Провадження № 1-кп/756/324/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» січня 2021 року Оболонський районним суд м. Києва

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва в режимі відеоконференції з Державною установою «Райківська виправна колонія №73» кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Брусилівського району, смт. Брусилів, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29.03.2000 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі. Із застосуванням ст. 46-1 КК України відтермінувати виконання вироку на 2 роки (в редакції 1960 року);

2) 05.03.2003 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;

3) 02.11.2005 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області, за ч. 3 ст. 185 ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 05.07.2010 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

5) 11.08.2011 року вироком Брусилівського районного суду Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 03.11.2016 року вироком Оболонського районного суду м.Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

7) 18.10.2018 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.152, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

8) 17.04.2019 року вироком Подільського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
02.06.2016 року приблизно о 03:00 год. ОСОБА_4 , разом із особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження перебували за адресою: АДРЕСА_2 . Проходячи повз вказаний житловий будинок, а саме знаходячись поряд із першим під`їздом, ОСОБА_4 та особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження побачили ОСОБА_5 , який йшов попереду них та в правій руці тримав спортивну сумку. В той момент у ОСОБА_4 та особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження виник умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме спортивною сумкою, яка знаходилася в руках ОСОБА_5 , після чого, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження наніс ОСОБА_5 удар пляшкою із алкогольним напоєм, яку тримав у правій руці в область голови, після чого останній впав на землю, потім, ОСОБА_4 дістав із правої кишені ОСОБА_5 його мобільний телефон та положивши до правої кишені своїх штанів, особа матеріали відносно якої виділено в окреме провадження взяла спортивну сумку із особистими речами ОСОБА_5 , яка знаходилась в правій руці останнього та побігли в невідомому напрямку, а викраденим майном в подальшому, розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_5 було завдано майнову шкоду на загальну суму 5 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, детально вказавши на обставини та механізм вчиненого, що викладені у вироці вище. Фактичних обставин справи, та вартості майна не оспорював, у скоєному щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю доведена.

ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаного із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений покаявся та сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, враховуючи наслідки вчиненого ним правопорушення, вважає правильним обрати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання не в максимальних межах санкції встановленої ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого витрат пов`язаних із проведенням експертизи, оскільки суду не надано доказів на підтвердження вартості проведеної експертизи.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Подільського районного суду м.Києва від 17.04.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 14.11.2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим - з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1