Справа № 579/855/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
25 вересня 2020 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добротове Кролевецького району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за місцем проживання АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, неодруженого, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
В середині грудня 2019 року ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 з метою завершення прибирання території двору, але останнього за місцем мешкання не виявив. Перебуваючи на території домогосподарства за місцем мешкання ОСОБА_5 , котре розташоване по АДРЕСА_2 виявив транспортний засіб - мотоцикл марки «Мінськ», д.р.н. НОМЕР_1 , після чого в останнього виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Перебуваючи на території домогосподарства, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, таємно від оточуючих, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, незаконно заволодів транспортним засобом - мотоциклом марки «Мінськ», д.р.н. НОМЕР_1 належний ОСОБА_5 , вартістю 3760,00 гривень згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 19/119/11/2-61е від 24.03.2020 року.

В подальшому ОСОБА_4 з вказаним транспортним засобом - мотоциклом марки «Мінськ», д.р.н. НОМЕР_1 покинув місце вчинення злочину, та на перехресті вул. Костенка та вул. Молодіжна в с. Добротове, Кролевецького району не впорався з керуванням та впав, після чого залишався на місця протягом тривалого часу, де в подальшому був виявлений

ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом.

До суду подано угоду про примирення від 15 травня 2020 року у кримінальному провадженні.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про примирення від 15 травня 2020 року обвинувачений у відповідності до ст.ст.469, 471 КПК України уклав дану угоду про примирення, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, відшкодувати завдані збитки, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289 КК України у виді трьох років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Також, у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому та потерпілому наслідки укладення угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.ст. 389-1 КК України та ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений беззастережно визнав вину повністю в обсязі підозри, відшкодував завдані збитки.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.289 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, добровільне відшкодування шкоди, характеристика з місця проживання позитивна, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді у виді обмеження волі, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим , а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає обгрунтованим призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, але враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наявність пом`якшуючих обставин, є підстави для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню.

Суд вважає за необхідне запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 15 травня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000102, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому за цим законом покарання у виді трьох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Речові докази, мотоцикл марки «Мінськ», д.р.н. НОМЕР_1 переданий на зберігання ОСОБА_5 дозволити використовувати за призначенням.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати на проведення експертизи в розмірі 1256 грн. 08 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, обвинуваченому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1