ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2086/20 Справа № 210/2235/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України, про його умовно-дострокове звільнення, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
Вказана ухвала обгрунтована тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до умов та правил режиму утримання не довів свого виправлення, тому суд першої інстанції зробив висновок, що задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його заяву.
Апеляційну скаргу обгрунтував тим, що він має позитивну характеристику, працює, отримав освіту зварювальник, вважає, що став на шлях виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією усього майна.
Відповідно до наданої характеристики, засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі один раз був поміщений до ДІЗО. Допущене порушення виражалось у виготовленні та вживанні спиртних напоїв, на теперішній час стягнення погашене у встановленому законом порядку, має два заохочення.
Виконує обов`язки позаштатного електрогазосварника банно-прального комплексу установи, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд.
У виховних заходах та у роботі самодіяльних організацій, які проводяться в установі, участі не бере.
Колегія суддів вважає, що дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженого, а наявність двох заохочень за весь період відбуття покарання не можуть свідчити про виправлення засудженого.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України, про його умовно-дострокове звільненнязалишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України, про його умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4