В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
та сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві виділене в окреме кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2019 за № 0008438 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, на утриманні має дочку: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,
у с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 07.09.2019 близько 19 год. 30 хв. зустрівши за адресою м. Київ, вул. Закревського, 47 біля магазину «Пчілка» особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почали розпивати спиртні напої. В подальшому ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направились до парку «Перемога» у Дніпровському районі міста Києва.
Приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направились у сторону метро «Чернігівська» для покупки спиртних напоїв у цілодобових магазинах, не знайшовши магазинів зі спиртними напоями, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направились по вулиці Бойченко, а в подальшому по вулиці Миропільська в напрамку району Троєщина. Перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 23/16 особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зайшовши за магазин «Фірмова мережа «Київхліб» справити потребу, побачив що в даному магазині відчинені задні двері.
Побачивши відчинені двері, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, покликав ОСОБА_4 та повідомив даний факт. У подальшому у ОСОБА_4 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел направлений на проникнення в магазин. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зайшли до приміщення магазину «Фірмова мережа «Київхліб». У цей момент у особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник злочинний умисел на заволодіння кавовим суперавтоматом Saeco Aulika Top HSC s/n 0013800. Запропонувавши ОСОБА_4 викрасти даний суперавтомат для отримання грошових коштів, ОСОБА_4 погодився.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пішли до найближчого сміттєвого баку знайшли покривало зеленого кольору та пішли до приміщення магазину.
Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завернули даний кавовий суперавтомат до покривала та винесли з приміщення «Фірмова мережа «Київхліб». Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, викликав таксі за номером «309», на протязі 10 хвилин під`їхало таксі Део Ланос, зеленого кольору, в який ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погрузили кавовий суперавтомат. Приїхавши за адресою м. Київ, вул. Курнатовського, 19 особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_4 занесли кавовий суперавтомат до приміщення ломбарду «Найкращий» та здали його на документи особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. У ломбарді «Найкращий» ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, отримали за даний кавовий суперавтомат грошові кошти у розмірі 500 грн., які в подальшому поділили порівну та витратили на власний розсуд.

Вказаних висновків Суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини їх вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.
Так, останній указав, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин 07.09.2019 він разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проникли в приміщення магазину «Фірмова мережа «Київхліб». У цей момент у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження,. виник злочинний умисел на заволодіння кавовим суперавтоматом Saeco Aulika Top HSC s/n 0013800, запропонувавши йому викрасти даний суперавтомат для отримання грошових коштів на що він погодився.
Реалізуючи свій злочинний намір, він та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пішли до найближчого сміттєвого баку знайшли покривало зеленого кольору та пішли до приміщення магазину.
Продовжуючи свій злочинний намір, він та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завернули даний кавовий суперавтомат до покривала та винесли з приміщення «Фірмова мережа «Київхліб». Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, викликав таксі за номером «309», на протязі 10 хвилин під`їхало таксі Део Ланос, зеленого кольору, в який він та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, погрузили кавовий суперавтомат. Приїхавши за адресою м. Київ, вул. Курнатовського, 19 він разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, занесли кавовий суперавтомат до приміщення ломбарду «Найкращий» та здали його на документи особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. У ломбарді «Найкращий» він та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, отримали за даний кавовий суперавтомат грошові кошти у розмірі 500 грн., які в подальшому поділили порівну та витратили на власний розсуд.
Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, за вище встановлених обставин.
При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, встановлених судом, як доведені.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 по справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.
Згідно з частиною першою статті 33 КК сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд у світлі кримінально-правової оцінки поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, з огляду на дійсність факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності та відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини того ж Кодексу, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжу), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 1 ст. 162 так, як він незаконно проник до іншого володіння особи, а саме до приміщення магазину «Фірмова мережа «Київхліб». Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. її час, місце, спосіб учинення.
Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).
Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к).
Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Також, Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, стан здоров`я, спосіб життя (раніше не судимий, має на утриманні членів сім`ї які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім), що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статей 185 та 162 КК України із визначенням остаточного покарання, у порядку ст. 70 КК України, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 того ж Кодексу та покладенням обов`язків з числа визначених його ст. 76 КК, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).правопорушень).
Дане ж покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
При вирішенні цивільного позову ТОВ «Фірмова мережа «Київхліб»до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У судовому засіданні цивільний відповідач зазначив суду, що готовий відшкодувати шкоду завдану його діями цивільному позивачеві у повному обсязі.

Частиною 1 статті 1166 ЦК Українирегламентовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У даному випадку, судом встановлено, що правопорушення вчиненно обвинуваченим та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження спільними діями, при цьому заподіяна шкода є неподільною, а відтак, особи, які заподіяли спільно неподільну шкоду, повинні нести солідарну відповідальність перед потерпілим.

При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання..

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи фактичне визнання позову відповідачем та його готовність відшкодувати позивачеві завдану ним шкоду.

Щодо питання запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло з 23.00 год. до 06.00 год наступного дня та зобов`язання прибувати за кожною вимогою, у рамках даного кримінального провадження, й, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладення обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та не відлучатися із населеногопункту - м. Київ без дозволу суду, то Суд враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу, уважає за доречне залишити його без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, Суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із забороною залишати житло з 23.00 год. до 06.00 год наступного дня та зобов`язання прибувати за кожною вимогою, у рамках даного кримінального провадження, й, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладення обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та не відлучатися із населеногопункту - м. Київ без дозволу суду - залишити змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ТОВ «Фірмова мережа «Київхліб» (, юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Межигірська, 83, кб. 301) про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ТОВ «Фірмова мережа «Київхліб» (, юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Межигірська, 83, кб. 301) майнову шкоду в сумі 33 396 (тридцять три тисячі триста дев`яносто шість) грн.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я: Оксана БІРСА