Провадження № 1-кс/537/691/2020
Справа № 537/2287/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Samsung J5» чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 який вилучено у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування визначених вище вимог клопотання, його ініціатором зазначено про те, що в провадженні ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000983 від 17.06.2020, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185 КК України. Так, 24.06.2020 близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 , прийшов на територію «Вагонного депо Кременчук», яка розташована за адресою: м. Кременчук, вул. Вагонна, 13 з метою викрадення майна. Зайшовши до приміщення роздягальні «Вагонного депо Кременчук», ОСОБА_3 помітив в ящику на полиці мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», який належить на праві власності ОСОБА_4 , ринкова вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №913/Кр від 20.07.2020 становить 1500 грн 00 коп. та викрав його. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальної шкоди ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн. 00 коп. 06.07.2020 інспектором сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області складено протокол тимчасового вилучення майна за адресою: АДРЕСА_1 , та в присутності понятих вилучено у ОСОБА_3 , мобільний телефон «Samsung J5», чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , Імеі2: НОМЕР_2 . Оскільки вилучений в ході огляду 06.07.2020 мобільний телефон «Samsung J5», який являється матеріальним об`єктом був предметом вчинення кримінального правопорушення , зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.
Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід повернути прокурору виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано ст. 168 КПК України.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з правової позиції, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 (п.4.2.6) при вирішенні питання про правові наслідки пропуску зазначеного строку звернення із клопотанням про арешт майна в разі його попереднього вилучення слід керуватись нормами ст. 171 КПК та ч. 3 ст. 172 КПК. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні. При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Так, дослідивши подане клопотання та матеріали подані в його обґрунтування, слідчим суддею встановлено, що клопотання подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, фактично майно інспектором сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області вилучено у ОСОБА_3 протоколом тимчасово вилучення 06.07.2020, постановою інспектора від 06.07.2020 року дане майно визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщено до камери зберігання речових доказів ВП №1. Однак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання повинно бути подано до суду не пізніше наступного робочого дня, а саме 07 липня 2020 року, але прокурор звернувся до слідчого судді лише 28.07.2020. При цьому ініціатором клопотання не вказано поважності причини пропуску даного строку, не заявлено в порядку ст. 117 КПК України клопотання про поновлення вказаного строку.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що клопотання про накладення арешту не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом до клопотань слідчого, прокурора, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 про накладення арешту повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1