Справа № 496/197/21
Провадження № 1-кс/496/69/21
У Х В А Л А

19 січня 2021 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника третьої особи ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000018 від 15.01.2021 року, за ознаками ч. 2 ст. 146 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки Фольксваген Б-6 р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, що перебуває в користуванні ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вилучений 15.01.2021 року в ході проведення огляду місця за адресою: АДРЕСА_2 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.01.2021 року до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 про те, що 15.01.2021 року близько 03.00 год. чоловік на ім`я ОСОБА_7 та чоловік на ім`я ОСОБА_8 знаходячись біля будинку по вул. Соборна в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, примусово посадили заявника до автомобіля марки Фольксваген Б-5 чорного кольору, при цьому заподіявши тілесні ушкодження. Дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 15.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. 15.01.2021 року в ході огляду місцям події за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено автомобіль марки Фольксваген Б-6 р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, що перебуває в користуванні ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , яким погоджено вказане клопотання, в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

В судовому засіданні третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотання. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що на автомобіль перебуває в його користуванні, він не є власником автомобіля.

Вислухавши пояснення третьої особи, представника третьої особи, вивчивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 2 статті 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються змісту клопотання про арешт майна, а саме: у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2021 року, за ознаками ч. 2 ст. 146 КК України, за наступною фабулою: «15.01.2021 року до Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 про те, що 15.01.2021 року близько 03.00 год. чоловік на ім`я ОСОБА_7 та чоловік на ім`я ОСОБА_8 знаходячись біля будинку по вул. Соборна в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, примусово посадили заявника до автомобіля марки Фольксваген Б-5 чорного кольору, при цьому заподіявши тілесні ушкодження».

Разом з цим, в прохальній частині клопотання слідчий просить накласти арешт на: автомобіль марки Фольксваген Б-6 р.н. НОМЕР_1 чорного кольору, що перебуває в користуванні ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , вилучений 15.01.2021 року в ході проведення огляду місця за адресою: АДРЕСА_2 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні, не зазначаючи ані підстав, ані мети арешту, не містить належного обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна, що суперечить п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, а також не зазначений власник цього майна.

Доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, дізнавача, прокурора (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого/дізнавача та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Обставини, вказані вище, не дають можливості врахувати вимоги п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, як то наслідки арешту майна для інших осіб, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що оскільки слідчим у клопотанні про арешт не наведено обґрунтованих підстав, у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт вищевказаного майна, не вказано мету, відомості про власника майна у прохальній частині клопотання та його контактні дані, вважаю, що наявні підстави для повернення зазначеного клопотання прокурору та встановлення строку у 72 години для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000018 від 15.01.2021 року, за ознаками ч. 2 ст. 146 КК України повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та встановити строк у 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1