Справа № 127/9761/20
Провадження №11-кп/801/1000/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002134 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2020р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, інваліда 3 групи, пенсіонера по інвалідності, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 30.09.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. зі своїм знайомим ОСОБА_9 зайшов до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташований по вул. Вишневій, 6, в м. Вінниці, в якому на праві оренди здійснює підприємницьку діяльність фізична особа підприємець ОСОБА_10 . Взявши алкогольні напої, ОСОБА_6 з ОСОБА_9 вийшли з магазину та сіли за столиком у дворі магазину, а після закриття магазину пішли до зупинки громадського транспорту. Після вживання спиртного у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , під приводом забутих сигарет, приблизно о 21 год. 00 хв. повернувся до магазину, де умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшовши до парасольки для літніх кафе, шляхом натискання на ручку, склав її та стягнув з каркасу тент вартістю 1 650 грн. 00 коп. згідно висновку експерта № 257 від 02.04.2020 року, після чого, склавши тент, пішов до зупинки громадського транспорту, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 1 650 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок в частині призначеного покарання, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та доповнити вирок вказівкою на застосування ст. 185 КК України в редакції закону №1449-VI від 04.06.2009. В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що на час постановлення вироку санкція ч. 1 ст. 185 КК України була змінена, зокрема з 01.07.2020 почала діяти така, що погіршує становище особи у частині покарання у виді штрафу, а тому суд мав зазначити, яку саме редакцію ч. 1 ст. 185 КК України він застосовує.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить змінити вирок вказівкою про застосування ст. 185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 року, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 не заперечують та пояснили, що обвинуваченим ОСОБА_6 вже сплачено штраф, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга прокурора стосується лише доповнення до резолютивної частини вироку щодо дії ст. 185 КК України в редакції від 04.06.2009р., законність та обґрунтованість вироку не оспорюється учасниками даного кримінального провадження.

Прокурор в апеляційній скарзі послався на ПП ВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання», що покарання в резолютивній частині вироку має бути визначене таким чином, щоб під час його виконання не виникало ніяких сумнівів щодо виду і розміру покарання призначеного судом.

Проте апеляційний суд приходить до висновку, що призначене судом покарання не викликає жодних сумнівів щодо його виду і розміру, і обвинуваченим ОСОБА_6 виконано, шляхом сплати штрафу.

Розмір штрафу визначений у відповідності з вимогами ст. 5 КК України і нормами КПК України не передбачено обов`язкового зазначення в резолютивній частині вироку від якого року застосовується редакція статті КК України.

Вимоги щодо неможливості застосування закону, що погіршує становище особи, є дотримання принципу законності, що судом було дотримано.

Тому апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог КПК України та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що мало б наслідком зміну вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2020р. щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4