Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Первомайськ Справа :484/5491/19

Номер провадження : 1-кп/484/147/21

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001154, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, маючого середню освіту, маючого інвалідність ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 26.05.2019 року близько 02:30 був затриманий на вул. Молокова м. Первомайська Миколаївської області за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП. Під час особистого огляду та огляду речей ОСОБА_3 в приміщенні Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області у ОСОБА_3 було виявлено зіпер-пакет, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. Виявлений зіпер-пакет з порошкоподібною речовиною під час огляду місця події було одразу вилучено, поміщено до пакету, який на місці пронумеровано, прошито, опечатано та скріплено підписами. Дану речовину ОСОБА_3 придбав за кілька днів до вказаних подій (точної дати встановити не вдалося) у візуально знайомого йому хлопця, імені якого він не знає, на території Голованівського району Кіровоградської області в якості психотропної речовини амфітамін, щоб вжити його, після чого привіз додому та зберігав при собі з метою подальшого вживання без мети збуту. Згідно з висновком судово-хімічної експертизи у складі наданої на експертизу у полімерному файл-пакеті № 1 в полімерному зіп-пакеті порошкоподібної речовини білого кольору виявлено PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентанол-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; кількість представленої на експертизу речовини становить 0,9404 г, маса PVP у її складі 0,8614 г.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого проступку, пояснив, що дійсно придбав вказану психотропну речовину для власного вживання; мети її збувати в нього не було; під час складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративного правопорушення, він добровільно видав працівникам поліції наявний у нього психотропну речовину; у вчиненому щиро кається.

Згідно з висновком експерта від 19.06.2019 року № 812, безпосередньо дослідженого судом, у складі наданої на експертизу у полімерному файл-пакеті № 1 в полімерному зіп-пакеті порошкоподібної речовини білого кольору виявлено PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентанол-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено; кількість представленої на експертизу речовини становить 0,9404 г, маса PVP у її складі 0,8614 г.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Виконавши дії передбачені ст. 349 КПК України та з`ясувавши, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши особливості оскарження, при викладених обставинах, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого проступку знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час призначення обвинуваченому покарання суд ураховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, має повну середню освіту; за місцем проживання характеризується позитивно; має інвалідність загального захворювання ІІІ групи; на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; раніше не судимий; вчинив проступок вперше; повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено.

За змістом ст. 12 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, правопорушення, інкриміноване обвинуваченому, відноситься до категорії проступків.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, відомостей про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), позицію державного обвинувача, обвинуваченого та захисника, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді штрафу.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Указаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з якими незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

При визначені міри покарання суд застосовує ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Оскільки згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість; закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд застосовує положення закону, чинного на момент вчинення кримінального правопорушення, як такого, що поліпшує становище обвинуваченого.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України, в редакції станом 26.05.2019 року, передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Оскільки суд дійшов до висновку про призначення покарання у вигляді штрафу, враховуючи приписи ст. 5 КК України, суд визначає міру покарання, визначену у санкції частини 1 статті 309 КК України, у редакції закону про кримінальну відповідальність станом на 26.05.2019 року.

Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ речовину масою 0,925 г, маса PVP у її складі 0,8614 г. знищити.

Згідно зі ст. 124 КПК України витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» в сумі 628,04 грн. має бути стягнуто з обвинуваченого.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 65, 66, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.);

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім грн. 04 коп.);

речові докази у справі: речовину масою 0,925 г, маса PVP у її складі 0,8614 г., які відповідно до квитанції № 132 від 24.06.2019 року передано в ЕП № 3615660 на зберігання до камери зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законноїсили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

03.02.2021