Справа № 175/1546/19
Провадження № 1-кп/175/83/19
Ухвала

Іменем України

25 серпня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000272 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви для повторного виклику потерпілого ОСОБА_12 , прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_10 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були встановлені судом і які до цього часу не змінилися. Вважає, що дані про особу кожного з обвинувачених, не дозволяють застосувати до них альтернативні види запобіжних заходів.

Захисники заперечували проти клопотання та просили змінити їх підзахисним запобіжний захід на альтернативний, зокрема цілодобовий домашній арешт або заставу відносно ОСОБА_10 в розмірі від 10 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Зазначили, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 поза межами розумних строків тримаються під вартою, тоді як запропоновані ними запобіжні заходи зможуть забезпечити їх належну процесуальну поведінку, при тому, що вони мають міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а ОСОБА_15 також дитину шкільного віку.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Обсудивши заявлені клопотання, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За приписом ч.2 ст.177 КПК України підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 178 цього Кодексу передбачено, що при вирішенні питання про… продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона… обвинувачується; вік та стан здоров`я… обвинуваченого; репутацію… обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, позбавлення особи свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи були розглянуті та визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається. Крім того, тримання під вартою є виправданим у певному випадку… якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (рішення у справах «Амбрушкевич проти Польщі», «Лабіта проти Італії»).

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття та тримання особи під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді… (рішення у справі «Хайредінов проти України»).

Під час судового провадження обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, останній раз строком до 30 серпня 2020 року.

З урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу цього строку та беручи до уваги, що продовжують існувати та не зменшилися ризики, про які зазначено у попередніх ухвалах суду, колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим.

Обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 злочину і його підвищена суспільна небезпечність, а також ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не дозволяють застосувати до кожного з них альтернативні (інші) види запобіжних заходів, у тому числі цілодобовий домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку, оскільки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 усвідомлюють передбачену законом відповідальність, що загрожує кожному з них у разі доведеності вини за вчинення інкримінованого особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, тобто можуть здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також, не визнаючи своєї провини, можуть незаконно впливати на недопитаних потерпілого ОСОБА_12 і свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань на свою користь, тобто можуть здійснити дії, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , крім того як особи, які раніше судимі, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не мають офіційного джерела доходів, тобто можуть здійснити дії, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 у випадку визнання її винуватими, не є самостійною підставою для утримання їх під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду (рішення у справі «Ілойков проти Болгарії»).

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 запобіжного заходу на альтернативний не підлягає задоволенню, а наведені доводи на обґрунтування клопотань, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії строку тримання під вартою, й самі по собі не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки кожним із обвинувачених.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України… суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ці положення процесуального закону і обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_20 злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування, не дозволяють суду визначити розмір застави.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

У судовому провадженні оголосити перерву до 14.00 години 29 вересня 2020 року. Резервними днями визначити 30 вересня 2020 року о 15.00 годині та 01 жовтня 2020 року о 14.00 годині.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою строком до 30 серпня 2020 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 23 жовтня 2020 року.

Клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт чи визначення розміру застави залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3