печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , особи, за клопотанням якої накладено арешт - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000753,

ВСТАНОВИВ:
21.12.2020 ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 11.12.2020 року у справі №757/54707/20-к в кримінальному провадженні № 00000753, на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 84/86, офіс 25, ), а саме:

- адміністративно-житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва на земельній ділянці :76:048:0016 та будь-які житлові і нежитлові приміщення у ньому;

- автомобіль марки ТОЙОТА «Ленд крузер 200» 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ТОВ «СП «АТАД К»;

- автомобіль марки АУДІ «А8» 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ТОВ «СП «АТАД К».

Вказане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки до розгляду вказаного клопотання не було залучено ТОВ «СП «АТАД К» та керівника товариства ОСОБА_5 для встановлення всіх обставин справи, а відтак слідчий суддя не міг володіти інформацією щодо суб`єктного складу власників арештованого майна. ОСОБА_5 є фактичним власником частини будівлі у адміністративно-житловому будинку №80, по вул. Саксаганського у Голосіївському районі м. Києва, а суд не дослідив дані обставини, а тому прийшов до помилкового висновку про належність адміністративно-житлового будинку АДРЕСА_1 цілковито Товариству з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 84/86, офіс 25, ) і, як наслідок, прийняв необґрунтоване рішення про накладення на нього арешту. Окрім того, ОСОБА_5 зазначає, що накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (ч.2 ст.170 КПК України) є невмотивованим, оскільки слідчим суддею не досліджено питання чи поданий ОСОБА_6 цивільний позов у кримінальному провадженні та розмір нанесеної йому шкоди одночасно вказуючи про те, що він є спадкоємцем і це майно належить йому по праву.

24.12.2020 адвокат, представник ОСОБА_3 подав в інтересах власника майна, особи, яка подала клопотання про скасування арешту майна, ОСОБА_5 , доповнення до клопотання зняття арешту з майна, в якому вказав, що накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) допускається виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК). ОСОБА_5 не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 00000753. Окрім цього, передання арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , який не є його власником, є необґрунтованим, оскільки за загальними правилами, передбаченими ст.100 КПК України, арештоване майно може бути передане на відповідальне зберігання власнику. Крім того, положеннями ст.100 КПК України не передбачено повноважень слідчого судді на передання майна яке не є речовим доказом у кримінальному провадженні іншій особі, яка не є його власником.

В судовому засіданні адвокат, представник ОСОБА_3 , вимоги клопотання та доповнення до клопотання підтримав, просив його задовольнити та скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 11.12.2020 року у справі №757/54707/20-к.

Особа, за клопотанням якої було арештоване майно, адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на наявність спору між спадкоємцями ОСОБА_7 .

Заслухавши осіб, що прибули до судового засідання, дослідивши матеріали, подані на обґрунтування клопотання та заперечень щодо його доводів, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що кримінальне провадження №00000753 розслідується Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року у справі №757/54707/20-к задоволено клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , накладено арешт на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СП «АТАД К» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 84/86, офіс 25, ), а саме: адміністративно-житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Саксаганського, 80 у Голосіївському районі м. Києва на земельній ділянці :76:048:0016 та будь-які житлові і нежитлові приміщення у ньому; автомобіль марки ТОЙОТА «Ленд крузер 200» 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ТОВ «СП «АТАД К»; автомобіль марки АУДІ «А8» 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ТОВ «СП «АТАД К». Вказане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди в межах п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки ОСОБА_6 в порядку ст..ст. 128, 129 КПК України у кримінальному провадженні № 00000753 було пред`явлено цивільний позов.

При вирішенні питання про арешт майна відповідно до ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 5) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Для застосування п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України повинен встановити можливість відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Судовим розглядом встановлено, що 18.02.2011 року між ТОВ «СП «АТАД К» та громадянином ОСОБА_7 укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №110215 за умовами якого ТОВ «СП «АТАД К» продало, а ОСОБА_7 придбав майнові права на приміщення площею 1000 (одна тисяча) квадратних метрів у адміністративно-житловому будинку АДРЕСА_1 .

25.05.2020 року між ТОВ «СП «АТАД К» та громадянином ОСОБА_7 укладено Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав №110215 від 18.02.2011р. відповідно до якої ОСОБА_7 придбав у ТОВ «СП «АТАД К» майнові права на приміщення площею 4924,1 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири) кв.м., у адміністративно-житловому будинку №80, по вул. Саксаганського у Голосіївському районі м. Києва, а саме: нежитлове приміщення №36 загальною площею 230,8 кв.м. на першому поверсі, нежитлове приміщення №36 загальною площею 515,2 кв.м. на другому поверсі, нежитлове приміщення №49 загальною площею 430,9 кв.м. на п`ятому поверсі, нежитлове приміщення №58 загальною площею 403,8 кв.м. на сьомому поверсі, нежитлове приміщення №59 загальною площею 403,6 кв.м. на восьмому поверсі, велосипедні (десять кімнат) №37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 загальною площею 62,4 кв.м. на другому поверсі, велосипедні №35 загальною площею 76,9 кв.м. на першому поверсі, машиномісця 25 шт., квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 загальною площею 2 800,5 (дві тисячі вісімсот п`ять десятих) кв.м.

25 травня 2020 року між ТОВ «СП «АТАД К», громадянином ОСОБА_7 та громадянкою ОСОБА_5 укладено Договір відступлення права вимоги за Договором купівлі-продажу майнових прав №110215 від 18.02.2011р. згідно якого ОСОБА_5 набула право вимоги за Договором купівлі-продажу майнових прав №110215 від 18.02.2011р. на нежитлові і житлові приміщення загальною площею 4924,1 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири) кв.м., у адміністративно-житловому будинку АДРЕСА_1 , а саме: нежитлове приміщення №36 загальною площею 230,8 кв.м. на першому поверсі, нежитлове приміщення №36 загальною площею 515,2 кв.м. на другому поверсі, нежитлове приміщення №49 загальною площею 430,9 кв.м. на п`ятому поверсі, нежитлове приміщення №58 загальною площею 403,8 кв.м. на сьомому поверсі, нежитлове приміщення №59 загальною площею 403,6 кв.м. на восьмому поверсі, велосипедні (десять кімнат) №37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 загальною площею 62,4 кв.м. на другому поверсі, велосипедні №35 загальною площею 76,9 кв.м. на першому поверсі, машиномісця 25 шт., квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 загальною площею 2 800,5 (дві тисячі вісімсот п`ять десятих) кв.м.

Таким чином, ОСОБА_5 є фактичним власником частини будівлі у адміністративно-житловому будинку АДРЕСА_1 . В установленому законом порядку вказані договори недійсними не визнані.

При цьому, слідчим суддею не досліджено питання чи поданий ОСОБА_6 цивільний позов у кримінальному провадженні та розмір нанесеної йому шкоди, що вказує на невмотивованість накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) в порядку п. 4 ч.2 ст.170 КПК України. В свою чергу, ОСОБА_5 (власник майна, на яке було накладено арешт) не є підозрюваною у кримінальному провадженні № 00000753, що виключає можливість накладання на її майно арешт відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, згідно з якої у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Окрім цього, передання арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , який не є власником арештованого майна, не відповідає вимогам КПК України

За загальними правилами, передбаченими ст. 100 КПК України, арештоване майно може бути передане на відповідальне зберігання власнику. Крім того, положеннями ст. 100 КПК України не передбачено повноважень слідчого судді на передання на відповідальне зберігання майна, яке не є речовим доказом у кримінальному провадженні, іншій особі, яка не є його власником.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Аналіз зазначеного законодавчого положення вказує на невідповідність рішення суду із передачі арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6 чинному кримінальному процесуальному законодавству з огляду на:

1) відсутність у слідчого судді, суду повноважень із передачі майна на відповідальне зберігання під час вирішення питання про арешт майна;

2) неможливість передачі майна, що є речовим доказом в межах кримінального провадження, на відповідальне зберігання особі, що не є його власником (законним володільцем);

3) арештоване майно не відповідає критеріям, передбаченим ч. 6 ст. 100 КПК України;

4) відсутність в арештованого майна на час винесення ухвали слідчим суддею статусу речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, арешт на майно ОСОБА_5 накладено необґрунтовано, оскільки даний захід забезпечення кримінального провадження застосовано щодо майна особи, яка не має статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несе за законом матеріальну відповідальність. При цьому, при накладенні арешту на майно ОСОБА_5 не було обґрунтовано розмір нанесеної шкоди особі, якою було подано клопотання про накладення арешту, а посилання на цивільний позов, як на підставу для накладення арешту, відсутнє. Окрім того, передача арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_6 є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки він не є власником майна, арештоване майно не є речовими доказами в кримінальному провадженні, а слідчий суддя не має повноважень визначених КПК України про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки під час судового провадження встановлено обставини, які вказують на належність арештованого майна ОСОБА_5 , відсутність правової підстави для накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), відсутність правової підстави передачі арештованого майна не власнику майну, є достатні підстави стверджувати, що арешт накладений на майно ОСОБА_5 необґрунтовано, та є свідченням необхідності застосування положень ч. 1 ст. 174 КПК України щодо скасування арешту майна ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 2, 16, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 00000753 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2020 року у справі №757/54707/20-к на майно, майнові права на яке належить ОСОБА_5 (зареєстрована в АДРЕСА_27 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), а саме на приміщення загальною площею 4924,1 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири) кв.м. у адміністративно-житловому будинку АДРЕСА_1 ,а саме:

нежитлове приміщення №36 загальною площею 230,8 кв.м. на першому поверсі,

нежитлове приміщення №36 загальною площею 515,2 кв.м. на другому поверсі,

нежитлове приміщення №49 загальною площею 430,9 кв.м. на п`ятому поверсі,

нежитлове приміщення №58 загальною площею 403,8 кв.м. на сьомому поверсі,

нежитлове приміщення №59 загальною площею 403,6 кв.м. на восьмому поверсі,

велосипедні (десять кімнат) №37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46 загальною площею 62,4 кв.м. на другому поверсі,

велосипедні №35 загальною площею 76,9 кв.м. на першому поверсі,

машиномісця 25 шт.,

квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 загальною площею 2 800,5 (дві тисячі вісімсот п`ять десятих) кв.м.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1