Справа № 524/509/20
Провадження № 1-кп/524/211/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року . Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002165 від 23.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берислав Херсонської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працює менеджером ФОП ОСОБА_8 , не одружена, раніше не судима, зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_6 22 червня 2019 року приблизно о 20 годині 45 хвилин, в світлий час доби, по асфальтобетонному покриттю на пристані річкового вокзалу по вул. Першотравневій, 1 в м. Кременчуці, не маючи посвідчення водія, керувала автомобілем «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 . В цей же час біля свого автомобіля «ВАЗ - 2115», д.н.з. НОМЕР_2 , з лівого боку стояв потерпілий ОСОБА_4 .

Рухаючись у вказаному напрямку, водій автомобіля «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, де зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проте, ОСОБА_6 , не переконавшись в безпеці виконуваного маневру, змінила напрямок руху, повернула праворуч та допустила зіткнення із стоячим автомобілем «ВАЗ - 2115», д.н.з. НОМЕР_2 та наїзд передньою частиною автомобіля на потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті наїзду потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового черезсуглобового перелому велико і малогомілкової кістки правої нижньої кінцівки в верхній третині із зміщенням уламків, на тлі перелому підшкірної гематоми правої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Допитана по суті обвинувачення ОСОБА_6 вину свою у вчиненні злочину, що їй інкримінується визнала повністю, цивільний позов прокурора визнала повністю, а позов потерпілого визнала частково. По суті пред`явленого обвинувачення пояснила, що 22 червня 2019 року вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 приблизно о 20-21 год. приїхали в район Річпорту в м. Кременчуці на автомобілі «CHEVROLET - AVEO», який належить батькам ОСОБА_9 . Зупинившись на Річпорту, ОСОБА_6 попросила спробувати покерувати автомобілем, ОСОБА_10 погодився і обвинувачена сіла за кермо. Керуючи автомобілем ОСОБА_6 повернула праворуч і автомобіль покотився у напрямку автомобіля «ВАЗ - 2115» поруч з яким стояв потерпілий. Помітивши автомобіль потерпілого метрів за 15, обвинувачена розгубилася, перелякалася і кинула кермо автомобіля та відпустила педалі. Потім, ОСОБА_6 побачила руки потерпілого на капоті керованого нею автомобіля, а в подальшому відбулося зіткнення керованого нею автомобіля «CHEVROLET - AVEO» з автомобілем потерпілого «ВАЗ - 2115». Вийшовши з автомобіля, обвинувачена виявила, що травмувала потерпілого ОСОБА_4 . Останній попятився назад і впав, отримав перелом ноги. Права керувати автомобілем обвинувачена не має. Під час зіткнення автомобіль «CHEVROLET - AVEO» правою частиною переднього бампера контактував з автомобілем потерпілого «ВАЗ 2115». Вважає, що ймовірніше за все, травмувала ногу потерпілого переднім бампером автомобіля «CHEVROLET - AVEO». Про вчинене дуже шкодує, відчуває жаль та сором за вчинене. Потерпілого в лікарні вона не відвідувала, через те, що їй було дуже соромно за вчинене. Потерпілого в лікарні відвідували батьки обвинуваченої та пропонували йому матеріальну допомогу на лікування.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується такими безпосередньо дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що 22.06.2019 року в суботу приблизно о 18 год. він приїхав порибалити в район «Річкового порту» в м. Кременчуці, а трохи пізніше до нього приїхали невістка і син. Приблизно в 20 год. 45 хв. в районі відділення «ПриватБанку» на Річковому порту трапилася дорожньо-транспортна подія, на вулиці почало вже темніти. Дорожньо-транспортна подія трапилася за наступних обставин: на чорному автомобілі «CHEVROLET - AVEO» під`їхали хлопець з дівчиною і зупинилися приблизно метрів за 15 від потерпілого. Потім потерпілий побачив, що автомобіль «CHEVROLET - AVEO» стоїть вздовж пристані і відволікся по своїм справам. Далі потерпілий ОСОБА_4 побачив, що автомобіль «CHEVROLET - AVEO» розпочав рух, а потім зненацька різко повернув праворуч в бік потерпілого і поїхав на нього. Потерпілий в цей час стояв поряд зі своїм автомобілем «ВАЗ - 2115» з боку сидіння водія з відкритими дверима, а саме між автомобілем та відкритими дверима. Внаслідок наїзду автомобілем «CHEVROLET - AVEO» на автомобіль потерпілого «ВАЗ - 2115», ОСОБА_4 придавило дверима власного автомобіля. Потерпілий вийшов із-за дверей свого автомобіля, обперся об капот автомобіля «CHEVROLET - AVEO», автомобіль трохи пригальмував, а потім знову відновив рух і збив потерпілого ОСОБА_4 . Потерпілий впав і почали кричати випадкові свідки, після цього водій автомобіля «CHEVROLET - AVEO» заглушив двигун. Далі з пасажирського сидіння автомобіля «CHEVROLET - AVEO» вийшов хлопець. Хто сидів за кермом автомобіля потерпілий не бачив. Коли потерпілий лікувався в лікарні з приводу перелому ноги, йому робили операцію та поставили на місце перелому металеву пластину, яку оплатили батьки обвинуваченої близько 16 тис. грн., а також оплачували деякі ліки, точну суму потерпілий назвати не може. На стаціонарному лікуванні потерпілий перебував приблизно два тижня і за цей час не міг пересуватися. Під час лікування потерпілого, який був обмежений в пересуванні, доглядала дружина. У зв`язку з отриманими травмами потерпілий зазнав моральної шкоди, оскільки був деякий час лежачим, перебував у загальній палаті травматологічного відділення лікарні, де лежало ще чотири чоловіка і не міг сам себе обслуговувати, вільно справляти природні потреби.