Справа № 204/4699/20
Провадження № 1-в/204/871/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Стахановського міського суду Луганської області від 15 квітня 2013 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 648 від 14 липня 2020 року, зазначено про те, що під впливом медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого з лютого 2019 року намітилась позитивна динаміка: психопатоподібні розлади з дратівливістю, підвищеною збудливістю, розгальмованістю, конфліктністю з незначного приводу зменшилися за силою та частотою проявів. З серпня 2019 року психічний стан пацієнта залишається стабільним: психопатоподібні розлади нівелювались, поведінка носить спокійний, упорядкований характер без проявів агресії та аутоагресії. Погоджується з необхідністю лікування під наглядом лікаря-психіатра в майбутньому, висловлює жаль з приводу скоєного. З лютого 2020 року сформувались настанови на відмову від вживання алкоголю в майбутньому. За таким станом у теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Таким чином за своїм психічним станом ОСОБА_7 у теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні, просив розглянути заяву без його участі.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення розглядуваної заяви.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного: з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що під впливом терапії з лютого 2019 року в психічному стані пацієнта намітилась позитивна динаміка: психопатоподібні розлади з дратівливістю, підвищеною збудливістю, розгальмованістю, конфліктністю з незначного приводу зменшилися за силою та частотою проявів. Критичне усвідомлення скоєного делікту було відсутнє, не були сформованими позитивні настанови на прийом призначеного лікування у майбутньому та антиалкогольні настанови. Поряд з медикаментозною терапією хворому проводились психореабілітаційні заходи у вигляді корекційних бесід, спрямованих на формування позитивних поведінково-комунікативних стереотипів, позитивного відношення до лікування. Відвідував психореабілітаційний тренінг з подолання алкогольної залежності. З серпня 2019 року психічний стан пацієнта залишався стабільним: психопатоподібні розлади невілювались, поведінка носила спокійний, упорядкований характер без проявів агресії та аутоагресії. Під впливом реабілітаційних заходів пацієнт почав погоджуватися з необхідністю лікування під наглядом лікаря психіатра в майбутньому, висловлював жаль з приводу скоєного, казав «шкодую, що таке наробив…. більше так робити не буду… треба лікуватись». З лютого 2020 року сформувались настанови на відмову від вживання алкоголю в майбутньому. Формально усвідомлює наявність у себе хронічного психічного захворювання, підтверджує факт скоєного правопорушення, виказує жаль з цього приводу. Погоджується з необхідністю надглядатися лікарем-психіатром у майбутньому.
Обговоривши заяву, заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Стахановського міського суду Луганської області від 14 квітня 2013 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і перевести його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1