Номер провадження: 11-сс/813/1243/20
Номер справи місцевого суду: 502/610/20 1-кс/502/138/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власниці майна ОСОБА_7 ,

представника власниці майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власниці майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2020 задоволено клопотання слідчої СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, відповідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчої на документи та грошові кошти, вилучені 03.07.2020 під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_7 та за місцем проживання ОСОБА_11 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, відповідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчої, погодженого прокурором, так як вилучені за місцем проживання ОСОБА_11 документи та грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим статтею 170 КПК України, а тому на даній стадії досудового розслідування, з метою запобігання знищення та приховування такого майна, існує необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із прийнятим рішенням слідчого судді, представник власниці майна подав апеляційну скаргу, в якій просить подану ним апеляційну скаргу, в інтересах власниці майна задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт тимчасом вилученого майна

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на такі обставини.

Відповідно до ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 11.06.2020 надано дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000025 у той час, коли проводилось досудове розслідування за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 364 КПК України.

Вважає, що вказана вище ухвала про надання дозволу на обшук не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 235 КПК, оскільки не містить відомостей про особу, якій належить житло чи інше володіння, на що представник ОСОБА_7 перед початком проведення обшуку звертав увагу слідчої.

Майно на яке накладено арешт оскарженою ухвалою слідчого судді не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, жодним чином не стосується до даного кримінального провадження, а тому вилученні під час проведення обшуку документи та грошові кошти не можуть бути речовими доказами.

В клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді не доведено, що майно на яке накладено арешт оскарженою ухвалою слідчого судді може підлягати спеціальній конфіскації.

У зв`язку з чим, на думку апелянта, відсутні правові підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Зазначає, що ОСОБА_7 , яка є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та речей і документів, що там знаходяться, не вчиняла будь-яких протиправних діянь, не є підозрюваною чи обвинуваченою у даному кримінальному провадженні. Крім того, у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області розглянув клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та своєю ухвалою наклав арешт на таке майно поза межами строку, встановленого ч. 6 ст. 173 КПК України, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. ст. 169 КПК України таке майно повинно бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку власниці майна та її представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржену ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Щодо доводів апеляційної скарги про розгляд слідчим суддею Кілійського районного суду Одеської області клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та прийняття оскарженого судового рішення поза межами строку, встановленого ч. 6 ст. 173 КПК України.

Відповідно до матеріалів судового провадження наданих апеляційному суду розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майно було розпочато у визначенні Кримінальним процесуальним кодексом України строки та не завершено з причин, що не залежали від слідчого судді. Зазначенні обставини підтверджуються наявними в матеріалах судового провадження ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2020 та відповідними актами Кілійського районного суду Одеської області від 08.07.2020 та 09.07.2020 (том ІІ, а. с. 133, 162, 183).

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважаю, що доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що не впливають на законність прийнятого рішення слідчого судді, та не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення слідчого судді.

Разом з цим, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону щодо повноти, всебічності та об`єктивності розгляду клопотання, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про необхідність накладення арешту на частину майно, а на вилучені в ході обшуку грошові кошти та лист

А-4 (копію документа «Розписка» в якому вказано, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 дала розписку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання 01.08.2019 року від ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень, що еквівалентно 80 000 доларів та зобов`язується повернути в строк до 01.12.2020 року).

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим за погодженням з прокурором, подається клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Положеннями ч. 1 ст. 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З матеріалів вбачається, що 23.01.2020 року до Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали за зверненням депутатів Кілійської міської ради Одеської області про те, що ОСОБА_11 перебуваючи на посаді директора Кілійської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», почав зловживати службовим становищем та порушувати чинне законодавство України, а саме з метою розкрадання врожаю, вирощеного на полях державного підприємства та коштів Кілійської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу», ОСОБА_11 , уклав договір на виконання робіт на вирощування сільськогосподарської продукції з фермерським господарством «Агропівдень +», головою якого є ОСОБА_13 , який є родичем ОСОБА_11 .

При цьому фермерське господарство було створено незадовго до укладання договору та раніше не здійснювало жодної господарської діяльності, має статутний фонд в розмірі 1000 гривень та фактично вся діяльність здійснювалася за допомогою працівників держпідприємства та на активах державного підприємства, а 80% всього врожаю, згідно з договором отримало фермерське господарство «Агропівдень +». Також з державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» ОСОБА_11 , здійснював перерахування коштів на фермерське господарство «Агропівдень +», після чого на особисті рахунки пов`язаних з ним фізичних осіб: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020 за №0000025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

З урахуванням даних отриманих під час проведення досудового розслідування заступником керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури 13.05.2020 винесено постанову про перекваліфікацію кримінального провадження №0000025 від 23.01.2020 з ч. 1

ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 364 КК України.

