Справа № 642/542/20
№ провадження 1-кп/646/587/2020
У Х В А Л А
22.12.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
присяжних ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , запасного присяжного ОСОБА_5 ,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
законних представників обвинуваченого ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001637 від 04.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_11 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 , посилаючись на те, що на даний час ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, і які можуть реально настати, якщо обвинуваченому ОСОБА_11 буде змінено запобіжний захід. ОСОБА_11 , опинившись на свободі, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку свідків та переховуватись від суду, у зв`язку із чим він може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, неповнолітній ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду на території України або виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України. Крім того, вина неповнолітнього ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується у тому числі і показами свідків, особисто відомих обвинуваченому, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Характер та фактичні обставини інкримінованого неповнолітньому ОСОБА_11 злочину свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. Вказане унеможливлює запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 та її представник клопотання прокурора підтримали у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку тримання його під вартою.

В судовому засіданні захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 , посилаючись на те, що таке клопотання прокурора не може бути розглянуто не в повному складі колегії суду за відсутності судді ОСОБА_14 . Крім того, доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором не надано. Обвинувачений ОСОБА_11 жодним чином не чинив тиску на свідків у даному кримінальному провадженні, під час досудового розслідування самостійно з`являвся за кожним викликом до слідчого та прокурора. А тому у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого просить відмовити.

Законні представники обвинуваченого підтримали думку захисника про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_11 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 15 років. Наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою ухилення від відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які в судовому засіданні на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, не допитані, а тому не зменшились ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, суспільну важливість об`єкту посягання, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується. Також не змінились обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо особи обвинуваченого - його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду по кримінальному провадженню, а тому суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.04.2020 р. пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України викладено в такій редакції: у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

В зв`язку з зазначеним, посилання захисника на неможливість розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у даному судовому засіданні, є необґрунтованим.

Суд відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 196, 205, 331 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_11 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 терміном до 60 днів, тобто до 20.02.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1