Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Апелянта ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо скасування постанови заступника начальника СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 17 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000307, внесеного до ЄРДР 18.05.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, за відсутністю події кримінального правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що під час провадження досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії: допитано потерпілого ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_7 , ряд свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - працівників ІТТ, котрі наділені повноваженнями щодо організації та безпосереднього застосування до осіб, які утримуються в ІТТ заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та вогнепальної зброї у випадках і в порядку, передбачених законом, з метою забезпечення належної охорони та режиму тримання осіб, взятих під варту, надано слідчим правову оцінку фактичним обставинам справи із врахуванням тлумачення слова опір у диспозиції ч. 2 ст. 342 КК України, згідно якої дії ОСОБА_7 не є злочином, оскільки, хоча формально і містять ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, однак через малозначність не становлять небезпеки, не заподіяли будь-якої шкоди потерпілим і не могли заподіяти істотної шкоди суспільству або державі, що дало законні підстави для закриття кримінального провадження.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує, що ухвала слідчого судді, на його думку, є незаконною, оскільки судом не перевірено дотримання слідчим, який, як на підставу закриття кримінального провадження, покликався на положення п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України відсутність події кримінального правопорушення, натомість зміст мотивувальної частини постанови містить висновки щодо наявності події кримінального правопорушення, вимог закону кримінального процесуального законодавства при проведенні досудового розслідування, у звязку з чим просить її скасувати, як і постанову про закриття кримінального провадження від 17 квітня 2020 року.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. До початку апеляційного розгляду прокурор подав письмове клопотання, у якому просить розглянути скаргу апелянта, яку не підтримує, вважаючи ухвалу слідчого судді законною, у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження за скаргою й матеріали кримінального провадження №0000307, надані в розпорядження апеляційної інстанції, обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

У відповідності з вимогами закону, слідчий (прокурор) при проведенні досудового розслідування повинен вчинити всі необхідні дії, спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності, а суд - дати правову оцінку прийнятому процесуальному рішенню.

Згідно рішень Європейського суду Шульга проти України та Кулік проти України, розслідування кримінального провадження повинно бути ретельним та ефективним, яке здатне призвести до встановлення та покарання відповідальних осіб і включає ефективний доступ скаржника до процедури розслідування. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, що стосуються вказаної події, зокрема, показів очевидців та експертних висновків, тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають можливість встановлення винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту, а вимоги щодо оперативності та розумної швидкості є також безумовними у цьому контексті.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття та відповідне обґрунтування, а також всі перевірені докази, тобто, слідство повинно зробити відповідний аналіз всіх здобутих доказів, а не лише перерахувати їх.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зазначив, що в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження виконано всі необхідні і можливі слідчі дії, що слугували підставою для прийняття такого рішення: допитано ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_7 , працівників ІТТ № 2 ГУНП в Рівненській області - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , котрі наділені повноваженнями щодо організації та безпосереднього застосування до осіб, які утримуються в ІТТ заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та вогнепальної зброї у випадках і в порядку, передбачених законом, з метою забезпечення належної охорони та режиму тримання осіб, взятих під варту, проведено службове розслідування, за результатами якого ОСОБА_5 за порушення службової дисципліни, вимог ст. 7 ЗУ Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України оголошено догану, та перевірено всі фактичні обставини справи, згідно яких в діях ОСОБА_7 не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчим надано правову оцінку фактичним обставинам справи із врахуванням тлумачення слова опір у диспозиції ч. 2 ст. 342 КК України, згідно якої дії ОСОБА_7 не є злочином, оскільки, хоча формально і містять ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, однак через малозначність не становлять небезпеки, не заподіяли будь-якої шкоди потерпілим і не могли заподіяти істотної шкоди суспільству або державі.

При цьому, слідчим правомірно взято до уваги із наданням юридичної оцінки показання потерпілого ОСОБА_5 , який вказав, що йому внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 не заподіяно ні фізичної, ані матеріальної шкоди, однак заподіяно моральну шкоду. При цьому, моральна шкода, з його слів, полягає у неадекватній реакції правоохоронних органів та зумовлена здійсненням досудового розслідування органами прокуратури і проведенням службового розслідування відносно нього, у зв`язку із застосуванням фізичної сили щодо засудженого ОСОБА_7 .

