ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/850/20

Провадження № 1-кп/348/326/20

23 вересня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000397 за обвинувальним актом від 28.05.2020 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні нікого не має, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм філії Пасічнянський кар`єр нерудних копалин «Нерудник» ПАТ «Івано-Франківськцемент», раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_5 .

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

04.04.2020 приблизно о 13 год. 00 хв. у світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_4 , керуючи мотоблоком марки «Zubr JR-Q79» із причепом, під`їхав до будинку АДРЕСА_1 . На причепі мотоблока ОСОБА_4 перевозив пасажирів ОСОБА_6 та малолітнього сина ОСОБА_5 .

Після зупинки мотоблока пасажири ОСОБА_6 і ОСОБА_5 зійшли і стали праворуч від мотоблоку. Після цього ОСОБА_4 вирішив розпочати рух мотоблоком, щоб заїхати на прилеглу територію до будинку АДРЕСА_1 . При цьому він проявив неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не пересвідчився, що малолітній ОСОБА_5 перебуває на безпечній відстані, внаслідок чого під час руху мотоблоком правою частиною причепа вчинив наїзд на ОСОБА_5 .

При цьому водій ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відповідно до висновку експерта № 23 від 04.05.2020 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом основи черепа, крововиливом під м`яку мозкову оболонку, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що спричинила його смерть.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суду пояснив, що 04.04.2020 близько 13.00 год. 00 він, керуючи мотоблоком марки «Zubr JR-Q79» із причепом, під`їхав до будинку АДРЕСА_1 . На причепі мотоблока перебували пасажири ОСОБА_6 та малолітній ОСОБА_5 . Після зупинки мотоблока пасажири ОСОБА_6 і ОСОБА_5 зійшли і стали праворуч від мотоблоку, після чого він розпочав рух мотоблоком, щоб заїхати на прилеглу територію до будинку АДРЕСА_1 . При цьому він проявив неуважність, перед початком руху не пересвідчився, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебувають на безпечній відстані, внаслідок чого під час руху мотоблоком правою частиною причепа вчинив наїзд на ОСОБА_5 . В результаті порушення ним Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його син ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суд його суворо не карати та обрати йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить кримінальне провадження розглядати у її відсутності, зазначає, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд обвинуваченого не карати та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_5 , кваліфіковані вірно.

За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, неумисну форму вини обвинуваченого, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, одружений, на утриманні нікого не має, однак дружина перебуває у стані вагітності, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, його поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, критичне ставлення до вчиненого, наявність міцних соціальних зв`язків, думку потерпілої, яка не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є: щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, шкодує про вчинене, прагне виправити ситуацію, під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Згідно висновків досудової доповіді від 08.09.2020, підготовлених Надвірнянським МРС філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с. 30-31).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах мінімальної санкції статті за цей вид кримінального правпорушення, передбаченого Особливою частиною КК України, у виді позбавлення волі.

З огляду на обставини та характер допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, а також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 працює водієм, а його робота є єдиним доходом для забезпечення його сім`ї, суд вважає за доцільне не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки позбавлення його права керування транспортними засобами поставить його сім`ю в скрутне матеріалне становище.

Разом з тим з враховуваням особи обвинуваченого, те що раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, дружина знаходиться в стані вагітності, поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , яка свідчить про його дійсне розкаяння, оскільки він критично оцінює свої протиправні дії, засуджує свою поведінку, а також що загиблий ОСОБА_5 був його сином, а потерпіла ОСОБА_7 є його дружиною, яка знаходисяв стані вагітності, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання, та вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому процесуальні витрати за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України: експертизи № СЕ-19/109/13/3-345ІТ/20 від 19.05.2020 в сумі 1144,15 грн., та експертизи № СЕ-19/109/13/3-344ІТ/20 від 28.05.2020 в сумі 653,80 грн., слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого нею кримінального правопорушення.
Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1797,95 грн..
Речовий доказ: мотоблок марки «Zubr JR-Q79» із причепом, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 передати ОСОБА_8 .

Речові докази: верхній одяг потерпілого ОСОБА_5 (кофта, труси, шапка, шарф, безрукавка, куртка), які опечатані в два поліетиленові пакети та зберігаються при матеріалах кримінального провадження знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1