Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/539/2020 Справа № 641/3310/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000799 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 185 КК України, суд-

в с т а н о в и в:

29.04.2020 року для розгляду судді ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 185 КК України

У судове засідання з`явились прокурор, обвинуваченого доставлено конвоєм.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 5, ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 посилався на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованого середньої тяжкості кримінального правопорушення (злочину), за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також обвинувачений не має офіційного місця роботи та доходу, не одружений, а відтак не має стійких соціальних зв`язків, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 прийшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого обвинувачується останній та обставини вчинення злочину, що інкриміновано, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від суду, можливість незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, при вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу, суд враховує дані про особу ОСОБА_4 те, що є висока імовірність вчинення останнім нового кримінального правопорушення (злочину), а також те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та доходу, не одружений, а відтак не має стійких соціальних зв`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, що в сукупності вказує про підвищену суспільну небезпеку як самого діяння, так і особи яка обвинувачується у його вчинені, а також те, що інкримінований обвинуваченому злочин віднесено згідно статті 12 КК України до середньої тяжкості злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

Судом вирішувалося питання про можливість вжиття до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу, але наявність вказаних вище ризиків та обставин виключає, на думку суду, застосування таких. Між тим, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст197, 199, 331 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою, обраний на досудовому розслідуванні, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 листопада 2020 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1