Справа № 369/6165/20
Провадження № 1-кп/369/919/21
В И Р О К
іменем України
10.02.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000008 від 28.04.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

встановив:

27.04.2020 року близько 22.30 ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину біля зупинки громадського транспорту «Ашан-Кільцева» в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, вдарив кулаком правої руки в ділянку правого ока наглядно знайомого ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та рваних ран правої очної ділянки, які, відповідно до висновку експерта № 29 від 29.04.2020 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння ран необхідно термін більше 6, але менше 21 дня.

Після чого ОСОБА_4 відкрито забрав у ОСОБА_6 276 грн., які перебували у зовнішній кишені верхнього одягу останнього, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав та пояснив, що ОСОБА_7 за усною домовленістю він позичив тисячу гривень, яку останній тривалий час не віддавав, ввечері 27.04.2020 року він зустрів ОСОБА_5 в кафе-наливайці, де між ними виник конфлікт з приводу боргу, ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_5 і забрав у нього гроші, з магазину пішов, наступного дня його затримали. У вчиненому щиро розкаявся, при призначенні покарання послався на розсуд суду, також зауважив, що він хотів компенсувати потерпілому збитки, але ОСОБА_9 виїхав зі свого місця проживання та ОСОБА_8 не зміг його розшукати.

Розгляд справи відбувався за відсутності потерпілого ОСОБА_5 , який не виявив бажання брати участь у судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена повністю, тому кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 187 КК України відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 187 КК України, зі звільненням від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ у справі диск з відеозаписом слідчого експерименту залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1