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_4 22 червня 2019 року після обіду її чоловік пішов рибалити в районі Річкового вокзалу на вул. Першотравневій. Після 20 год. свідку зателефонувала донька потерпілого і повідомила, що останній потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Прибувши на місце події, свідок виявила, що її чоловік лежить за автомобілем «ВАЗ - 2115», що належить їх сім?ї. Двері зі сторони водія на автомобілі потерпілого були пошкоджена, а сам потерпілий лежав на асфальті, головою на коліні свого сина. Обвинувачена в цей час стояла в стороні і свідок підійшла до неї запитати, що сталося. ОСОБА_6 відповіла, що це вона була за кермом і вона винна у тому, що сталося. Хлопець обвинуваченої повідомив, що він навчав ОСОБА_6 керувати автомобілем і дав їй сісти за кермо. Швидку медичну допомогу чекали довго. Коли чоловіка забрала швидка, свідок ОСОБА_11 залишилася біля автомобіля. Під час ДТП також був пошкоджений телефон чоловіка. Чоловіка госпіталізували до третьої міської лікарні в травматологічне відділення, свідок поїхала до нього на наступний день. В лікарні потерпілий перебував з 22.06.2019 року по 08.07.2019 року. Після ДТП потерпілий втратив роботу, оскільки на протязі чотирьох місяців не міг ставати на ногу та самостійно ходити і дружина його доглядала. Після ДТП потерпілий не може виконувати роботу по господарству, яку він виконував раніше. У лікарню обвинувачена ні разу не приїздила, а приїздили її батьки. Матеріальну допомогу на лікування батьки обвинуваченої надавали в загальній сумі 25800 грн. Протягом всього лікування дружина потерпілого кожного тижня відвідувала потерпілого в лікарні, змушена була користуватися послугами таксі та просити про допомогу інших осіб для транспортування потерпілого до автомобіля та до квартири. Після ДТП потерпілий не може вести такий же активний спосіб життя, як це було раніше, подорожувати, їздити до друзів, хворів у той період коли народилася онука.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка є невісткою потерпілого ОСОБА_4 та показала, що 22.07.2019 року вона та її чоловік прийшли на Річковий вокзал до батька чоловіка, який рибалив. Приблизно в 20 год. 30 хв. під?їхав чорний автомобіль «CHEVROLET - AVEO» за кермом, якого сидів хлопець. Потім за кермо цього автомобіля сіла дівчина, одягла окуляри і почала їхати на автомобіль потерпілого. Свідки цієї події почали кричати дівчині, щоб вона проявила обережність. Дівчина кинула кермо, а хлопець намагався вивернути кермо, однак зіткнення відбулося і потерпілий упав та отримав травму ноги. Потім викликали швидку і забрали потерпілого до третьої міської лікарні, потерпілий був в лікарні з 22.06.2019 року по 08.07.2019 року.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 22.06.2019 року вони з ОСОБА_13 приблизно в 20 год. Приїхали в район Річпорту на автомобілі «CHEVROLET - AVEO», що належить його батькам. ОСОБА_14 попросила покерувати автомобілем, свідок їй дозволив і пересів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_6 сіла на місце водія. Обвинувачена зрушила з місця і автомобіль покотився, ОСОБА_15 перелякалася і кинула кермо, а ОСОБА_9 почав намагатися вивернути кермо. Потерпілий намагався зупинити автомобіль, а потім травмувався і впав. Після цього, сторонні люди викликали швидку медичну допомогу і потерпілого госпіталізували.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що він є сином потерпілого. 22.06.2019 року на Річковому вокзалі трапилася ДТП під час якої, дівчина на автомобілі «CHEVROLET - AVEO» чорного кольору наїхала на його батька. Потерпілий на Річковий вокзал приїхав на власному автомобілі порибалити.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що він є вітчимом обвинуваченої ОСОБА_6 22.06.2019 року його падчерка зателефонувала і повідомила, що вона збила автомобілем чоловіка в районі Річкового порту. Приїхавши на місце події, свідок з дружиною побачили потерпілого ОСОБА_4 , який лежав на асфальті. Після приїзду швидкої, погрузили потерпілого в карету швидкої медичної допомоги. У подальшому приблизно два рази свідок ОСОБА_17 та його дружина відвідували потерпілого в лікарні, пропонували матеріальну допомогу на лікування.

Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підтверджується такими письмовими доказами.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.06.2019 року, схемою та фототаблицею до даного протоколу, згідно з якими зафіксована загальна обстановка на місці події безпосередньо після пригоди, розташування транспортних засобів (т.2 а.с. 25-32).

Висновком судово-медичної експертизи № 390 від 18.07.2019 року згідно з яким, у потерпілого ОСОБА_4 виявлено закритий уламковий черезсуглобовий перелом велико і малогомілкової кістки правої нижньої кінцівки у верхній третині зі зміщенням уламків. Дані тілесні ушкодження утворилися одномоментно, за механізмом утворення вони утворилися від від ударної дії тупим твердим предметом і є характерними для утворення їх від удару виступаючою частиною автомобіля легкового типу при центральному чи близькому до нього зіткненні. Дані тілесні ушкодження є тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров?я. (т.2 а.с. 50-52).

Висновком судової автотехнічної експертизи № 25 від 14.01.2020 року, згідно з яким, в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мала технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.(т.2 а.с.72-74).

Таким чином, заслухавши справу на засадах змагальності і диспозитивності в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання обвинуваченої ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки вона, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього рух, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, форму вини, всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість наслідків, що наступили від злочину, дані про особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою. Враховується також вік та стан здоров`я обвинуваченої.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують вину суд не знаходить.

Враховуючи невелику тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину та її особу, яка є раніше не судимою, за місцем роботи характеризується позитивно, досудову доповідь органів пробації, згідно з якою її виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк, а особа не становить небезпеки для суспільства ( т. 1 а.с. 117), суд вважає, що необхідним і достатнім буде покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК України в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, суд застосовує мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції станом на час вчинення злочину 22.06.2019 року), оскільки відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень») посилює нижню межу в частині збільшення мінімального розміру штрафу, а тому в частині мінімального розміру штрафу за ч. 1 ст. 286 КК України, слід застосовувати редакцію санкції ч. 1 ст. 286 КК України, що діяла станом на 22.06.2019 року.

Відповідно до абз. 3 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 24 від 23.12.2005 року, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права

керувати транспортними засобами, є неможливим.

За таких обставин, суд не застосовує до обвинуваченої ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк.

Цивільний позов прокурора підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки він визнається обвинуваченою та підтверджується наданими доказами (т.1 а.с. 11).

Потерпілим ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов у кримінальному провадженні до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення та до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вирішуючи цей позов у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Положення частини 1 статті 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до страхової компанії як юридичної особи, на яку статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено обов`язок відшкодування такої шкоди. Така правова позиція викладена у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к.
Судом встановлено, що матеріальна шкода на лікування потерпілого, з урахуванням відшкодованого протягом досудового слідства, становить 2 294,72 грн. (т.1 а.с. 40-57) і підлягає стягненню із ПАТ «Страхової компанії «Уніка».

Крім того, внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль потерпілого ОСОБА_4 «ВАЗ - 2115», д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №123 від 16.07.2019 року, вартість матеріального збитку складає 14654, 98 грн., оплата проведення експертного автотоварознавчого дослідження складає 900,00 грн., що також підлягає стягненню з ПАТ «Страхової компанії «Уніка».

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Таким чином, з СК "Уніка" на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5% витрат на лікування, тобто 114,74 грн.

Поряд з цим, потерпілий вважає, що йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 100 000 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) вказав, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Крім цього, в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В результаті вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, потерпілому ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість їх повноцінного продовження.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права і ч. 2 ст.1172 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню грішми за рахунок обвинуваченої ОСОБА_6 .

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_4 , яких він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним стражданням буде сума, що складає 35 000 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.06.2019 року на автомобіль «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 необхідно скасувати.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_6 процесуальні витрати на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю, стягнувши з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в місцевий бюджет м. Кременчука ( , р/р 1074 в ГУ ДКСУ у Полтавській області , МФО 831019) 10723 грн. 50 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на його користь 17849 грн. 70 коп. матеріальної шкоди та 114 грн. 74 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 35 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.06.2019 року на автомобіль «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 .

Речові докази: автомобіль «CHEVROLET - AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_18 , автомобіль «ВАЗ - 2115» д.н.з. НОМЕР_2 залишити у власності ОСОБА_11 .

Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи, що складають 628 грн. 04 коп., стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1