печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням директора ТОВ «Лєан» () ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Лєан» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2019 (справа №757/33581/19-к) у кримінальному провадженні № 0000253 від 16.11.2017.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Лєан», які відкриті 21.02.2017 в АТ «Райфайзен Банк Аваль» та 28.03.2018 в АТ «Укрсиббанк». Зазначає, що посадовим особам ТОВ «Лєан» не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, в ухвалі не вказано що підприємство причетне до здійснення фіктивного підприємництва, арешт коштів призвів до повної зупинки господарської діяльності підприємства, судом не мотивовано підстав, що кошти які знаходяться на рахунках є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та одержані в наслідок його вчинення.

Вважає, що ухвала про накладення арешту є необгрунтованою, у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому просить її скасувати.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті провадження за їх відсутності.

Судовим розглядом встановлено, що Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 16.11.2017 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2019 №757/33581/19-к накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках переліку підприємств які вказані в ухвалі, серед яких грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Лєан», які відкриті 21.02.2017 в АТ «Райфайзен Банк Аваль» та 28.03.2018 в АТ «Укрсиббанк».

За своїм змістом клопотання адвоката є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2019, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020 вбачається, що при розгляді клопотання встановлено наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205 КК України, а також належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, яке буде використано як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках підприємств, оскільки на самі рахунки, на арешті яких наполягав орган досудового розслідування, не є об`єктами, на які може бути накладено арешт, в розумінні ст. 98 КПК України.

Також, слід зазначити, що кошти на які накладено арешт не є тимчасово вилученим майном, статус тимчасово вилученого майна не зазначено слідчим суддею і в ухвалі Печерського районного суду від 01.07.2019 року про накладання арешту на майно.

При цьому, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167, ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.20219 та надало слідчому судді підстави вважати, що необхідність у накладенні арешту на грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами. З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання директора ТОВ «Лєан» () ОСОБА_3 від 19.05.2020 про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1