацію складу злочину від 23.02.2017, т.1, а.с.100, згідно якої змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.2 ст.309 КК України на ч.3 ст.309 КК України.
Протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 в присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , т.1, а.с.109-110 та відеозаписом до нього, т.1, а.с.111, згідно якого ОСОБА_3 пояснював, що він побачив як чоловік 40-50 років ніс чорні бідони в посадку та залишив їх там. Він також пішов до посадки та побачив три чорних бідони, які він відкрив та побачив марихуану. Він взяв собі трохи та пішов додому, а все інше залишилося на місці. Потім він вирішив перевезти їх в інше місце, тому і перевіз їх до гаражу ОСОБА_13 . Через деякий час він вирішив забрати бідони та знову зателефонував ОСОБА_13 , але ОСОБА_13 сказав що не зможе йому допомогти, зможе лише перевезти. Після цього він попросив свого знайомого ОСОБА_23 допомогти йому. 20 числа приблизно в десять вечора вони зустрілися з ОСОБА_13 та ОСОБА_24 , ОСОБА_13 дав йому ключі від калітки. Він та ОСОБА_25 пішли до калітки, він її не зміг відчинити, йому допоміг ОСОБА_25 та він зайшов в гараж. Там було 3 бідони, він їх вміст розложив в 2 бідони, в цей час зайшов ОСОБА_10 та побачив марихуану. Потім він взяв бідони та виніс їх за калітку , в цей момент під`їхало декілька машин, почали кричати: «Стояти», він нічого не зрозумів та втік.
Коли обвинувачений приїхав на місце події, то він показав місце де вони вийшли з машини та показав калітку, яку він не міг відчинити.
На виконання вимог статті 359 КПК України, судом здійснено дослідження відеозаписів шляхом відтворення і демонстрації відеозапису протоколу огляду місця події , звукозапису протоколів допиту свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а також відеозапису слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.
3. Докази, на які посилається сторона захисту.
Сторона захисту просить виправдати ОСОБА_3 за ст.309 ч.3 КК України, оскільки його винуватість не підтверджується належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 був відсутній на місці події. Безпосередньо на місці події було затримано з наркотичною речовиною ОСОБА_7 , який під час проведення протоколу огляду, який проводився одразу після вчинення злочину, пояснював, що бідони належать його товаришу ОСОБА_26 , і що саме ОСОБА_10 попросив його допомогти перенести бідони. Вже під час проведення досудового розслідування, свідок ОСОБА_7 під час допиту слідчим суддею змінив свої покази та пояснював, що бідони належать ОСОБА_16 , що на думку захисту ставить під сумнів покази свідка ОСОБА_7 . Крім того, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не були допитані безпосередньо в судовому засіданні.

4.Висновки суду.
Згідно з приписами ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному поряду і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Також, відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим , якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, суд, згідно з ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Стаття 25 КПК України зобов`язує прокурора, слідчого в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення , а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
За правилами ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на прокурора.
Таким чином, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
При аналізі доказів сторін кримінального провадження, суд керується такими вимогами кримінального процесуального закону.
Так, у відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Виходячи з положень ч.1 ст.87 КПК України , недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
Водночас, ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення « поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Так, згідно ст. 225 ч.1 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні.
Згідно ст. 225 ч.3,4 КПК України, при ухваленні судового рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження суд може не врахувати докази, отримані в порядку, передбаченому цією статтею, лише навівши мотиви такого рішення. Суд під час судового розгляду має право допитати свідка, який допитувався відповідно до правил цієї статті, зокрема у випадках, якщо такий допит проведений за відсутності сторони захисту або якщо є необхідність уточнення показань чи отримання показань щодо обставин, які не були з`ясовані в результаті допиту під час досудового розслідування.
Протоколи допиту свідків в рамках кримінального провадження на досудовому розслідуванні, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не можуть бути визнані допустимими доказами , оскільки суд може прийняти як доказ показання осіб, які дають їх безпосередньо у судовому засіданні.
При оцінці показів свідка ОСОБА_7 , який не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, ухвали про привід не були виконані, а був допитаний лише на досудовому розслідуванні слідчим суддею за відсутності сторони захисту, в яких саме цей свідок вказує на вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.3 ст.309 КК України , суд враховує наступні обставини.
Так, на місці злочину 20.01.2017 був затриманий саме свідок ОСОБА_7 , який одразу після вчинення злочину пояснював, що бідони належать його товаришу ОСОБА_26 , розказував, що приблизно о 19-20 год. до нього зателефонував його товариш ОСОБА_10 та попросив з`їздити з ним та перенести речі. Вони приїхали на автомобілі чорного кольору «Шкода», зайшли в гараж. Кому належить домоволодіння він не знає, ОСОБА_25 дав ключі та він відчинив гараж, там було 3 бочки, з 1 бочки переклали пакети в дві інших, ОСОБА_25 сказав що в них трава, вони вийшли, закрили калітку та під`їхала поліція. ОСОБА_25 ніс бочка, а він ніс пакет, ОСОБА_25 втік, а він залишився.
