Дата документу 21.07.2020 Справа № 334/35/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1388/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/35/15-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.115 ч.2 п.13, ст.15 ч.3 КК України
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

21 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003984, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

вироком колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з дня його фактичного затримання з 05.01.2018 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 попереднє ув`язнення в період з 16.10.2014 року до 14.05.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараховано ОСОБА_3 час відбуття покарання в Дніпропетровській виправній колонії № 89 з 27.07.2015 року по 14.07.2016 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили ухвалено обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_3 на користь КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» 2085,72 гривень, на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .
Вирішено долю речових доказів.

На вказаний вирок 09.01.2018 року та 05.02.2018 року відповідно засудженим ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 були подані апеляційні скарги, які ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2018 року були залишені без задоволення, а вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 змінено та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_3 час його тримання під вартою з 16.10.2014 року (включно) по 11.06.2015 року (включно) з розрахунку, до якого одному дню тримання під вартою дорівнює два дні позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін (т. 4, а.п. 144-147).

30.09.2019 року засудженим ОСОБА_3 повторно подано апеляційну скаргу на вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16.10.2019 року засудженому ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року з тих підстав, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_3 вже була розглянута по суті з прийняттям апеляційним судом 18.05.2018 року рішення, а оскаржуваний вирок набрав законної сили (т. 4, а.п. 171-172).

Між тим, засуджений ОСОБА_3 01.07.2020 року знову звернувся з апеляційною скаргою на вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року, в якій знову ж таки просить змінити вказаний вирок, перекваліфікувавши його дії з ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, тобто ставить аналогічні вимоги, які вже були предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, та по яким вже було прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, суддя прийшов до висновку, що засудженому ОСОБА_3 слід відмовити у відкритті провадження, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 18.05.2018 року, тобто з моменту проголошення ухвали Апеляційного суду Запорізької області.

Отже, засуджений ОСОБА_3 відповідно до вимог кримінального процесуального закону вже скористався своїм правом на апеляційне оскарження вироку суду, за його апеляційною скаргою було відкрито апеляційне провадження, а за результатами апеляційного розгляду постановлено ухвалу про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вирок суду змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року).

Однак, засуджений ОСОБА_3 повторно звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, у відкритті провадження за якою йому було відмовлено ухвалою апеляційного суду від 16.10.2019 року з тих підстав, що його апеляційна скарга вже була розглянута по суті.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_3 втретє звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вирок, який вже переглянуто в апеляційному порядку, та який набрав законної сили.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 використав своє право на оскарження вироку, а можливість повторного звернення з апеляційною скаргою на судове рішення, яке було переглянуто в апеляційному порядку, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Крім того, засуджений ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі посилається і на положення Кримінального процесуального кодексу України, які регулюють порядок оскарження судових рішень в касаційному порядку, а також порядок здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, однак фактично звертається до апеляційного суду та просить змінити вирок суду першої інстанції.

За таких обставин та на підставі вище викладеного, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_3 не може бути предметом повторного перегляду апеляційною інстанцією, у зв`язку з чим, відповідно до статті 399 КПК України, вважаю за необхідне у відкритті провадження відмовити.

Керуючись ст. 399 КПК України,

у х в а л и в:

відмовити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вирок колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 січня 2018 року стосовно нього.

Направити засудженому копію зазначеної ухвали, разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2