Крім цього, 17.06.2020 до Ізмаїльської місцевої прокуратури надійшло звернення в.о. Генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» ОСОБА_19 , щодо розтрати та привласнення ОСОБА_11 грошових коштів держаного підприємства на суму близько 2 000 000 гривень.

У зв`язку із чим, СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ГУНП в Одеській області, 24.06.2020 внесено відомості до ЄРДР №0000244 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В подальшому, постановою процесуального керівника від 25.06.2020 р. кримінальні провадження №0000025 та №0000244 об`єднано у одне кримінальне провадження та присвоєно №0000025.

Також, 25.06.2020 р. до Ізмаїльської місцевої прокуратури надійшло звернення в.о. Генерального директора ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» ОСОБА_19 , щодо встановлення факту підробки гербової печатки Кілійської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» на актах виконаних робіт ФГ «Агропівдень+», які були наданні у судовому засіданні Господарського суду Одеської області.

У зв`язку із чим, СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, 30.06.2020 р. внесено відомості до ЄРДР №0000253 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В подальшому, постановою процесуального керівника від 02.07.2020 кримінальні провадження №0000025 та №0000253 об`єднано у одне кримінальне провадження за №0000025.

На підставі ухвали слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 11.06.2020, 03.07.2020 був проведений обшук в будинку АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , під час якого було виявлено та вилучено документи та грошові кошти, відповідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчої СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженому прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

За результатами розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на тимчасово вилучене майно з огляду на наступне.

Відповідно до оскарженої ухвали слідчим суддею зазначено, що:

- відповідно до ухвали слідчого судді від 11.06.2020, слідчим Кілійського ВП було надано дозвіл на проведення обшуку у відповідному житлі особи з метою відшукання, серед іншого, грошових коштів, отриманих злочинних шляхом та документації ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» у кримінальному провадженні №0000025, внесеному до ЄРДР за ч. 2 ст. 364 КК України;

- ОСОБА_11 , яких мешкає у будинку за місцем проведення обшуку, що він сам не заперечував в ході розгляду клопотання, займав посаду керівника Кілійської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння та садивного матеріалу» та заява про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої внесено відомості до ЄРДР та здійснено обшук під час досудового розслідування стосувалась саме можливого вчинення ним відповідного кримінального правопорушення;

-вилучені під час обшуку документи стосуються діяльності відповідного підприємства, отже підпадають під визначення документів, на відшукання яких дано дозвіл в ухвалі про обшук;

-вилучені грошові кошти можуть бути предметом спеціальної конфіскації у відповідному кримінальному провадженні та можуть бути предметом відповідного кримінального правопорушення;

-до закінчення відповідного кримінального провадження висновок про належність або відсутність відповідних грошових коштів ОСОБА_7 або будь-якій іншій особі є передчасним і питання про їх долю має бути вирішено в порядку ст. 100 КПК України;

-навіть якщо відповідно до вилученої копії розписки та наданого представником ОСОБА_7 оригіналу відповідної розписки грошові кошти надавались у борг її матері, за положеннями ст. 1046 ЦК України саме вона є власником суми позики, а не позикодавець, який лише вправі вимагати повернення такої ж суми грошових коштів в обумовлений строк;

-крім того, відповідна розписка складена стосовно суми позики у гривнях та еквівалент якої визначений в доларах, а основна сума грошових коштів вилучена в євро.

Враховуючи вище вкладенні обставини слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_11 документи та грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 170 КПК України, а отже, з метою запобігання їх знищення та приховування існує необхідність у накладенні арешту на вказане у клопотанні майно.

Мотивуючи свої вимоги про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчим у клопотанні зазначено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, а документи виготовленні, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, у зв`язку з чим вони визнані речовими доказами, оскільки вони мають значення для кримінального провадження.

