Справа № 635/5860/20
Провадження № 1-в/635/860/2020
УХВАЛА

02 грудня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петрівка Сватівського району Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-01.03.2007 Сватівським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений 27.02.2008 умовно-дострокового на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 22 дні;
-15.06.2009 Сватівським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
-14.12.2009 Сватівським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців,
засудженого 12 грудня 2019 року Сватівським районним судом Луганської області за ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України, враховуючи ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, ?

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому виконуючий обов`язки начальника установи просить суд привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, вирок Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року відносно ОСОБА_4 .
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , прийшов до наступного висновку.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту ? Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, де кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відтак, з 01 липня 2020 року кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 КК України, виходячи з санкції частини відповідної статті, перестало бути злочином та тепер відноситься до категорії кримінальних проступків, адже в новій редакції відповідна санкція викладена в наступній редакції: «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Санкція ж частини першої статті 309 КК України в редакції чинній до 01 липня 2020 року передбачала покарання, зокрема, у виді позбавленням волі строк до трьох років. Отже, санкція частини першої статті 309 КК України в реакції Закону № 2617-VIII передбачає більш м`який вид покарання, ніж позбавлення волі.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Як встановлено судом з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній вироком Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 309 КК України та йому із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зокрема, за ч. 1 ст. 309 КК України ? у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Згідно вироку Сватівського районного суду Луганської області від 15 червня 2009 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання невідбутої частин покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
14 грудня 2009 року Сватівським районним судом Луганської області ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частин покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 15 червня 2009 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік, ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.
Вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.127, ч.2 ст.146 КК України та із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України йому визначено покарання у ввмді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року вирішено питання про застосування покарання за вироками Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року та Сватівського районного суду Луганської області від 14 грудня 2009 року, а саме, на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року у виді позбавлення волі на строк 5 років, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 14 грудня 2009 року, та за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Оскільки в редакції Закону № 2617-VIII санкція частини першої статті 309 КК України пом`якшує кримінальну відповідальність осіб, засуджених за вчинення відповідного кримінального правопорушення, вказаний закон має зворотну дію у часі в тій частині, в якій пом`якшує становище особи. Крім того, враховуючи приведене вище, ОСОБА_4 вважається засудженим, поміж іншим, також за ч.1 ст.309 КК України за діяння, яке вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене за сукупністю покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Відтак, ОСОБА_4 засуджений вироком Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року, зокрема, за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинений до набрання чинності положень Закону № 2617-VIII, та яке входять в сукупність за якими останній відбуває покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року, на нього поширюються правила заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ? у виді обмеження волі з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.
Приймаючи до уваги, що санкція ч.1 ст.309 КК України в редакції Закону № 2617-VIII не передбачають покарань у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним визначити засудженому вироком Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 4 роки. У зв`язку з тим, що остаточне покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року визначено із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначено ОСОБА_4 до відбуття до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, суд не змінює остаточно визначене судом покарання.
Разом з тим, оскільки на сьогоднішній день ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, яке йому призначено за сукупністю, до якої, поміж іншим, також ввійшов вирок Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року, виходячи з правил статті 72 та 74 КК України, остаточне покарання засудженому ОСОБА_4 слід визначити таким, яке раніше призначене вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року з врахуванням ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року, а саме, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, ?

постановив:

Клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 про пом`якшення призначеного покарання у випадку, передбаченому частиною третьої статті 74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? задовольнити.
Визначити ОСОБА_4 за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року покарання за ч.1 ст.309 КК України ? у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.
Остаточне покарання ОСОБА_4 до якого за сукупністю ввійшов також вирок Сватівського районного суду Луганської області від 01 березня 2007 року, залишити раніше призначене вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12 грудня 2019 року із врахуванням ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року ? у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1