УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002409 від 25.09.2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця міста Одеси, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.04.2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 4 місяці, 30.06.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 27.08.2020 близько 15:30 годин, ОСОБА_5 вступивши в злочинну змову з ОСОБА_7 , направлену на таємне викрадення чужого майна, прибули за адресою: м. Одеса, вул. Тополева, буд. 16, та перебуваючи на 10-му поверсі вказаного будинку, помітили чавунну батарею, яка знаходиться на балансі ОСББ «Роксолана», яку останні визначили предметом свого спільного злочинного посягання.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , переконавшись, що їх дії непомітні для оточуючих, діючи умисно, таємно викрали вищезазначену чавунну батарею, вартістю 240 гривень.
Заволодівши предметом свого злочинного посягання, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спрямували свої зусилля для доведення злочину до кінця, однак, при виході з будинку, довести свій злочинний намір до кінця не змогли із причин, що не залежали від їх волі, у зв`язку з тим, що були зупинені на першому поверсі мешканцем будинку.
10.09.2020 року відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки в рамках даного кримінального провадження наявна обґрунтована підозра за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з огляду на наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення до суду було подано клопотання про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
24.09.2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, просив врахувати стан здоров`я його підзахисного, а також характеризуючі його матеріали.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що він не переховувався від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебував у Дніпропетровській області, так як йому необхідно було стати на облік в органі пробації за відповідним вироком суду.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 10.09.2020 року відносно ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру за фактом можливого вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК Українисторона обвинувачення посилається на: протокол прийняття заяви та допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , протокол огляду місця події за місцем вчинення кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано як ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 при виході з парадної будинку були зупинені разом з викраденою батареєю мешканцем будинку ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які пояснили обставини вчинення кримінального правопорушення та затримання осіб, які його вчинили, висновок судової товарознавчої експертизи від 31.08.2020 року, щодо визначення ринкової вартості чавунного радіатора опалення (батареї), інші матеріали клопотання в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Що стосується заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, з огляду на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тяжкість такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке передбачено КК України за його вчинення, характеризуючі підозрюваного матеріали, які стосуються наявності у останнього судимостей, слідчий суддя в цілому вважає існуючими в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.
Між тим, на думку слідчого судді, існування таких ризиків є незначним, з огляду на його характеризуючі матеріали, в тому числі, стан його здоров`я, наявність дитини.
Крім того, слідчий суддя не може визнати обґрунтованим факту його переховування від органів досудового розслідування та суду, на підставі чого було винесено ухвалу про надання дозволу на його затримання, оскільки в судовому засіданні підозрюваний пояснив, що не переховувався від органів досудового розслідування та суду, а перебував в Дніпропетровській області, з метою поставки на облік в органі пробації за вироком суду. Про обґрунтованість вказаних доводів може свідчити також обставини того, що підозрюваний самостійно повернувся до м. Одеси, де й був затриманий.
За таких обставин, попри існування означених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, виходячи з співмірності тяжкості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тяжкості інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на думку слідчого судді, застосування такої міри запобіжного заходу відносно підозрюваного не буде відповідати вимогам розумності та співмірності.
Зокрема, на думку слідчого судді, забезпечити досягнення мети відповідного запобіжного заходу можливо забезпечити шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту.
Так, на думку слідчого судді, вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, а також практиці Європейського суду з прав людини.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002409 від 25.09.2020 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 13.12.2020 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 13.12.2020 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1