Номер провадження: 11-сс/813/1289/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , подану в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020 відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , подану в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, за ч. 5 ст. 185 КК України про скасування підозри відносно ОСОБА_10 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, а перевірка обґрунтованості повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, не є предметом розгляду слідчим суддею, а може бути перевірена судом безпосередньо в ході розгляду кримінального провадження. Доводи щодо неналежного вручення повідомлення про підозру не знайшли свого підтвердження, оскільки повідомлення було направлене поштовим зв`язком, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 та задовольнити його скаргу.

Мотивує апеляційні вимоги тим, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам викладеним у скарзі про порушення процедури вручення підозри ОСОБА_10 .. Вважає, що прокурором., в порушення вимог ч. 1 ст. 111, ст. 135, 139 та ст. 278 КПК України, не вручено належним чином повідомлення про підозру, відсутні жодні данні щодо належного вручення підозри. Також захисник вказує на те, що на час вчиненні злочину, який інкримінується ОСОБА_10 у повідомленні про підозру, тобто станом на 21 лютого 2020 року ОСОБА_10 перебував за межами України, що підтверджується наданими ним суду доказами, зокрема відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації від 24.06.2020 на його запит, згідно якого громадянин ОСОБА_10 перетнув державний кордон України 03.01.2020, вилетів літаком з Борисполя до Грузії і станом до 23.06.2020 не повертався, що свідчить про відсутність ОСОБА_10 в день вчинення злочину на території України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, доводи захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги підозрюваного не були дотримані в повній мірі вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 2 ст.135 КПК України, передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. При цьому, п.7 ч.1 ст. 137 КПК України, у повістці про виклик повинно бути зазначено процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя під час розгляду скарги захисника на повідомлення про підозру, безпідставно прийшов до висновку про дотримання прокурором вимог закону при вручення повідомлення про підозру, оскільки висновки слідчого судді є такими, що не відповідає фактичним обставинам справи, внаслідок чого слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку про необхідність залишення без задоволення скарги захисника про скасування підозри у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 .

Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів про належне вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 .

Так, надана прокурором у судовому засіданні фотокопія квитанції, яка міститься у матеріалах судової справи (а.с. 51), що підтверджує факт направлення повідомлення про підозру ОСОБА_10 поштою, не містить ні назви поштового відправлення ні адреси, на яку це поштове відправлення направлено, також на цій квитанції відсутні жодні посилання про номер кримінального провадження та посадову особу, яка його направила, там є тільки прізвище « ОСОБА_10 », що, на переконання апеляційного суду, не може підтвердити факт направлення саме повідомлення про підозру.

Прокурор у судовому засіданні послався на підтвердження факту належного повідомлення тільки на наявність вказаної квитанції та зазначив, що жодним іншим чином органом досудового розслідування повідомлення про підозру на вручалося.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 здійснено в порядку, передбаченому КПК України, спростовуються матеріалами провадження і є безпідставними.

Щодо доводів ухвали слідчого судді про те, що перевірка обґрунтованості повідомлення про підозру з точки зору доведеності самого обґрунтовання підозри, з урахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та не є предметом розгляду слідчим суддею, а може бути перевірена судом безпосередньо в ході розгляду кримінального провадження, апеляційний суд вважає їх невірними.

На початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Однак, слідчий суддя повинен надати оцінку доказам, на яких ґрунтується підозра, що можливе лише в межах перевірки їх достатності для повідомлення особі про підозру та не може завчасно вирішувати питання про їх допустимість та достовірність, обґрунтованість чи безпідставність в контексті вирішення питання про доведеність винуватості певної особи у вчиненні злочину та наявності в її діях ознак інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки ці питання можуть бути вирішені лише під час розгляду судом кримінального провадження по суті. Разом з цим, докази, на яких ґрунтується підозра, повинні бути отримані органом досудового розслідування в порядку та у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, та містити відомості, які могли б переконати стороннього спостерігача в тому, що ця особа має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_10 , яке складено 14.04.2020, останній підозрюється у тому, що 21.02.2020 в період часу з 13:10 до 13:50 год. Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вступив в злочинну змову з іншими особами і вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникнення у житло, повторно, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

До скарги захисник долучив фотокопії адвокатського запиту адвоката ОСОБА_8 вих. № 12-06,20 від 12.06.2020 та відповідь на вказаний запит з Головного Центр обробки спеціальної інформації 0.184-17648/0/15-20 від 24.06.2020 з якого вбачається, що у межах повноважень наданих Адміністрацією Дердприкордонслужби України вказаний центр надає інформацію про те, що відповідно до витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» громадянин Грузії ОСОБА_11 , 18.10.1984, у пункті пропуску Бориспіль D, 03.01.2020 о 19:45:16 виїхав за кордон України. (а.с. 12-13)

Крім того, у матеріалах наявна постанова про накладення адміністративного стягнення

№ 047044 від 03.01.2020 згідно якої гр. ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказана постанова була складена у пункті пропуску «Бориспіль» на напрямку «Відліт» терміналу D, під час оформлення пасажирів рейсу № 517 «Київ-Тбілісі».(а.с. 18)

Із пояснення дружини ОСОБА_10 ОСОБА_13 , яке є у матеріалах судової справи вбачається, що її чоловік виїхав до Грузії 03.01.2020 та проживає у родичів в Грузії

(а.с. 22-27).

Вказані обставини прокурор у судовому засіданні апеляційного суду не спростував та пояснив, що органом досудового розслідування вказані обставини не перевірялися жодним чином.

У судовому засіданні апеляційному суду прокурор пояснив, що обґрунтованість підозри про причетність ОСОБА_10 до вчинення злочину підтверджується висновками дактилоскопічної експертизи із домолодіння, з якого вчинено крадіжку, та відеозаписом. При цьому прокурор зазначив, що вказаний відеозапис дуже поганої якості, практично не можливо встановити осіб, що там зображенні, а проведення експертизи щодо цього відеозапису неможливо, оскільки експерти вказали на неможливість проведення такої експертизи.

Інших доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, за ч. 5 ст. 185 КК України, прокурор не навів і апеляційному суду не надав.

Вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді.

Крім того, слідчий суддя у оскарженій ухвалі зазначив, 14.05.2020 ОСОБА_10 повідомлено про підозру, тоді як із самого повідомлення вбачається, що воно було складно 14.04.2020.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування не було дотримано вимоги

ст. ст. 276-278 КПК України, а тому апеляційна скарга є обґрунтованою.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає необхідним: апеляційну скаргу задовольнити, оскільки доводи викладені в ній знайшли своє підтвердження доказами, наявними у матеріалах справи; ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника ОСОБА_8 в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч. 5 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, -задовольнити та скасувати вказане повідомлення про підозру.

Керуючись ст. ст. 303 - 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2020, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , подану в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_8 , в порядку п. 10 ч. 1

ст. 303 КПК України, про скасування підозри ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, за ч. 5 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 14.04.2020 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000555, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2020, за ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4