ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 484/3572/16-к Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/502/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - Грошевої та ОСОБА_3 ,
з секретарем - ОСОБА_4 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2016 року ОСОБА_6 засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч.5 ст.72 КК України.
Початок строку 08.12.2016 року, кінець строку 05.05.2020 року
З 07.10.2017 р. ОСОБА_6 відбуває покарання в Покровській ВК (№ 17).
Державна установа «Поктровська виправна колонія (№17)» та спостережна комісія Балаклійської РДА Харківської областізвернулися до Балаклійського районного суду Харківської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що в досліджених судом матеріалах відомості про працевлаштування засудженого не підтверджені допустимими доказами у вигляді зареєстрованих за правилами діловодства заяв засудженого про бажання працевлаштування, наказами про працевлаштування, заявами про бажання брати участь в програмі диференційного-виховного впливу тощо в особовій справі засудженого, тому суд оцінює ці дані критично, оскільки не можливо поза розумним сумнівом встановити достовірність участі засудженого у цих заходах. За висновком попередньої характеристики від 01.11.2017р. характеризувався посередньої, на шлях виправлення не ставав.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки станом на 05 серпня 2019 року він відбув 2 роки 8 місяців покарання з 3 років 6 місяців. Характеризується позитивно, працює, має заохочення, стягнень не має, вину в скоєному злочині визнав, заборгованості за виконавчими листами не має, має позитивні плани на майбутнє та позитивну відповідь органу пробації щодо місця проживання та соціального супроводу після звільнення з місць позбавлення волі. Вчинив злочин не поєднаний із застосуванням насильства по відношенню до особи. Наявність судимостей та застосування до нього умовно-дострокового звільнення раніше не є законною підставою у відмові в застосуванні умовно-дострокового звільнення на теперішній час.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 відбував покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2016 року, яким він засуджений за ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч. 5 ст. 72 КК України. Початок строку відбування покарання 08.12.2016р., кінець 05.05.2020р.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до характеристики, затвердженої 16.07.2019 р. ОСОБА_6 зарекомендував себе позитивно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійсню за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, бере участь в програмі диференційного-виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Підготовка до звільнення», являється головою ради колективу засуджених відділення. Являється головою ради колективу засуджених відділення, що підтверджується відповідним витягом з протоколу засідання ради колективу засуджених відділення.
При детальному дослідженні матеріалів особової справи суд встановив, що засуджений ОСОБА_6 відбував покарання в Кременчуцькій виправній колонії № 69 у зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень - 07.10.2017 року був переведений до державної установи «Покровська виправна колонія (№17)».
Отже, при наявності інших позитивних відомостей про засудженого, таку його поведінку в місцях позбавлення волі не можна називати сумлінною виходячи з наступного.

За висновком попередньої характеристики від 01.11.2017 року ОСОБА_6 характеризувався посередньої; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість; відповідно до ст.123 КВК України участь у реалізації програм диференційованого-виховного впливу не приймав; відповідно до ст.127 КВК України участь у роботі самодіяльних організацій не приймав; до складу ради колективу засуджених не входив; на шлях виправлення не ставав (особова справа а.с.34-35).
Крім того, засудженим ОСОБА_6 14.02.2018 року був порушений режим тримання та на підставі рішення дисциплінарної комісії від 22.02.2018 року про притягнення до відповідальності за невиконання покладених обов`язків та порушень встановлених заборон, засудженому була проведена бесіда виховного характеру (особова справа а.с.44-45).
Поряд з цим матеріали особової справи засудженого не містять даних про залучення засудженого до безоплатних робіт, зокрема, пов`язаних з благоустроєм території установи виконання покарань.
Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», дані щодо сумлінної поведінки засудженого та ставлення його до праці повинні відображати процес виправлення засудженого і стосуватися всього періоду відбування ним покарання.

Таким чином, висновки суду на час розгляду клопотання, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від покарання, є обґрунтованими.

Окрім того відповідно до повідомлення начальника Державної установи «Поктровської виправної колонії (№17)» від 05.05.2020 року № 2/12/1-687 ОСОБА_6 був звільнений з установи 05 травня 2020 року за відбуттям строку покарання, в зв`язку з чим застосування умовно -дострокового звільнення на цей час є неможливим .

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: