Справа № 991/8030/20
Провадження1-кс/991/8251/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання адвоката про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015 року,

ВСТАНОВИЛА

До слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , що діє інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (Національного бюро, НАБУ) ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання адвоката про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015 року за підозрою, зокрема, ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (КК України).

Скаржник отримав відмову на своє клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015 року (допиту свідка) від детектива Національного бюро у формі постанови. Скаржник просить скасувати цю постанову детектива Національного бюро ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання адвоката про проведення допиту свідка, зобов`язати детектива Національного бюро відновити досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні та провести допит свідка, а також зобов`язати детектива Національного бюро повідомити адвоката про місце, дату та час проведення допиту свідка.

Обґрунтування скарги

Скаржник зазначив, що 15.07.2020 року він подав письмове клопотання № 2 про допит як свідка керівника ГО «НПУ «МЕЖИГІР`Я» ОСОБА_6

31.07.2020 року йому відповів керівник Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 у формі листа, яким повідомив його, що проведення допиту свідка є неможливим, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було зупинене.

Скаржник звернувся зі скаргою на бездіяльність детектива Національного бюро до Вищого антикорупційного суду. 03.09.2020 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду задовольнив скаргу скаржника, і зобов`язав детектива Національного бюро розглянути клопотання скаржника № 2 від 15.07.2020 року в порядку статті 220 КПК України.

23.09.2020 року скаржник отримав постанову детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання скаржника № 2 від 15.07.2020 року. Постанова була прийнята 15.09.2020 року. У постанові детектив зазначив, що станом на зараз досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015 року зупинене у зв`язку з проведенням процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. З урахуванням цього, проведення допиту як свідка керівника ГО «НПУ «МЕЖИГІР`Я» ОСОБА_6 є неможливим

Скаржник вважає постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки скаржник обґрунтував необхідність і можливість проведення допиту свідка, а тому детектив був зобов`язаний відновити досудове розслідування для проведення слідчої дії. Він зазначив, що зупинення досудового розслідування не є перешкодою для проведення слідчих дій, якщо вони є необхідними, а тому у детектива не було правових підстав для відмови у задоволенні клопотання скаржника.

Доводи сторін

Скаржник не з`явився у судове засідання. Він попросив розглядати скаргу без його участі, а також надав додаткові пояснення, що стосуються заперечень детектива. У своїх поясненнях він зазначив, що обсяг дискреційних повноважень детектива щодо прийняття рішень у кримінальному провадженні не є необмеженим, а тому у разі якщо наявні відповідні підстави для задоволення клопотання, його слід було задовольнити. Він також вказав на те, що постанова не містить мотивів та обґрунтування, які би спростовували доводи у клопотання про наявність відповідних підстав для допиту як свідка ОСОБА_6 .

Детектив НАБУ ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання. Він попросив розглядати скаргу без його участі, а також надав заперечення у письмовому виді. У них він зазначив, що підставою для зупинення досудового розслідування була необхідність виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва, і що на даний момент не перестали існувати підстави для зупинення досудового розслідування, а також не вбачається потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій органом досудового розслідування. Він наголосив на дискреційних повноваженнях слідчого, прокурора, які уповноважені встановлювати наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення мети проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема, допитів. Окрім цього, він звернув увагу на суть допиту та обставини, які скаржник планував встановити через проведення цієї слідчої дії. Детектив вважає, що такі обставини не підлягають встановленню та доказуванню саме в цьому кримінальному провадженні.

Мотивація суду

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи у судовому засіданні, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого (детектива), прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК). Оскільки обрання виду процесуального реагування на клопотання є повноваженням детектива (слідчого) НАБУ, слідча суддя приходить до висновку, що вона може зобов`язати детектива не тільки розглянути відповідне клопотання, а й зобов`язати вчинити дії, про які просить скаржник.

Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України)

Насамперед, слідча суддя аналізує постанову детектива НАБУ. Вона звертає увагу на те, що мотивація постанови зводиться до того, що на даний момент досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене, а тому допит керівника ГО «НПУ «МЕЖИГІР`Я» ОСОБА_6 про обставини передачі на відповідальне зберігання житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 є неможливим, оскільки підстави для зупинення досудового розслідування не перестали існувати.

