ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №621/1346/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3105/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11-кп/818/3105/20 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 20 вересня 2019 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено подання Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області; скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
- 02.11.2016 року Зміївським районним судом Харківської області, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Харківської області від 09 березня 2017 року, якою вирок суду було змінено, за ч.2 ст.309 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,-

і направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року покарання.

Суд мотивував своє рішення тим, що з постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 03.07.2019 року та листа реєстрації засуджений ОСОБА_7 відмовився від підпису про ознайомлення з постановою про встановлення нових днів явки на реєстрацію, і не з`являвся до органу пробації відповідно до нового графіка (особова справа а. 35). У зв`язку з невиконанням обов`язку щодо явки на реєстрацію до органу пробації ОСОБА_7 неодноразово оголошено попередження, а також 03.07.2019, 07.08.2019 проведено бесіди щодо роз`яснення порядку відбування покарання та наслідків невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків (особова справа а. 45, 77, 119, 167, 169).

Також суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 не надав будь-яких обґрунтованих пояснень щодо причин ухилення від виконання покладених на нього вироком суду обов`язків та здійснюваних органом пробації контрольних заходів.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що від підписів він не відмовлявся, ніхто його письмово не попереджував про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язки він виконував, систематичних порушень не допускав. Наголосив, що суд не прийняв до уваги тяжкі життєві обставини, а саме:
- його мати є інвалідом 2-ї групи безстроково, потребує сторонньої допомоги;
- його батько ІНФОРМАЦІЯ_2 помер та він займався його похованням;
- дружина має інвалідність 2-ї групи безстроково і також потребує допомоги;
- донька, яка проживає разом з ними не працює оскільки не може знайти роботу;
- кілька місяців він хворів через травму, що негативно позначилося на матеріальному становищі.
Просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який просив задовольнити скаргу, прокурора про залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд звільняє засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання, якщо той не виконує покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як слідує із матеріалів провадження 16.05.2017 року засудженому ОСОБА_7 було роз`яснено порядок і умови відбування покарання з випробуванням, наслідки ухилення від відбування покарання а також встановлено дні явки на реєстрацію перша середа кожного місяця.

Однак 07.06.2017 року, 03.01.2018 року, 07.02.2018 року, 07.03.2018 року, 15.12.2018 та 03.07.2019 року ОСОБА_7 до органу пробації не з`явився (а.с.35 матеріалів особової справи).
При цьому ОСОБА_7 на підтвердження поважності причин неявки на реєстрацію відповідних даних не надав.
Не надано таких даних суду першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, 16.06.2017 року, 04.04.2018 року, 06.12.2018 року засуджений ОСОБА_7 був попереджений про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, що підтверджується його особистими підписами (а.с.45, 77, 119 матеріалів особової справи).

Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не здатен визначити життєві цілі, має тимчасове місце мешкання, протягом строку відбування іспитового строку неодноразово порушував порядок і умови відбування покарання з випробуванням постановою від 03.07.2019 року йому було встановлено інші дні явки перший та третій вівторок кожного дня (а.с.166 матеріалів особової справи).

Відповідно до акту про проведення бесіди з засудженим від 03.07.2019 року ОСОБА_7 прибувши на реєстрацію 03.07.2019 року відмовився ставити підпис в листі реєстрації, давати письмові пояснення про те, що з ним була проведена індивідуально-профілактична бесіда та підписувати постанову про зміну встановлення днів явки (а.с.167 матеріалів особової справи).

Згідно акту про проведення бесіди з засудженим від 07.08.2019 року засуджений ОСОБА_7 прибув до Зміївського районного відділу Державної установи «Центру пробації» в Харківській області 07.08.2019 року, відмовився надавати пояснення про причини неприбуття на реєстрацію 16.07.2019 року та 06.08.2019 року. Засудженому було повторно оголошено постанову про дні явки на реєстрацію, в якій він відмовився ставити свій підпис (а.с.169 матеріалів особової справи).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи засудженого про те, що він від підписів не відмовлявся, ніхто його письмово не попереджував про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язки він виконував, систематичних порушень не допускав, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами особової справи.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невиконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2016 року обов`язків, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Доводи засудженого ОСОБА_7 щодо неповного врахування судом першої інстанції відомостей про його скрутне життєве становище, є безпідставними.
Наявність у засудженого матері та дружини, які є інвалідами другої групи, не є поважними причинами невиконання ним обов`язків, покладених на нього за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2016 року.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд прийняв вмотивоване, обґрунтоване рішення про необхідність скасування звільнення ОСОБА_7 від покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2016 року.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 20 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: