Номер провадження: 11-кп/813/1701/20
Номер справи місцевого суду: 495/4789/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.08.1985 року вироком Білгород-Дністровського районного суду Одеської області за ч.3 ст.81, 17, ч.3 ст.85 КК України позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.25 КК України засуджений умовно с обов`язковим залученням до праці,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000215 від 30.07.2019 року
установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскаржуваним вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та на нього покладені обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи. Також вироком вирішено питання заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та судових витрат.
Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 визнаний виним за те, що він при невстановлених обставинах, незаконно, без мети збуту, для особистого вживання, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який зберігав, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Далі, 29.01.2019 року, встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2019 року, за місцем реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, за результатами якого, в приміщенні будинку було виявлено речовину рослинного походження.
Згідно висновку експерта №285-Х від 15.03.2019 року за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів:
1.Надані на експертизу речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору в одинадцять полімерних пакетах та в паперовому згортку з написом «500 EURO сувенірна продукція», які знаходяться в полімерному пакеті НПУ №ЕХР0128138, є особливо небезпечним о засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 36,33 г. та 1,42 г.
2.Надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору в одному полімерному пакеті, який знаходиться в полімерному пакеті НПУ ГСУ №4425745, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 3,21 г.
3.Надана на експертизу речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, що міститься на поверхні електронних ваг сірого кольору, які знаходяться в полімерному пакеті Експертної служби МВС України №1273625, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,018 г.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 , незаконно, для власного вживання без мети збуту, придбав, зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області ОСОБА_7 , вважає вирок відносно ОСОБА_8 незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що всупереч вимогам ст.374 КПК України, суд першої інстанції не сформулював у мотивувальній частині вироку обвинувачення, доведене за результатами повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження та при постановленні вироку обмежився лише посиланням на відомості та обставини, встановлені в ході проведення досудового розслідування.
На підставі викладеного, заступник прокурора Одеської області просить вирок відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення за його адресою судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, як то передбачено ст.135 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності обвинуваченого, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинуваченого.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та доповнив її, зазначивши що додатковою підставою для скасування вироку та призначення нового судового розгляду є ненадання судом першої інстанції обвинуваченому слова у судових дебатах та відсутність в матеріалах кримінального провадження носія з технічним записом судового засідання, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частинами 3 та 4 статті 403 КПК України передбачено, що до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її. Внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків на апеляційне оскарження не допускається.
Враховуючи те, що доповнення апеляційної скарги посиланням на те, що додатковою підставою для скасування вироку та призначення нового судового розгляду є ненадання судом першої інстанції обвинуваченому слова у судових дебатах та відсутність в матеріалах кримінального провадження носія з технічним записом судового засідання, внесені прокурором під час апеляційного розгляду та за межами строків на апеляційне оскарження, а також враховуючи, що такі доповнення погіршують становище обвинуваченого, який не оскаржив вирок суду, тобто не вважав свої права порушеними, апеляційний суд з урахуванням вимог ч.3,4 ст.403 КПК України не бере до уваги та не розглядає такі доповнення до апеляційної скарги.

Що стосується єдиного доводу апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не сформулював у мотивувальній частині вироку обвинувачення, доведене за результатами повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження та при постановленні вироку обмежився лише посиланням на відомості та обставини, встановлені в ході проведення досудового розслідування, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно вимог ч.4 ст.370 КПК України вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається зі змісту вироку суду першої інстанції, він відповідає приписам зазначеної норми закону.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються:

- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;

- статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений;

- докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів;

- мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення;

- обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання;

- мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому;

- підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду;

- мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції виконано приписи п.2 ч.3 ст.374 КПК України, оскільки зазначено, що судом встановлено при яких обставинах обвинувачений скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення та викладено у мотивувальній частині оскаржуваного вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Отже, суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення, тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності закону викладення судом опису злочину, оскільки зазначене, на думку апеляційного суду, є особистим тлумаченням прокурором вимог законодавства та надмірним формалізмом у трактуванні процесуального законодавства, а тому скасування вироку лише з цих підстав не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та буде неправомірним обмеженням права обвинуваченого на справедливий суд, яке передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до припису п.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вироку з призначенням нового судового розгляду, оскільки суд першої інстанції належним чином виконав приписи .2 ч.3 ст.374 КПК України.

Керуючись ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4