Тобто із пояснень свідка ОСОБА_7 , які він давав безпосередньо на місці події, одразу після вчинення злочину, свідок ОСОБА_7 чітко розповідає про свого товариша ОСОБА_27 та розказує хто з них та які дії виконував. Даний свідок лише під час допиту слідчим суддею вказав, що з ним знаходився не ОСОБА_10 , а обвинувачений ОСОБА_17 , тому покази свідка ОСОБА_7 суд вважає не щирими та такими, що не відповідають критерію поза розумним сумнівом, а тому відкидає покази даного свідка, як доказ обвинувачення.
При оцінці показів свідка ОСОБА_6 , який не був допитаний безпосередньо в судовому засіданні, ухвали про привід не були виконані, а був допитаний лише на досудовому розслідуванні слідчим суддею за відсутності сторони захисту, в яких саме цей свідок вказує на вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.3 ст.309 КК України , суд враховує наступні обставини.
З показів свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вони давали слідчому судді, вбачається, що свідок ОСОБА_6 не був безпосереднім учасником вчинення злочину, він лише підвіз ОСОБА_7 та обвинуваченого, до будинку та гаражу він не під`їздив, а чекав на них осторонь, на куту вулиці, тобто на відстані, але свідок ОСОБА_6 слідчому судді давав чіткі покази з приводу того, які саме дії виконував ОСОБА_14 , а які дії виконував ОСОБА_18 . Так, злочин було вчинено з показів свідків 20.01.2017 після 20.00 , тобто зважаючи на те , що це зима, на дворі в даний час вже було темно, але свідок ОСОБА_20 вказує на ті обставини, які він на думку суду не біг бачити, наприклад, як ОСОБА_16 не зміг відчинити калітку, та як ОСОБА_14 допомагав йому відчинити калітку. Вказує, що ОСОБА_14 забрав кросівки, а ОСОБА_16 виніс бочки. Вказує, що бочки були щільно закручені та запаху з них не було чутно. Зазначає, що вони почали закривати калітку та з двох сторін під`їхали машини.
Так, зважаючи на те, що свідок перебував в машині , на куту вулиці, тобто на відстані, не знаходився перед самим двором будинку АДРЕСА_2 , та не перебував ні в гаражі, ні в дворі вказаного домоволодіння, також зважаючи на темну пору доби, свідок ОСОБА_6 не міг бачити що саме в руках ніс Рисіч, а що ОСОБА_14 , не міг знати як закручені бочки та чи чутно від них запах, оскільки не перебував у безпосередній близькості до них, не міг бачити, що ОСОБА_14 та ОСОБА_18 вже почали закривати калітку, як і не міг бачити, хто намагався відчинити калітку, тому покази свідка ОСОБА_6 суд вважає такими, що не відповідають критерію поза розумним сумнівом, а тому відкидає покази даного свідка, як доказ обвинувачення.
Стосовно показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід також зазначити, що дані свідки вказували на те, що вони мешкали разом із обвинуваченим на одній вулиці, були сусідами, тобто свідки та обвинувачений були знайомі між собою, тому покази свідка ОСОБА_7 з приводу того, що поряд із ним був ОСОБА_16 , а не хлопець на ім`я ОСОБА_10 , на якого він вказував безпосередньо після події, викликують у суду сумнів в їх достовірності.
Оскільки покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є сумнівними та такими, що не відповідають критерію поза розумним сумнівом, суд не може визнати належним доказом винуватості обвинуваченого і протоколи пред`явлення фотознімків для впізнання свідку ОСОБА_7 та свідку ОСОБА_6 , т.1, а.с.51-52, 56-57 , оскільки зважаючи на суперечливі та сумнівні покази даних свідків, суд вважає, що вказані протоколи також викликають сумнів в їх достовірності.
Так, жоден зі свідків сторони обвинувачення, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які були допитані безпосередньо в судовому засіданні, та присутні під час проведення протоколу огляду місця події 20.01.2017, вказують на те, що не бачили обвинуваченого ОСОБА_15 на місці вчинення злочину, зазначають, що на місці був хлопець на ім`я ОСОБА_10 , який пояснював, що бідони не його, а товариша на ім`я ОСОБА_10 , який втік.
Згідно протоколу огляду місця події від 20.01.2017 та відеозапису до нього, обвинувачений на місці події не був затриманий.