Жоден допитаний свідок не підтвердив, що засуджений ОСОБА_7 застосовував до ОСОБА_5 чи інших працівників ІТТ працівників поліції фізичну силу, а його дії ( ОСОБА_7 ) полягали лише в пасивному супротиві виконанню ними службових обов`язків, що виразились в блокуванні мобільного телефону та зайнятті положення тіла, що ускладнювало його вилучення.

За вказівками прокуратури та слідчого судді, після неодноразових скасувань постанов слідства в кримінальному провадженні № 0000307 (від 18.12.2017 року, 31.01.2019 року, 27.08.2019 року) щодо закриття провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин події, в тому числі, надано належну оцінку і висновку службового розслідування за фактом перевищення службових повноважень співробітниками ІТТ № 2 ГУНП в Рівненській області від 15 травня 2017 року.

Зокрема, під час проведення службового розслідування фактів щодо можливих неправомірних дій окремих працівників ізолятора тимчасового тримання № 2 ГУНП в Рівненській області вчинених відносно гр. ОСОБА_7 не встановлено, а працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_9 оголошено догану за порушення службової дисципліни.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000307, 26 квітня 2017 року близько 15.30 год. в кімнаті побачень ІТТ № 2 ГУНП в Рівненській області співробітниками ІТТ № 2 ГУНП в Рівненській області проводився обшук ув`язненого ОСОБА_7 , в якого було вилучено два мобільні телефони та одну сім карту, заховані в одязі. Під час проведення вказаних дій гр. ОСОБА_7 категорично відмовився виконувати Правила внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання та видати поліцейським заборонені речі добровільно, виражався нецензурними словами в бік працівників правоохоронних органів.

Органом досудового розслідування, а також слідчим суддею при перевірці зібраних доказів у кримінальному провадженні встановлено, що активні фізичні дії ОСОБА_7 не були безпосередньо спрямовані на працівників ІТТ, він не застосовував до них фізичну силу, а фактично здійснював непокору, відмовляючись від виконання неодноразових повторених законних вимог при виконанню ними службових обов`язків.

При цьому його умисел не був спрямований на заподіяння працівникам ІТТ тілесних ушкоджень, нанесення їм ударів, побоїв, вчинення будь-яких дій, які б призвели до відчуття ними фізичного болю.

При опорі працівникові правоохоронного органу основним безпосереднім об`єктом злочину виступає нормальна діяльність правоохоронних органів, а обов`язковим додатковим об`єктом особиста недоторканість особи.

В даному випадку ОСОБА_5 , як працівник ізолятору тимчасового тримання, який наділений повноваженнями щодо організації та безпосереднього застосування до осіб, які утримуються в ІТТ, заходів фізичного впливу, спеціальних засобів і вогнепальної зброї у випадках і в порядку, передбачених цим Законом, з метою забезпечення належної охорони та режиму тримання осіб, взятих під варту, діяв відповідно до своїх обов`язків, а відтак, повинен бути завжди готовим до виникнення будь-якої ситуації, в якій з об`єктивних причин виникає потреба у застосуванні таких заходів.

Твердження ОСОБА_5 щодо спричинення йому моральної шкоди, внаслідок проведення щодо нього досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000072 за фактом можливого перевищення працівниками ІТТ службових повноважень, яке закрите, та службового розслідування, не заслуговують на увагу, оскільки дії ув`язненого ОСОБА_7 не містять обов`язкого елементу об`єктивної сторони складу злочину, а саме суспільно небезпечного діяння.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , слідчий суддя, як видно з матеріалів провадження, належним чином дотримався вимог закону, дослідив матеріали кримінального провадження № 0000307, і вірно прийшов до висновку, що постанова слідчого винесена з дотриманням вимог ст. ст. 2, 9 кримінального - процесуального Кодексу України, вмотивувавши прийняте рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо скасування постанови заступника начальника СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 від 17 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000307, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2017 року за ч. 2 ст. 342 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського
апеляційного суду ОСОБА_1 . 03.08.2020 року