УХВАЛА
Іменем України

21.08.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю учасників судового провадження :

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження №0002846 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тригір`я Житомирського району Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючий охоронцем в ТОВ "Дівікс", пенсіонер, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в суді знаходиться зазначене кримінальне провадження у якому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за наступних обставин.

14.07.2018, о 04 год. 45 хв., перебуваючи на території літнього майданчику вареничної «Балувана Галя» по вул. Перемоги, 12 у м. Житомир, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 , який сидів на стільці за столом, та утримуючи в правій руці спеціальний засіб ПР 13 наніс один удар в область задньої поверхні шиї.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 утримуючи в правій руці спеціальний засіб ПР 13 наніс останньому два послідовних удари в область поперекової ділянки, один удар в область правого плеча та один удар в область лівого плеча.
Внаслідок своїх злочинних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні шиї в правій поперековій ділянці, верхніх та нижніх кінцівок - які відносяться до легких тілесних ушкоджень та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

Під час судового розгляду надійшло клопотання захисника підтримане обвинуваченим про звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі у зв?язку із закінченням строків давності. При цьому захисник зазначив, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, минуло більше двох років з моменту вчинення інкримінованого йому правопорушення, згідно ст.ст. 5, 12, 49 в редакціях КК України на час вчинення та в подальших редакціях має підстави для задоволення даного клопотання.

Прокурор підтримав данне клопотання про закриття кримінального провадження.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючою обставиною. Однак, ОСОБА_5 не заперечував проти закриття справи відповідно до положень ст. 49 КК України, зазначив, що окрім цієї справи до кримінальної відповідальності не притягувався.

Представник потерпілих ОСОБА_4 покладається на розсуд суду щодо даного клопотання. Зазначив, що якщо є законні підстави і судове провадження не зупинялось, то не заперечує проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності передбачені у ст. 49 КК України.

Дослідивши санкцію ч.1 ст.125 КК України, можна зробити висновок, що дане кримінальне правопорушення відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш сурове ніж обмеження волі.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - два роки, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З наведеного можна зробити висновок, що строк давності в даному випадку складає два роки з дня вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

У даному кримінальному провадженні строк давності не призупинявся. Приводи не застосовувались, в розшуку обвинувачений не перебував.

Згідно ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

У кримінальному провадженні відсутні відомості, що ОСОБА_5 вчинено новий злочин.

Згідно матеріалів справи, подія кримінального правопорушення відбулася 14.07.2018 року. З цього виходить, що проміжок часу з моменту вчинення кримінального правопорушення складає більше двох років, що згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за злочин невеликої тяжкості.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 287/359/14-к, суд прийшов до висновку, що у нормах КПК не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні.

Відповідно правової позицій касаційної інстанції викладених в постановах по справам № 462/7282/14-к від 12.12.18, № 200/4664/14-к, №566/554/16-к від 12.11.19 дане клопотання підлягає до задоволення без встановлення вини обвинуваченого.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 566/554/16-к вказується про те, що у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закривається кримінальне провадження та звільняється особа від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття провадження. У судовому засіданні, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження.

З огляду на наведене, враховуючи всі доводи сторін, останні правові мотиви та рішення прийняті Верховним Судом клопотання захисника підлягає до задоволення, а кримінальне провадженню закриттю, оскільки на час надходження провадження до суду спливли строки давності, передбачені ст. 49 КК України та перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений в розшук не оголошувався.

Керуючись ст. 49 КК України та ст. 284 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0002846 від 14.07.2018 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1