КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/279/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Визначено строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 07 лютого 2021 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого ГСУ НП України ОСОБА_10 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, проживає чи працює без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено в межах строку досудового розслідування до 07 лютого 2021 року включно.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та підозрюваний ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_10 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.02.2021. Визначити при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, що дорівнює розміру 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави покласти у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого ГСУ НП України ОСОБА_10 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та реєстрації; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Підозрюваним ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як не законна через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та речовин, без передбаченого законом дозволу, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено, що саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним та можливим заходом для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.
Також апелянт зазначає, що при відмові у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчим суддею не взято до уваги виключність випадку, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, повторно, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки. Не враховано, що відповідно до ст. 12 КК України злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання на строк до семи років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду; ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, вчиненого повторно, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, оскільки з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, а також сприяння в уникненні такої відповідальності іншими співучасниками злочинів, може вчинити заходи щодо тиску на свідків, експертів, знищення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування; продовження злочинної діяльності та намагання приховати вже вчинені злочини вказує і характер вчинених ОСОБА_7 злочинів, а саме вчинення злочину будучи військовослужбовцем Збройних Сил України; підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за аналогічні злочини, у зв`язку з чим може продовжувати вчиняти злочини.
Крім того апелянт зазначає, що слідчим суддею не у повній мірі враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та не взято до уваги також отримання ОСОБА_7 за збут вогнепальної зброї та бойових припасів грошових коштів у сумі 14 700 доларів США, а також той факт, що останній зможе використати вказані кошти при внесенні застави.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_7 зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням вимог матеріального та процесуального права.
Апелянт вважає, що оголошена йому підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, є необґрунтованою, виходячи з того, що він являється військово службовцем, отже є спеціальним суб`єктом та відповідно підслідність даної категорії справи відноситься до Державного бюро розслідування. Всі дії, які ним вчинялись та частково описані в даній підозрі здійснювались під контролем органів СБУ та були спрямовані на видалення та документування злочинної діяльності інших осіб.
Також апелянт вважає безпідставними посилання суду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в клопотанні та в подальшому продубльовано в ухвалі слідчого судді процитовані всі ризики, які передбачені в ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та просив її задовольнити в повному обсязі, заперечував щодо задоволення апеляційної скарги підозрюваного, доводи підозрюваного та захисника в підтримку поданої апеляційної скарги підозрюваного, та які просили про її задоволення з наведених в ній обставин, та заперечувати щодо задоволення апеляційної скарги прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та підозрюваного, не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
07.12.2020 о 11 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 .
Під час досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових пристроїв та речовин, без передбаченого законом дозволу, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.
Обґрунтовуючи дане клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку сторони обвинувачення виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення, оцінив тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, а також врахував, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу. Тому проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора, захисника та підозрюваного, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстави застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, тому доводи підозрюваного в цій частині щодо необґрунтованості підозри є голослівними.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Котій проти України п. 42).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також не встановлено їх під час апеляційного розгляду.
Тому зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний період доби.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до вірно висновку, що слідчим та прокурором достатньо не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
При здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням (Bykov v. Russia п. 61).
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання слідчого в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий в клопотанні та прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Посилання прокурора на тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки сама по собі тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування виключного запобіжного заходу, при цьому слідчим суддею було враховано наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного в межах їх доведеності з урахуванням даних про особу підозрюваного, тому доводи підозрюваного в частині відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не заслуговують на увагу.
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтованого твердження про можливу втечу цієї особи (Piruzyan v. Armenia п. 95).
З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах підстави, з яких прокурор та підозрюваний просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.
Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не спростовують.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги - задоволенню не підлягають
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4