УХВАЛА

18 вересня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання дізнавача інспектора сектору дізнання Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000760 від 02.09.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач, в межах повноважень передбачених ст. 40-1 КПК України, звернулась до Рівненського міського суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000760 від 02.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що 31.08.2020 близько 19:30 год. перебуваючи в дворі буд. АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мобільного телефону марки "Хуавей у6", який належить його малолітньому сину ОСОБА_6 .

16.09.2020 дізнавачем Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , під час огляду місця події в кабінеті №15, що за адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4, у свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , було вилучено мобільний телефон марки «Huawei» моделі Y6, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 золотистого кольору, який помістили до спец пакету білого кольору НПУ №EXP 0300717, який останній добровільно видав для працівників поліції для проведення слідчих дій.

Покликаючись наи наведене, дізнавач вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане вилучене майно, оскільки не накладення арешту на вказані предмети може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні можливої конфіскації вказаного майна.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
З урахуванням викладеного та заяви дізнавача, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
За правилами ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Керуючись положеннями ч. 2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб з метою забезпечення арешту майна.

Згідно із ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною другою ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000760 від 02.09.2020, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.185 ч.1 КК України.

Вищевказані речі, які вилучені під час огляду місця події у свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , відповідають критеріям, викладеним ст.98 КПК України.

Відповідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючий викладене та те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення даних слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучено у ОСОБА_7 16.09.2020.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 16.09.2020 під час огляду місця події у свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Huawei» моделі Y6, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 золотистого кольору, та позбавити можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1