Провадження № 1-кс/344/5019/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000340 від 11 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що з метою вчинення злочинів проти власності на території Івано-Франківської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 вступила у злочинну змову із ОСОБА_6 . З цією метою, 11.12.2017, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Рено Кенго» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору під керуванням невстановленої у ході досудового розслідування особи, прибули у с. Букачівська Слобода, Рогатинського району. Цього ж дня, близько 12 год 00 хв, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, через хвіртку зайшли на територію житлового господарства за адресою : АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_8 . Перебуваючи на території вказаного житлового господарства, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , через незачинені вхідні двері зайшли у приміщення будинку, тим самим незаконно проникли у його середину, та шляхом застосування фізичної сили, ривком відчинили зачинені на замок вхідні двері у спальну кімнату. Знаходячись у спальній кімнаті, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно викрали грошові кошти в сумі 44000 гривень, які знаходилися у кишенях матерчатих піджаків всередині дерев`яної шафи, та які належать ОСОБА_8 . Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , місце вчинення злочину покинули та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на суму 44000 гривні. Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням крадіжки особистого майна, ОСОБА_4 25.07.2019 на автомобілі невстановленої марки, прибула у с. Маркова, Богородчанського району. Цього ж дня, в період часу з 17 год 00 хв по 20 год 30 хв, ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом вільного доступу, зайшла на територію житлового господарства за адресою : АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 . Перебуваючи на території вказаного житлового господарства, ОСОБА_4 підійшла до житлового будинку, де скориставшись ключем залишеним у замку, відчинила вхідні двері, та незаконно проникла у його середину. Знаходячись у середині житлового будинку, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, зайшла до приміщення спальної кімнати, та із серванту таємно викрала грошові кошти в сумі 5200 гривень та 450 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 11475 гривень, які знаходилися у паперовому конверті під серветкою. Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинула та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_9 , майнову шкоду на загальну суму 16675 гривень.
08 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та вона усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення таких злочинів; п. 3 - незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншу підозрювану, з метою зміни їх показань, оскільки підозрювана ОСОБА_4 , своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів не визнає та їй достеменно відоме місце їх проживання; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки 30 вересня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, направлено для розгляду до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, що свідчить про системність вчинення останньою вказаної категорії злочинів.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваній слід врахувати те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею не одного, а ряду кримінальних правопорушень, в результаті чого потерпілим заподіяно майнової шкоди, на загальну суму 60675 грн., яка на даний час не відшкодована.
З огляду на вищевикладене, необхідно призначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто - 84080 грн. яка покриватиме розмір заподіяних останньою збитків в сумі 60 675 грн.
Враховуючи вищенаведені обставини та інформацію вказану вище у клопотанні, саме такий розмір застави буде доцільним та співрозмірним.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання за відсутністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Із урахуванням характеризуючих підозрювану даних, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності (ч. 2 ст. 182 КПК України).
З матеріалів клопотання вбачається, що 08 жовтня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та іншу підозрювану, з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частина 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З урахуванням обстави скоєння злочину та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваної, її майнового та сімейного стану, наявність постійного місця проживання, а також обвинувального акту відносно неї, який скеровано до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням на неї додаткових обов`язків, і саметакий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянки України, раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яка може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, рахунок: UA0002265).

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 на строк до 08 грудня 2020 року включно обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з усіма потерпілими, свідками та іншою підозрюваною у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 08 грудня 2020 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 19 жовтня 2020 року о 09 год. 10 хв.