У Х В А Л А

17.04.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі колегії:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква кримінальне провадження № 0004260 від 13.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_6 ,

потерпіла: ОСОБА_7 ,

представник потерпілого: ОСОБА_8 ,

захисник адвокат: ОСОБА_9 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді утримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строк дії якого продовжено по 20.04.2020 включно.
До вказаної дати судовий розгляд не може бути завершений, так як обвинуваченому та захиснику, відповідно до ч. 4 ст. 338 КПК України наданий строк для підготовки останніх до захисту проти нового обвинувачення.
Під час виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, судом постановлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку.
Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжких злочинів, встановлені ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а закінчити розгляд справи до 20.04.2020 не представляється можливим.
Представник потерпілої та потерпіла підтримали клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_9 вважали, що клопотання може бути вирішено на розсуд суду.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, строк продовженого строку тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 20.04.2020, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, які відносяться відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, дані про його особу, а саме ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, але має на утриманні малолітню дитину, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до статей 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді взяття під варту (тримання під вартою), продовживши строк запобіжного заходу в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерство юстиції України на 60 днів по 15.06.2020 (включно).

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 на 05.06.2020 о 14.20 год.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3