Справа № 405/4283/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні №0000064, клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Хмельницької області, Полонського району, с. Микулин, без місця реєстрації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 240 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваному ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру про те, що його відповідно до наказу № 141-К від 04.12.2017 року призначено на посаду виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт» , юридична адреса: Кіровоградська область, Гайворонський район смт. Салькове, вул. Павлова, 1, одним із основних видів діяльності ТОВ «Чарнокіт» є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю.

Відповідно до посадової інструкції виконавчого директора, ОСОБА_6 , наділений повноваженнями а саме: відповідно до розділу 2 «Завдання та обов`язки» виконавчий директор підприємства: виконує сформульовані завдання, планує, здійснює і координує діяльність підприємства в межах своєї компетенції; забезпечує виконання цінової, кредитно-банківської, податкової та страхової політики, соціальної і зовнішньоекономічної діяльності; організовує роботу і ефективну взаємодію виробничих одиниць, цехів та інших структурних підрозділів підприємства; координує відповідність продукції (послуг) належної якості, сприяє підвищенню продуктивності праці, ефективності виробництва і якості продукції; спрямовує діяльність персоналу на досягнення високих економічних та фінансових результатів; за вказівками директора в межах своєї компетенції забезпечує виконання підприємством програм оновлення видів пропонованих послуг (продукції), планів капітального будівництва, обов`язків перед держбюджетом, постачальниками, замовниками і банками; допомагаємо директору в організації виробничо-господарської діяльності підприємства, фінансових і трудових витрат, мобілізації резервів виробництва; вносить пропозиції щодо забезпечення підприємства кваліфікованими кадрами, найкращого використання безпечних і сприятливих умов праці, дотримується вимог законодавства про охорону навколишнього середовища; за вказівками директора в межах своїх компетенції проводить роботу стосується зміцнення трудової і виробничої дисципліни, сприяє розвитку творчої ініціативи та трудової активності працівників; вирішує всі питання в межах наданих йому прав, доручає виконання окремих організаційно-господарських функцій посадових осіб; сприяє забезпеченню дотримання законності, використання правових заходів удосконалення управління, зміцнення договірної дисципліни і обліку, господарського розрахунку; представляє підприємство в органах державної влади і у взаємодіях з партнерами; готує проекти нормативних документів.

Розділом 4. «Відповідальність» посадової інструкції виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт» несе персональну відповідальність за: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, які передбачаються даною посадовою інструкцією, в межах, визначених чинним законодавством України про працю; за правопорушення, вчинені в процесі здійснення своєї діяльності, в межах визначених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України; за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним цивільним законодавством та законодавством про руду України; виконавчий директор підприємства несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, які виходять за межі його повноважень, які визначені чинним законодавством, статутом підприємства, іншими нормативно-правовими актами; виконавчий директор підприємства не звільняється від відповідальності, якщо дії, що тягнуть відповідальність, були здійснені особами, яким він делегував свої права; виконавчий директор підприємства, який недобросовісно використовує майно та кошти товариства у власних інтересах, або в інтересах, протилежних статутним цілям, несе відповідальність в межах, визначених цивільним, кримінальним та адміністративним правом.

Таким чином, ОСОБА_6 , займаючи посаду виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт» являвся службовою особою, наділеною на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Проте, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт», діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, вчинив незаконні дії направленні на видобування ТОВ «Чарнокіт» на території Заваллівського родовища, Гайворонського району, Кіровоградської області корисних копалин чарнокітів, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного, шляхом проведення вибухових робіт за наступних обставин:

17.10.2017 Державною службою геології та надр України відповідно до Наказу № 449 від 17.10.2017 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 3552 від 09.12.2004 видану ТОВ «Чарнокіт». 01.11.2017 на адресу ТОВ «Чарнокіт» направлено лист № 24467/03/14-17 з повідомленням про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до ст. 56. Основні вимоги в галузі охорони надр Кодексу України про надра Основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно до ст. 57 Обмеження, тимчасова заборона (зупинення) або припинення користування надрами Кодексу України про надра зазначено що у разі порушення вимог статті 56 та інших статей цього Кодексу користування надрами може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) або припинено центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або іншим державним органом, уповноваженим на застосування таких заходів реагування, в порядку, встановленому законодавством.

При користуванні надрами відповідно до умов угоди про розподіл продукції право користування надрами може бути припинено, обмежено чи тимчасово заборонено (зупинено) на умовах та в порядку, передбачених Законом України «Про угоди про розподіл продукції» і такою угодою, і лише у випадках, зазначених у частині четвертій статті 26 цього Кодексу.

Крім того, згідно з п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174, Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

23.10.2018 на підставі наказу № 290 від 23.08.2018 Державною службою геології та надр України проводилася планова перевірка ТОВ «Чарнокіт», щодо дотримання товариством вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин за результатами якої виявлено наступні порушення, а саме: ТОВ «Чарнокіт» продовжило видобування корисних копалин чарнокітів після зупинення дії дозволу чим порушило вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 «Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами».

Зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами є механізмом виконання повноважень щодо зупинення права користування надрами, наслідком застосування якого є вимоги п. 22 Порядку, зобов`язання надрокористувача після зупинення дії дозволу зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом. Під час зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами останній хоч і залишається дійсним протягом строку на який він був виданий, проте втрачає дію (є недіючим).

В свою чергу, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що дію спеціального дозволу на користування надрами№ 3552 від 09.12.2004 відповідно до наказу Державної служби геології та надр України за № 449 від 17.10.2017 зупинено, діючи умисно у порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 «Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами» та п. 3 ст. 26, ст. 24 Кодексу України про надра, маючи намір на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення шляхом проведення вибухових робіт, не зупинив та продовжив видобування чарнокітів на Заваллівському родовищі хоча був обізнаний про вимоги законодавства України, щодо негайного зупинення видобування корисних копалин.
ОСОБА_6 , не вчинив необхідних дій щодо усунення виявлених недоліків, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами і не оскаржив рішення Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України та наказ Державної служби геології та надр України з метою поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3552 від 09.12.2004 у встановленому законом порядку.
Також, ОСОБА_6 мав реальну можливість здійснити припинення робіт по видобуванню корисних копалин загальнодержавного значення відповідно до законодавства України, так як це входило до його повноважень.
Проте, ОСОБА_6 , у період часу з 17.02.2018 по 06.04.2018 здійснив всі необхідні дії спрямовані на незаконне продовження видобутку та користування надрами ТОВ «Чарнокіт» під час зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 3552 від 09.12.2004, тобто в період між прийняттям Державною службою геології та надр України рішення про зупинення дії спеціального дозволу та до прийняття рішення Державною службою геології та надр України про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами є самовільним користуванням надрами, оскільки здійснювалось за відсутності діючого спеціального дозволу на користування надрами № 3552 від 09.12.2004.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_6 з метою продовження видобування корисних копалин чарнокітів підписав та видав як виконавчий директор ТОВ «Чарнокіт» накази про проведення вибухових робіт на Заваллівському родовищі, а саме: наказ № 65-0 від 17.02.2018 та наказ № 87-0 від 06.04.2018, які в подальшому з метою незаконного видобутку корисних копалин надав представникам ПрАТ «Украгровибухпром», які виконуючи свої господарські зобов`язання за раніше укладеним Договором від 21.01.2016 на проведення буро-вибухових робіт, методом свердловинних зарядів, із застосуванням тротиловмісних речовин провели вибухові роботи.
При цьому, ОСОБА_6 , бажаючи приховати вчинюваний ним злочин, умисно не повідомив представників ПрАТ «Украгровибухпром» про те, що наказом Державної служби геології та надр України № 449 від 17.10.2017 дію спеціального дозволу на користування надрами № 3552 від 09.12.2004 ТОВ «Чарнокіт» зупинено.

В свою чергу представниками ПрАТ «Украгровибухпром» 17.02.2018 та 06.04.2018 було проведено два масових вибухи на Заваллівському родовищі, у результаті вказаних вибухів підприємством ТОВ «Чарнокіт», згідно актів здачі-прийняття незаконно видобуто наступну кількість чарнокітів: акт № 6 від 17.02.2018 18,180 тис. м3 та акт № 61 від 06.04.2018 14,000 тис. м3,загальна кількість видобутого чарнокітів складає 32 180 тис. м3.
В подальшому ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел діючи умисно, вчинив всі необхідні дії направлені, щодо переробки чарнокітів на території Заваллівського родовища за допомогою власних дробарок, а також подальшої реалізації підприємствам ТОВ «Гермес ЛТД» , ТОВ «Гранресурси» , ТОВ «Будівельна компанія «ДОРЛІДЕР» , ПП «Легат-Строй» , ПП «Полтавабудцентр» , ТОВ «СКК-Адєп» .
Таким чином, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт» в період часу з 17.02.2018 по 06.04.2018 умисно здійснив незаконне видобування корисних копалин чарнокітів загальнодержавного значення вчиненого шляхом проведення вибухових робіт, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 102 від 21.06.2019 Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України досліджувані підписи, розташовані в графі «Прийняв» в актах № 6 від 17.02.2018 та № 61 від 06.04.2018 виконані ОСОБА_6 . Досліджувані підписи, розташовані в графі «Исполнительный директор ООО «Чарнокит»» в наказах № 65-0 від 17.02.2018 та № 87-0 від 06.04.2018 виконані ОСОБА_6 .

Згідно висновку судово-економічної експертизи № 19 від 12.06.2020 проведено розрахунок розміру збитків завданих державі внаслідок самовільного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення чарнокітів, яка складає 4 235 134,85 грн. за період часу з 05.12.2017 по 31.05.2018.

Таким чином, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді виконавчого директора ТОВ «Чарнокіт», в порушення вимог ст. ст. 4, 6, 16, 19, Кодексу України про надра, в період з 17.02.2018 по 06.04.2018, вчинив всі необхідні дії, безпосередньо спрямовані на вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення чарнокітів який згідно з постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного значення" відноситься до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, в загальному об`ємі 32 180 тис. м3, що завдало збитків державі на суму 4 235 134,85 грн.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, тобто порушення правил використання надр, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
14.07.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Під час розгляду клопотання прокурор та слідчий зазначили про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, його підзахисний позитивно характеризується, має сталі соціальні зв`язки, а відтак просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.

14.07.2020 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240КК України, яке 07.11.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064, а саме у вчиненні порушення правил використання надр, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, які ще в судовому засіданні не допитувалися.

Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків, доказів, що свідчать про їх існування під час розгляду слідчому судді не надано.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, підтверджується договором підряду на проведення вибухових робіт, повідомленням про намір розпочати виконання підривних робіт , перепискою, приписом, наказом про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, витягом з переліку спеціальних дозволів на користування надрами дія яких зупинена, актом перевірки, протоколом допиту свідка, висновком експерта, повідомленням про підозру, протоколом допиту підозрюваного (а.к. 20-26, 27-31,32-35, 36, 37, 38, 40-52, 53-60, 61-76, 78-89, 90-91).

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу домашнього арешту та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_6 лише запобіжного заходу домашній арешт, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж домашній арешт, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, сталі соціальні зв`язки, вперше приятгується до кримінальної відповідальності.

За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.182 КПК України, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання, при цьому поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.08.2020 року.
Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 на строк до 22.08.2020 року наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, чи суду;

-не відлучатись за межі міста Полонне Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, іншими підозрюваним у кримінальному провадженні, як безпосередньо та і через третіх осіб за винятком участі у процесуальних діях.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді в частині покладення обов`язків визначити до 22.08.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8