Інших безпосередніх доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.3 ст.309 КК України, крім показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сумнівними, матеріали кримінального провадження не містять.
Таким чином, жоден з допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення не зазначив будь-яких обставин, які б спростовували твердження обвинуваченого про його невинуватість в інкримінованому йому злочині.
Суд, перевіряючи на предмет допустимості дані, які містяться в письмових доказах, долучених до матеріалів кримінального провадження, виходить з таких вимог кримінального процесуального закону та аналізуючи їх зміст приходить до наступних висновків.
Оцінюючи наведені докази надані сторонами кримінального провадження суд виходить з того, що допустимість доказів - це властивість , яка визначає здатність фактичних даних бути використаними при розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20.10.2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення.
Згідно ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Так, стосовно протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого від 23.02.2017, т.1, а.с.109-110, слід зазначити, що під час проведення слідчого експерименту слідчим не були уточнені відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не були відтворені дії та обставини події.
Із відео, доданого до протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, як обвинучаений стоїть біля воріт, але не можливо встановити що це за домоволодіння, не зрозуміло кому воно належить, та не відомо чи є на території домоволодіння взагалі гараж, не зрозуміло чи відчинявся цей гараж, чи він був відчиненим, слідчим не встановлюється як обвинувачений потрапив в гараж маючи лише ключі від калітки, не встановлено місце де саме в гаражі були розташовані бідони. Огляд гаражу взагалі не проводився, обвинувачений не дає детальних пояснень з приводу обставин події, абстракто вказує де стояли бідони перед воротами, не вказує на конкретне місце їх розташування, не вказує де стояв він, а де ОСОБА_14 , обвинувачений не вказує на те, що ОСОБА_14 в руках тримав пакет, на чому наголошує вказаний свідок, а слідчим вказані обставини не уточнюються, що свідчить про неналежність вказаного доказу.
Крім того, суд не приймає як докази також і інші документи, надані стороною обвинувачення в якості доказів провини обвинуваченого, які були досліджені в судовому засіданні, а саме: висновок експерта від 06.02.2017 за № 2/8.6-87, т.1, а.с.89-96, з фототаблицями до нього, постанову про визнання і приєднання до справи речових доказів від 07.02.2017, т.1, а.с.98, оскільки сам по собі висновок експерта про те, що виявлена на місці події речовина є наркотичним засобом- Канабіс та визнана постановою від 07.02.2017 речовим доказом, не є належним доказом провини саме обвинуваченого ОСОБА_3 .
Оцінюючи зміст пред`явленого обвинувачення, слід також зазначити, що з нього не вбачається коли ж обвинувачений ОСОБА_3 перебував у лісосмузі, та не встановлено місце де саме в лісосмузі він зберігав наркотичний засіб та його кількість, в ході судового розгляду дані обставини також не знайшли свого підтвердження та прокурором не були доведені.
Проаналізувавши наведені вище покази свідків, письмові докази, суд приходить до висновку про те, що прямим доказом сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ст.309 ч.3 КПК України, є покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які суд відкинув з підстав вказаних у мотивувальній частині вироку та протоколи пред`явлення фотознімків для впізнання цим же свідкам, а також покази самого обвинуваченого дані під час досудового розслідування. Інших даних щодо вчинення обвинуваченим злочину органами досудового розслідування не здобуто, а прокурором не представлено.
Згідно з п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року , рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України») Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до положень ст. 124 Конституції України забезпечення доведеності вини належить до основних засад судочинства.
Як вказують положення ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даного закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Суд, безпосередньо, всебічно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку , прийшов до висновку про те, що досліджені докази не доводять вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.
Згідно ч.1 п.2, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що… кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатись на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши надані докази сторонами, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог процесуального закону, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_3 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за ч.3 ст.309 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати за залучення експертів по проведенню судових експертиз слід віднести на рахунок держави, оскільки суд стягує з обвинуваченого витрати лише в разі ухвалення обвинувального вироку.

Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2017 втратив свою дію.
На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 370,371, 373,374, 376,395 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.309 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.309 КК України обвинуваченим ОСОБА_3 .

Роз`яснити виправданому ОСОБА_3 право на поновлення в його правах, обмежених під час кримінального провадження.
Речові докази поліетиленові пакети, які містять бідон №1 та бідон №2, в яких знаходиться наркотичний засіб канабіс, масою 6495,795 гр., які згідно квитанції № 0438 знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Довгинцівського ВП КВП знищити;
Оптичний диск DVD-R4,7 GB, з відеозаписом до протоколу огляду від 21.01.2017 зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.
Судові витрати в розмірі 2201 грн. за залучення експерта по проведенню експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/8.6-87 від 06.02.2017, віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається виправданому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: