Справа № 362/3006/19
У Х В А Л А

07 вересня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 у місті Біла Церква Київської області обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000340 від 12.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області передано вищевказаний обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до розпорядження № 18 від 31 серпня 2020 року «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» було проведено повторний автоматизований розподіл матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2020 року, у відповідності до вимог ст. 35 КПК України матеріали справи № 362/3006/19,провадження № 1-кп/357/1576/20 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України були передані судді ОСОБА_1 для організації та забезпечення розгляду, що підтверджується даними, що містяться в автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
На визначену судом дату на підготовче судове засідання не з`явились захисник та потерпілий.
Прокурор просив відкласти підготовчий розгляд провадження у зв`язку неявкою захисника та потерпілого, а також просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Cуд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.
У зв`язку з чим, суд ознайомившись з обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування в додаток до нього, вислухавши думку прокурора, вважає за необхідне відкласти підготовче судове засідання за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_5 обвинуваченого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України через неявку захисника та потерпілого, а також вирішити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 обвинуваченого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 у строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризику, визначеного ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватись від суду.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризику.
З урахуванням клопотання прокурора, а також звертаючи увагу на те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 07.09.2020 року, а підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, оскільки по даному кримінальному провадженню не розпочато судовий розгляд, а тому існують ризики, що обвинувачений не перебуваючи під вартою матиме можливість переховуваитсь від органів суду, у зв`язку з чим, суд керуючись ст. 315 КПК України, приходить до висновку, що міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженою строком до 60 діб.
Даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.
Керуючись ст. ст. 314-317 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відкласти підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0000340 від 12.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 обвинуваченого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України на 27 жовтня 2020 року до14 години 00 хвилин.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 с троком на 60 діб, тобто до 05 листопада 2020 року включно, утримуючи в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1