Справа № 352/459/20
Провадження № 1-кп/352/73/21
У Х В А Л А

12 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 16.05.2018 р., про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 05.03.2020 р. подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає статусу офіційного документу, оскільки не скріплений печаткою прокуратури; повноваження слідчого на проведення досудового розслідування, складання обвинувального акту та прокурора на його затвердження нічим не підтверджені; в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів не надано жодного підтвердження тому, що викладені в обвинувальному акті дані є фактичними; відсутність в обвинувальному акті саме фактичних даних підтверджується тим, що стороною обвинувачення не надано підтверджень тому, що до складання обвинувальному акту нею були виконані вимоги ст.94 КПК щодо оцінки доказів; відсутність посилання в обвинувальному акті на докази також підтверджує відсутність фактичних даних; фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені неповно та неточно, у зв`язку з чим формулювання обвинувачення ОСОБА_4 є неконкретним, що є порушенням права на захист. Крім того, численні категоричні ствердження обвинувального акту щодо злочинної діяльності ОСОБА_4 без доведення факту скоєння злочину вироком суду є неприпустимим порушенням ст.62 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України щодо презумпції невинуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 13.10.2020 р. подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке обґрунтовував тим, що зі змісту обвинувального акту та реєстру до нього встановлена відсутність будь-яких відомостей про потерпілого юридичну особу, якій були спричинені тяжкі наслідки. Дана обставина вказує на відсутність у кримінальному провадженні відповідних рішень сторони обвинувачення на стадії досудового розслідування щодо залучення потерпілого. Спочатку у викладених обставинах кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на недотримання суб`єктами злочину вимог постанови КМУ від 01.08.2006 р. № 1045 у частині неотримання дозволу від органу місцевого самоврядування на видалення зелених насаджень на території населеного пункту, що дає обґрунтовані підстави для висновку про предмет злочину як комунальну власність, а у заключній частині викладених обставин зазначено, що збитки заподіяні державним інтересам. Таке неповне і непослідовне формулювання обвинувачення позбавляє сторону захисту розуміти, хто саме є законним власником деревини та на підставі яких документів. Сформульоване обвинувачення є незрозумілим, загальним, абстрактним, неконкретизованим і надуманим, що порушує право обвинуваченого ОСОБА_3 на захист та принцип справедливого судового розгляду.

Захисники та обвинувачені у підготовчому судовому засіданні підтримали заявлені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору та просили їх задоволити.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотань захисту, посилаючись на те, що єдиною підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам ст.291 КПК України. Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК, зокрема, містить всі необхідні відомості, зазначені у ч.2 вказаної норми, підписаний слідчим і прокурором відповідно до вимог ч.3 вказаної норми, до нього додані всі необхідні додатки, визначені ч.4 вказаної норми. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно складу інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а саме правову модель злочину, вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченим. Обвинувачення є конкретним, містить відомості про час, дату та обставини вчинення інкримінованого злочину, дозволяє обвинуваченим зрозуміти сутність обвинувачення та організувати ефективний захист своїх інтересів. Крім того, безпідставним є твердження захисту про порушення вимог КПК України щодо залучення потерпілих у кримінальному провадженні. Просив відмовити у задоволенні клопотань.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисту про повернення обвинувального акту не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд зазначає, що підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Наведені стороною захисту підстави для повернення обвинувального акту суд не вважає достатніми для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору. Захисники, обґрунтовуючи підстави для повернення обвинувального акту, вийшли за межі ст.291 КПК України.

З огляду на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених клопотань, у задоволенні яких слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.314 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повна ухвала складена 15.01.2021 р.