Справа № 190/1519/20
Провадження №1-кп/190/29/21
УХВАЛА

04 лютого 2021 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід,, посилаючись на те, що останній вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнає, щиро кається, шкоду завдану потерпілій відшкодував в повному обсязі. Крім того, в даний час у обвинуваченого значно погіршився стан здоров`я та на теперішній час відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 проти зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просили змінити обвинуваченому обраний запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обговоривши в судовому засіданні питання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, вислухавши думку прокурора, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно п. 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на прокурора.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, упродовж судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом судового розгляду справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і прокурор має навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

В судовому засіданні досліджені всі докази по справі, судом розглянуті клопотання сторін. Дані обставини вказують на зменшення тих ризиків, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, хоча ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, однак, враховуючи обсяг та характер дій, які необхідно провести до завершення розгляду справи, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характер соціальних зв`язків та спосіб життя взагалі, зокрема те, що він в минулому не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, суд вважає, що подальше тримання підозрюваного під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд приходить до висновку, що достатнім стримуючим заходом належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 буде цілодобовий домашній арешт, такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючим ризиком та даними про особу обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.177, 178, 181 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Замінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 05.03.2021 року, звільнивши з під варти із залу суду.

Строк дії ухвали - по 05.03.2021 року.

Згідно ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки - цілодобово не залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_1 без дозволу суду; прибувати до суду за першою вимогою.

Копію ухвали направити для виконання П`ятихатському ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровський області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення, а обвинуваченими - з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1