Справа № 455/1/21
Провадження № 1-кс/455/2/2021
У Х В А Л А
05 січня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 року прокурор Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 01.01.2021 року, близько 20 години 42 хвилини на 106 км + 520 м автодороги Н-13 «Львів-Самбір-Ужгород», що в с. Стрілки Старосамбірського району Львівської області, а саме: по вул. Шевченка, №7, поблизу магазину ПП «Антошика В. В.», водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Топільниця Старосамбірського району керуючи автомобілем марки «Nisan. Primera» з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 синього кольору та рухаючись в напрямку м. Ужгород по зустрічній смузі руху, на ділянці автодороги, яка освітлюється в нічну пору доби, поза межами пішохідного переходу, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Стрілки Старосамбірського району, котрий в одежі темного кольору, без світло відбиваючих елементів, стояв на проїзній частині автодороги. Внаслідок чого ОСОБА_5 госпіталізовано в хірургічне відділення Старосамбірської ЦРЛ з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітки та перелом нижньої щелепи. Водій ОСОБА_4 залишив вказаний автомобіль на привокзальній площі на відстані близько 120 м. від місця виникнення ДТП та втік з місця події.

02.01.2021 року о 00:20 годині після закінчення проведення огляду місця вчинення ДТП, автомобіль марки «Nisan. Primera» з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 , синього кольору, який в результаті виникнення ДТП зазнав механічних пошкоджень та зберіг на собі сліди вчинення злочину, було вилучено та з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення, доставлено на територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Nisan. Primera» з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 синього кольору належить громадянину Fiszer Wieslaw Kazimierz (Фізер, ОСОБА_6 ) жителю АДРЕСА_1 . Однак, із протоколу допиту свідка ОСОБА_4 , встановлено, що він придбав даний автомобіль та є його користувачем.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_4 встановлено, що 01.01.2021 року він святкував своє день народження та разом з товаришем ОСОБА_5 сидів за столиком в магазині ПП «Антошика В.» в с. Стрілки Старосамбірського району, ОСОБА_4 стверджує, що він не вживав алкогольних напоїв взагалі, а лише пригощав свого товариша ОСОБА_5 . Близько 21:00 години вони з ОСОБА_5 вийшли з магазину та розійшлися кожний у свою сторону. ОСОБА_4 сів за кермо свого автомобіля марки «Nisan. Primera», синього кольору з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 , який перебуває у його користуванні. Поблизу будівлі Стрілківської амбулаторії він розвернув свій автомобіль та рухаючись з приблизною швидкістю 40 км/год в напрямку м. Турка, їхав по смузі зустрічного руху і в цей момент шукав у своєму мобільному телефоні номер своєї дружини. У зв`язку з чим він не побачив пішохода ОСОБА_5 , який, будучи одягнутий в одежу темного кольору, без світло відбиваючих елементів, стояв на лівій смузі в напрямку його руху, ближче до лівого краю дороги. Звукового сигналу водій ОСОБА_4 пішоходу не подавав і не встиг застосувати екстреного гальмування, оскільки вперше побачив даного пішохода на відстані приблизно 1 м перед капотом свого автомобіля та не встиг відреагувати і вчинив на нього наїзд. Після чого провізши пішохода ОСОБА_5 декілька метрів на капоті свого автомобіля, різко вивернув право, зайнявши місце на своїй (правій) смузі руху, внаслідок чого пішохід злетів з капоту його автомобіля і впав на проїзній частині автодороги, а ОСОБА_4 продовжував рух своїм автомобілем, який залишив поблизу місця ДТП, а саме: на Привокзальній площі в с. Стрілки Старосамбірського району. Після чого, як стверджує водій ОСОБА_4 , він повернувся на місце виникнення ДТП, допоміг медикам занести потерпілого ОСОБА_5 в автомобіль швидкої медичної допомоги і після його від`їзду, налякавшись наслідків даної події, ОСОБА_4 покинув місце ДТП та пішком пішов в с. Тур`є Старосамбірського району, де цілу ніч ходив по лісі.

Оскільки на автомобілі марки «Nisan. Primera», синього кольору з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 , збереглися механічні пошкодження, тобто сліди вчинення злочину, а також під час досудового слідства необхідно встановити в якому технічному стані знаходився вказаний автомобіль на момент виникнення ДТП (тобто перевірити справність систем рульового і гальмівного управління та системи зовнішнього освітлення автомобіля) тому вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом і в подальшому буде залучений до проведення декількох авто технічних, трасологічних та транспортно-трасологічних експертиз.

А тому, для досягнення вище вказаної мети, необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу у технічно незмінному стані, шляхом накладення на нього арешту.

В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що зберігання вище вказаного автомобіля, який в рамках даного кримінального провадження визнано речовим доказом, за місцем проживання його власника ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 , або його користувача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , чи в інших осіб, загрожує його пошкодженню, ремонту, зміні технічного стану або відчуженню.

Враховуючи вищенаведене, з метою недопущення відчуження автомобіля марки «Nisan. Primera», синього кольору з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом, оскільки був знаряддям вчинення злочину і на ньому збереглись сліди злочину, а також недопущення знищення слідів злочину (в т.ч. шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт), які залишилися на вищевказаному транспортному засобі, що в подальшому не дасть можливість провести ряд експертиз, з метою встановлення всіх обставин події, просить постановити ухвалу про накладення арешту на автомобіль марки «Nisan. Primera», синього кольору з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить громадянину Fiszer ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ) жителю АДРЕСА_1 , однак фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , котрий (автомобіль) в рамках даного кримінального провадження визнаний речовим доказом, оскільки є знаряддям вчинення злочину і містить на собі сліди вчинення злочину, з метою збереження даного транспортного у технічно незмінному стані, шляхом заборони його власнику та користувачу права на відчуження та користування вказаним автомобілем. Вилучений автомобіль марки «Nisan. Primera», синього кольору з номерними знаками польської реєстрації НОМЕР_1 знаходиться на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41.

Правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України.

Прокурор та фактичний користувач майна в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в клопотанні прокурор просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації технічними засобами.

У відповідності до положень ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження, користування та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000001 від 01.01.2021 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.01.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , постановою про визнання речовим доказом від 02.01.2021 року, враховуючи те, що автомобіль марки «Nissan Primera», номерний знак НОМЕР_1 є речовим доказjv, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи. Передача автомобіля на зберігання власнику майна з можливістю його експлуатації може призвести до вищевказаних перерахованих чинників як усіх в сукупності так і одного з них зокрема.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Nissan Primera», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є громадянин Fiszer ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), житель АДРЕСА_1 , фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , шляхом заборони права власника та фактичного користувача на його користування, відчуження та розпорядження.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1