н/п 1-кс/953/8622/20
УХВАЛА
"10" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
09 листопада 2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому вона просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
В ході розслідування встановлено, що 07.11.2020 року приблизно о 16:00 на перехресті пр. Науки та вул. Космічної м. Харкова автомобілем «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було скоєно наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходились на острівку безпеки на перехресті вул. Космічної та пр. Науки, які зазнали численних тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості.
07.11.2020 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Як зазначено прокурором, автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження у вигляді деформації переднього та заднього бамперу, лівого та правого крила, лівого дзеркала заднього виду, заднього лівого крила, переднього лівого колеса, тріщина лобового скла з правої сторони, відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України. Крім того, транспортний засіб необхідний експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної судових експертиз. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.
На даний час виникла необхідність в арешті автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , необхідність якого зумовлюється вжиттям заходів для забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; за кермом автомобіля під час ДТП перебував ОСОБА_5 , що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Прокурором зазначено, що з метою забезпечення збереження слідової та доказової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, шляхом зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку осіб, які заінтересовані у результатах кримінального провадження, а також збереження речового доказу, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначений в клопотанні автомобіль.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання за її відсутності у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_4 , власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду даного клопотання, про що слідчим ОСОБА_10 , що входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суду надано рапорт. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , - шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження ним та його відчуження у будь-який спосіб.
Місцем зберігання автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкинська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1