ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
20 жовтня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суду Київської області в складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,
провівши в приміщенні суду м. Фастова Київської області судове засідання з розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженню № 0000476 від 14.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчинені злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду, з метою уникнення покарання, та покинути територію України, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 , може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового та судового слідства, оскільки не встановлено все майно, яким заволоділи обвинувачені та інші невстановлені співучасники злочину, зброя та інші речові докази, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню, оскільки на даний час не встановлено всіх причетних осіб до вчинення особливо тяжкого злочину, зважаючи що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинуваченому відомі анкетні дані потерпілих та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованих злочинів, які супроводжувалися насильством, щодо потерпілих, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того підтримуючи подане клопотання, прокурор посилався на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду, з метою уникнення покарання, та покинути територію України, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 , може знищити або спотворити речі, що мають істотне значення для досудового та судового слідства, оскільки не встановлено все майно, яким заволоділи обвинувачені та інші невстановлені співучасники злочину, зброя та інші речові докази, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 , може незаконно впливати на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню, оскільки на даний час не встановлено всіх причетних осіб до вчинення особливо тяжкого злочину, зважаючи що після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, обвинуваченому відомі анкетні дані потерпілих та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованого злочину, який супроводжувався насильством, щодо потерпілих, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 , раніше засуджений за вчинення злочинів, а тому перебуваючи на волі, без ізоляції від суспільства, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_11 проти задоволення клопотання заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні та обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді домашнього арешту. Свої доводи обґрунтовувала тим, що обвинувачені мають в Україні міцні соціальні зв`язки, переховуватися від суду наміру не мають, а ризики, що наведені прокурором є формальними та доказами не підтверджені.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , проти задоволення клопотання заперечував, просив суд у його задоволенні та обрати обвинуваченим більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів, думку сторін судового розгляду, головуючий у справі, зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч. 3 ст. 199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.
Оцінюючи доводи прокурора та захисника при вирішенні питання, оскільки, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, останній не має постійного місця проживання в Київській області, є громадянином Азербайджану, раніше судимий, доказів, які б свідчили про наявність у нього міцних соціальних зв`язків суду не надано, а тому, на думку колегія суддів існує ризик переховування обвинуваченого від суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих недопитаних у судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
З огляду на вищевказане клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України, а в клопотанні сторони захисту слід відмовити.
Оцінюючи доводи прокурора та захисника при вирішенні питання, оскільки, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, останній не має постійного місця проживання в Київській області, є громадянином Азербайджану раніше судимий, а тому, на думку суду, може переховуватись від суду та може незаконно впливати на свідків та потерпілих недопитаних у судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
З огляду на вищевказане клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України, а в клопотанні сторони захисту слід відмовити.
Керуючись статтями 177, 183, 184, 186, 193, 194, 199, 369-372 КПК України, п. 20-5 Перехідних положень КПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратурою Київської області про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовити в задоволені клопотання сторони захисту.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб, тобто до 18 грудня 2020 року включно.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб, тобто до 18 грудня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Головуюча суддя ОСОБА_12

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2