Щодо зупинення досудового розслідування як перешкоди для проведення слідчих дій за клопотанням сторони захисту, слідча суддя зазначає про таке. Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва (п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України). До зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе (ч. 2 ст. 280 КПК України). Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного (ч. 5 ст. 280 КПК України). Таким чином, при зупиненому досудовому розслідуванні, проведення слідчих (розшукових) дій, які не спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного, не допускається.

Разом з тим, слідча суддя вважає, що необхідно також проаналізувати норми, що стосуються відновлення досудового розслідування. Так, зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій (ч. 1 ст. 283 КПК України).

Отже, з урахуванням цих положень, слідча суддя приходить до висновку, що відновлення досудового розслідування можливе не виключно у випадку, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (наприклад, якщо завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а й у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Тому, доводи детектива у постанові з цього приводу видаються непереконливими.

Що важливо було встановити детективу, так це необхідність та доцільність таких слідчих дій у цьому провадженні, на підставі чого і мала виноситись постанова. Враховуючи те, що доводи у клопотанні про проведення допиту свідка невід`ємно пов`язані із встановленням факту «потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій», слідча суддя вважає, що необхідно оцінити їх у світлі цього кримінального провадження.

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 (скаржник у цьому судовому провадженні), що здійснює захист підозрюваного ОСОБА_4 , просить провести допит керівника ГО «НПУ «МЕЖИГІР`Я» ОСОБА_6 про обставини передачі на відповідальне зберігання житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , про стан вказаного майна на момент передачі на відповідальне зберігання та зараз, а також про здійснені заходи забезпечення збереження зазначеного майна.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею у скаргах за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту. Підставою для проведення слідчих дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України). Слідчі дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 223 КПК України).

Стосовно необхідності проведення слідчої дії, слідча суддя зазначає, що обставини, які ця особа може повідомити, не мають значення для кримінального провадження. Скаржник не доводить таке значення для кримінального провадження, у якому, як він сам і зазначає, розслідуються обставини щодо ОСОБА_4 . Зокрема, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначається, що обставини, які розслідуються, стосуються того, що Генеральний прокурор України ОСОБА_4 протягом 2010-2014 років, міг, зловживаючи своїм службовим становищем, заволодіти бюджетними коштами в особливо великих розмірах, призначених на будівництво нової будівлі Генеральної прокуратури України.

Скаржник, натомість, не встановлює, яким чином обставини передачі на відповідальне зберігання житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про стан вказаного майна на момент передачі на відповідальне зберігання та зараз, а також про здійснені заходи забезпечення збереження зазначеного майна стосуються кримінального провадження. Варто зазначити, що обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру (ч. 1 ст. 91 КПК України).

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України). За результатами проведення допиту свідка отримується доказ у виді показань. З урахуванням цього, слідча суддя вважає, що отримання такого доказу може мати наслідком отримання неналежного доказу, тобто такого, який не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ч. 1 ст. 85 КПК України). Відповідно, відновлення досудового розслідування та подальше проведення допиту як свідка керівника ГО «НПУ «МЕЖИГІР`Я» ОСОБА_6 на вимогу адвоката ОСОБА_3 не становить потреби проведення у цьому кримінальному провадженні.

Розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідча суддя співвідносить вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»)

Хоча самостійність детектива НАБУ у провадженні завжди протиставляється праву сторони захисту звертатися із клопотанням про проведення слідчих дій, прийняття рішень при проведенні досудового розслідування є дискреційним повноваженням слідчого, які він приймає з урахуванням відомостей про досудове розслідування, наявної доказової бази тощо. Беручи до уваги відомості про досудове розслідування та кримінальне провадження в цілому, слідча суддя приходить до висновку про те, що рішення детектива про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії (допиту як свідка керівника ГО «НПУ «МЕЖИГІР`Я» ОСОБА_6 ) № 2 від 15.07.2020 року було обґрунтованим і вмотивованим. Відповідно, встановлено підстави для відмови у задоволенні скарги скаржника.

Керуючись статтями 220, 223, 303-308, 390 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , що діє інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на рішення детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання адвоката від 15.08.2020 року № 2 про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000815 від 30.04.2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1