Втім, слідчим у клопотанні, погодженим прокурором, а прокурорами в судовому засіданні апеляційного суду не обґрунтовано та не наведено доказів того, що вилучене в ході обшуку майно, а саме грошові кошти та лист А-4 (копію документа «Розписка» в якому вказано, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 дала розписку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання 01.08.2019 року від ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень, що еквівалентно 80 000 доларів та зобов`язується повернути в строк до 01.12.2020 року), на яке накладено арешт оскарженою ухвалою слідчого судді, є предметом кримінального правопорушення, є знаряддям або предметом кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом, підлягатимуть спеціальній конфіскації, тобто не доведена мета та правове обґрунтування арешту майна відповідно до заявлених у клопотанні та в оскарженій ухвалі слідчого судді ознак такого майна.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не розкрито, яке відношення мають вилучені під час обшуку грошові кошти та вказаний вище лист А-4 саме до цього кримінального провадження, у зв`язку з чим процесуальний статус такого майна як речового доказу не є визначеним відповідно до вимог ст. 98 КПК України.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що власниця вилученого майна ОСОБА_7 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а також на даний час жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за фактом вчинення яких проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні..

Вищевикладені обставини залишені поза увагою слідчого судді при прийнятті оскаржуваного рішення, їм не надана належна правова оцінка, внаслідок чого слідчим суддею зроблений висновок про наявність правових підстав для накладення арешту на майно в цій частині, що суперечить обставинам справи, оскільки вказане майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування щодо наявності підстав чи розумних підозр вважати, що вилученні грошові кошти можуть підлягати спеціальній конфіскації. Таким чином слідчий суддя дійшов передчасного висновку про необхідність накладення арешту на майно в цій частині, що є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не надав доказів та не обґрунтував мету, на підставі якої існує необхідність арешту грошових коштів та вказаного листа А-4, які належать ОСОБА_11 на даній стадії досудового розслідування.

На думку апеляційного суду, такий підхід органу досудового розслідування до процесу доказування у кримінальному провадженні не повинен компенсуватись за рахунок обтяження законних прав та інтересів власника майна, а також істотного обмеження закріпленої в Конституції України непорушності права власності.

Таким чином, враховуючи вище викладенні обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки про необхідність накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти та лист А-4 (копію документа «Розписка» в якому вказано, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 дала розписку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання 01.08.2019 року від ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень, що еквівалентно 80 000 доларів та зобов`язується повернути в строк до 01.12.2020 року), викладені в оскарженій ухвалі слідчого судді, не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо накладення арешту на майно в іншій частині, а саме на документи, відповідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчої, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилученні під час обшуку документи, так як вони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому існує необхідність в забезпеченні збереженні речових доказів, з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з таким майном.

Висновки апеляційного суду.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є в тому числі невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Пунктом 2 частини 3 статті 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, а саме того, що з матеріалів клопотання вбачається, що зазначене у клопотанні майно: грошові кошти та лист А-4 (копію документа «Розписка» в якому вказано, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 дала розписку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання 01.08.2019 року від ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень, що еквівалентно 80 000 доларів та зобов`язується повернути в строк до 01.12.2020 року), не має до розслідуваних злочинів жодного відношення, тому апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не доведено необхідності у накладенні арешту на це майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на зазначене майно.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, апеляційна скарга власника майна частковому задоволенню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника власниці майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 09.07.2020, якою накладений арешт на майно та грошові кошти, вилучені в ході проведення обшуку 03.07.2020 у домоволодінні АДРЕСА_1 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчої СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, задовільнити частково.

Накласти арешт на документи, вилучені під час проведення обшуку 03.07.2020 у домоволодінні АДРЕСА_1 , відповідно до переліку зазначеному в клопотанні слідчої:

- копію документа Райффайзен Банк Аваль, на даному документі мається вих. № Р2- В21/56-551 від 20.09.2013 р.;

- Довідку «Райффайзен Банк Аваль» вих. № с16-0000/110-18-84 від 19.09.2011 в якій вказано, що ОСОБА_11 відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 в євро, сума на рахунку складає 2500,00 євро;

- Договір № 29 на відкриття та ведення поточного рахунку від 19.09.2011 р,. укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_11 .

