Провадження № 1-кс/643/4880/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004871 від 20.11.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення
встановив :

Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004871 від 20.11.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення.
В ході досудового розслідування встановлено, що 20.11.2020 о 15.54 до чергової частини Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення вхід оператора "102" за фактом повідомлення диспетчера охоронної фірми "Каскад" про те, що невідомий чоловік проникнувши до продуктового магазину "Маркет24" за адресою: м. Харків, вул. В. Зубенка 23, із погрозою предмета схожого на пістолет, тобто застосування насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я, заволодів грошовими коштами у сумі 2341, 00 грн.

Вказана подію внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004871 від 20.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за вказаним фактом розпочато досудове розслідування.

В ході огляду місця події 20.11.2020 в період часу з 16.10. до 17.50 год. за адресою: м. Харків, вул. В. Зубенка, 23, приміщення магазину «Маркет24», виявлено та вилучено: предмет схожий на магазин з металевим балоном всередині, 4- ри змиви з ручки вхідних дверей, ВЛЛ зі слідами капілярних ліній.

В ході ОРЗ встановлено, що особа що вчинила вказаний злочин може пересуватися на автомобілі ВАЗ 21124 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того встановлено, що до причетності до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.11.2020 до чергової частини Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора 102, що за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 81, виявлено автомобіль, на якому, по орієнтуванню, може пересуватися особа, що вчинила вказане правопорушення. До місця виїхала СОГ Московського ВП ГУ НП в Харківській області, де на вулиці, по пр. Ювілейному, 81, м. Харкова, було виявлено автомобіль ВАЗ 21124 ЗНГ д.н.з. НОМЕР_1 в якому знаходився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.11.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Під час обшуку особи, на підставі ч. 3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил передбачених ч. 7 ст.223 КПК України, у ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти, а саме: грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 12 шт. в розмірі 600 грн., а саме купюри: ТИ 3871570, УИ 3339588, ТА 1053685, УЕ 8076496, УЗ 1327807, АА 6317518, СР 4128973, УР 4799220, СК 6806951, УИ 9459781, ТИ 4946211, УБ 9247562, грошові кошти номіналом 5 грн., в кількості 1-ї шт., а саме купюри : ЮЕ 7039858, грошові кошти номіналом 10 грн., в кількості 1-ї шт., а саме купюри: ЮЄ 5578422, сумка чоловіча чорного кольору фірми «Н.Т. 1983.8»

Приймаючи до уваги, що вилучені предмети будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою їх збереження в якості речових доказів та позбавлення можливості його знищення або переховування, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотання надав заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, клопотання підтримав. Крім того подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що не мав можливості звернутися з клопотанням у встановлений законом строк, у зв`язку з тим, що займався невідкладними слідчими діями по іншому кримінальному провадженню. На підставі викладеного просив клопотання задовольнити.
В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0004871 від 20.11.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження та за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
Слідчий суддя вважає причини пропуску слідчим строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна поважними, а накладення арешту вважає обґрунтованим та таким, що відповідає виконанню завдань, перелічених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:

Поновити строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна.
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти номіналом по 50 грн. в кількості 12 шт. в розмірі 600 грн., а саме купюри: ТИ 3871570, УИ 3339588, ТА 1053685, УЕ 8076496, УЗ 1327807, АА 6317518, СР 4128973, УР 4799220, СК 6806951, УИ 9459781, ТИ 4946211, УБ 9247562, грошові кошти номіналом 5 грн., в кількості 1-ї шт., а саме купюри : ЮЕ 7039858, грошові кошти номіналом 10 грн., в кількості 1-ї шт., а саме купюри: ЮЄ 5578422, сумка чоловіча чорного кольору фірми «Н.Т. 1983.8», яке було вилучене під час обшуку особи затриманої в порядку ст. 208 КПК України, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1