- Копію Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 338 ДК/319/АП/09/01/-17 від 29.08.2017 на 3 арк.;

- Копію акту від 30 жовтня 2017 року, затвердженого директором Кілійської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи рослин та садивного матеріалу» ОСОБА_11 на 2 арк.;

- Копію супровідного листа № 1/9-3/159-18 від 13.03.2018 р. В.о. генерального директора ОСОБА_20 в Головне управління Держгеокадастру в Одеській області;

- Копію супровідного листа №02-11-288 від 12.07.2017 р. в.о. сільського голови ОСОБА_21 начальнику Головного управляння Держгеокадастру в Одеській обл. ОСОБА_22 щодо ненадання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування;

- Копію супровідного листа №02-09-314 від 26.07.2017 сільського голови ОСОБА_23 директору КФ ДП «ЦСЕНСМ» ОСОБА_11 щодо не надання згоди на розроблення проекту;

- Копію Запиту №16 від 03.08.2017 директора Кілійської філії ОСОБА_11 в Головне управління Держгеокадастру в Одеській обл. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на території Утконосівської сільської ради;

- Копію супровідного листа від 27.07.2017 директора Кілійської філії ОСОБА_11 в Головне управління Держгеокадастру в Одеській обл. на 2 арк.;

- Копію клопотання на 9 арк. з вх. № 1306/98 від 13.06.2017, № 1306/1 від 13.06.2017, № 1306/2 від 13.06.2017, № 1306/7 від 13.06.2017, № 1306/5 від 13.06.2017, № 1306/6 від 13.06.2017, № 1306/4 від 13.06.2017, № 1306/9 від 13.06.2017, № 1306/3 від 13.06.2017, директора ТОВ « Надія та взаємодопомога» ОСОБА_24 в Головне управління Держгеокадастру в Одеській обл. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою;

- Копію договору № 1848-25/2016-ПР від 13 грудня 2016 року на 7 арк., укладений між фермерським господарством «АГРОПІВДЕНЬ +» в особі директора ОСОБА_13 та Державним підприємством «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в особі директора Кілійської філії ОСОБА_11 ;

- Копію положення про Кілійську філію ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на 5 арк.;

- Копію Наказу № 186-к від 26 вересня 2016 року «Про призначення ОСОБА_11 на посаду директора Кілійської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу»;

- Копію Наказу № 106 від 21 вересня 2016 «Про затвердження Структури ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на 6 арк.;

- Копію довідки Державного комітету України по земельним ресурсах Одеське обласне головне управління земельних ресурсів Ізмаїльський районний відділ земельних ресурсів;

- Копія акту обстеження земельної ділянки території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району (за межами населеного пункту) №338-ДК/135/АО/10/01/-17 від 08.08.2017 на 4 арк.;

- Копію заяви директора Кілійської філії ДП «ЦСЕНСМ» ОСОБА_11 начальнику Управління СБУ в Одеській області про вжиття заходів щодо запобігання скоєного злочину та нанесення втрат Державі;

- Копію документів на 3 арк. Перший аркуш копії документа містить наступний зміст «Заключение по выделению земель Измаильскому госсортоучастку в связи с переводом его в сортоиспытательную станцию». Другий аркуш копії документа містить наступний зміст «задание на составление проекта отвода земельных участков из землепользования колхоза «Путь к коммунизму». Третій аркуш копії документа являє собою супровідний лист на оформлення в установленому порядку матеріалів на відвід земель площею 223 га за рахунок землекористувачів колгоспу Ізмаїльського району;

- Копію Висновку № 62 від 26.02.2008 Головного архітектора Ізмаїльського району про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування Ізмаїльській державній сортодослідній станції та відведення земельні ділянки;

- Копія Висновку № 1/205 від 27.02.2008 Головного державного санітарного лікаря Ізмаїльського району;

- Копію Погодження Керівника Ізмаїльської державної сортодослідної станції про відведення земельних ділянок в постійне користування Ізмаїльській державній сортодослідній станції;

- Копію Державного акту про право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ №205495;

- Копію листа який має назву «Перелік копій актів на землю»;

- Копію акту № 43 приймання-передачі майна, прав і обов`язків на баланс ДП «ЦСЕНСМ»;

- Копію супровідного листа та копію Наказу № 657 від 18.10.2010 «Про створення рисосіючої державної сортодослідної станції;

- Копію листа № 1/9-8/1326-17 від 20.09.2017 Генерального директора ОСОБА_25 в Головне управління Держгеокадастру в Одеській області на 2 арк. які упаковані в сейф пакет Національної поліції України № INZ 2055692.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилучені в ході обшуку грошові кошти та лист А-4 (копію документа «Розписка» в якому вказано, що ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 дала розписку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про отримання 01.08.2019 року від ОСОБА_7 в борг грошові кошти в сумі 2 000 000 гривень, що еквівалентно 80 000 доларів та зобов`язується повернути в строк до 01.12.2020 року), відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4