ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, подана у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 29.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_5 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, подана у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000488 від 29.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в якій він просить:
- зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_5 направити повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про початок досудового розслідування за участю викривача ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000488 від 29.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, протягом 24 годин з моменту винесення ухвали за результатами розгляду даної скарги;
- зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_5 направити копію повідомлення НАЗК викривачу ОСОБА_7 .
Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_7 звернувся до детектива НАБУ ОСОБА_5 на його думку як особа, що є викривачем, із заявою про отримання статусу викривача у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 р., в якій також просив направити в порядку ч. 9 ст. 214 КПК України письмове повідомлення до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача, копію якого направити останньому. Крім того, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до НАБУ з адвокатським запитом № 1353 від 25.11.2020 р. з проханням надати копію повідомлення НАБУ до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача. Однак, станом на день звернення з даною скаргою жодних відомостей про результат розгляду вказаних заяви та адвокатського запиту НАБУ так і не було надано. Враховуючи ту обставину, що відомості про кримінальне правопорушення за № 0000488 були внесені до ЄРДР 30.07.2020 р., то повідомлення НАБУ до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача мало бути направлене ще 31.07.2020 р. Оскільки, листом НАЗК від 03.12.2020 р. на адвокатський запит адвоката ОСОБА_6 було проінформовано про те, що до НАЗК таких повідомлень не надходило, на думку заявника, детективом НАБУ допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - неповідомлення в письмовій формі НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача протягом 24 годин з моменту внесення відомостей до ЄРДР, як це передбачено ч. 9 ст. 214 КПК України.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 15.12.2020 р. відкрито провадження за даною скаргою.
Представник особи, що подала скаргу, адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримала з викладених у ній підстав, просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на наявність у ОСОБА_7 статусу викривача у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 року, що свідчить про обґрунтованість заявлених вимог. Крім того, надала письмові додаткові пояснення, в яких зазначила, що листом НАБУ від 01.12.2020 р. представника заявника ОСОБА_7 було повідомлено, що станом на теперішній час по кримінальному провадженню № 0000488 ОСОБА_7 має статус заявника, органом досудового розслідування ще здійснюється перевірка достовірності інформації, зазначеної у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, і відомості, зазначені у заяві ОСОБА_7 , про вчинення кримінального правопорушення ще не є достеменно підтвердженими, а відтак орган досудового розслідування не вважає за доцільне визнавати ОСОБА_7 викривачем у даному кримінальному провадженні; станом на сьогодні здійснюється перевірка достовірності інформації, зазначеної у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що ОСОБА_7 є викривачем у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 року в розумінні ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції», а також факт зволікання детективів НАБУ з проведенням перевірки достовірності інформації, викладеної у повідомленні ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення (перевірка повинна була бути завершена майже три місяці тому), представник заявника вважає такі дії НАБУ, що викладені у зазначеному листі, необґрунтованими та такими, що суперечать положенням чинного законодавства.
Детектив ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з тих підстав, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_7 про отримання статусу викривача у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 р. та адвокатського запиту адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 з проханням надати копію повідомлення НАБУ до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача відповідним заявникам було направлено листи НАБУ про відмову у задоволенні заяви та адвокатського запиту відповідно з тих підстав, що станом на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000488 ОСОБА_7 має процесуальний статус заявника, органом досудового розслідування наразі здійснюється перевірка достовірності інформації, зазначеної у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, і відомості, зазначені у заяві ОСОБА_7 , про вчинення кримінального правопорушення ще не є достеменно підтвердженими, а відтак орган досудового розслідування не вважає достатніми наявність правових підстав для визнання ОСОБА_7 викривачем у даному кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність правових підстав для направлення повідомлення НАБУ до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача. Крім того, зазначив, що КПК України не містить правових положень згідно яких заявник може оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у не визнанні заявника викривачем, , не повідомленні НАЗК про початок досудового розслідування за участю викривача та не направлення відповідного повідомлення НАЗК. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Під час судового розгляду встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України, відомості про яке внесено на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 20.07.2020 р. у справі № 991/5702/20 за заявою ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 02.07.2020 р., за фактом заволодіння службовими особами ПАТ «Укрзалізниця» у співучасті зі службовими особами ТОВ «Уніт» майном ПАТ «Укрзалізниця» в особливо великих розмірах.
Повідомленням про початок досудового розслідування від 30.07.2020 р. детективом НАБУ ОСОБА_5 було повідомлено ОСОБА_7 , що останній набув статусу заявника у кримінальному провадженні 0000488 від 29.07.2020 р., а також надіслано на його адресу повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000488 від 29.07.2020 р. та витяг з ЄРДР по даному кримінальному провадженню.
ОСОБА_7 звернувся до детектива НАБУ ОСОБА_5 на його думку як особа, що є викривачем, із заявою від 19.10.2020 р. про отримання статусу викривача у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 р., в якій також просив направити в порядку ч. 9 ст. 214 КПК України письмове повідомлення до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача, копію якого направити останньому.
Крім того, 30.11.2020 р. адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до НАБУ з адвокатським запитом № 1353 від 25.11.2020 р. з проханням надати копію повідомлення НАБУ до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача.
Листами детектива НАБУ 0432-188/40522 від 23.11.2020 р. та № 0432-252/41517 від 01.12.2020 р. було відмовлено у задоволенні вищезазначених заяви ОСОБА_7 та адвокатського запиту ОСОБА_6 з тих підстав, що станом на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000488 ОСОБА_7 має процесуальний статус заявника, і у випадку необхідності ОСОБА_7 може користуватися правами заявника, встановленими ч. 2 ст. 60 КПК України; в свою чергу, органом досудового розслідування наразі ще здійснюється перевірка достовірності інформації, зазначеної у заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, і відомості, зазначені у заяві ОСОБА_7 , про вчинення кримінального правопорушення ще не є достеменно підтвердженими, а відтак орган досудового розслідування не вважає достатніми наявність правових підстав для визнання ОСОБА_7 викривачем у даному кримінальному провадженні, що свідчить про відсутність правових підстав для направлення повідомлення НАБУ до НАЗК про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 29.07.2020 за участю ОСОБА_7 як викривача.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Згідно пункту 16-2 частини 1 статті 3 КПК України (далі пункт 16-2), викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.
Аналіз вказанного терміну дає підстави зробити наступні висновки стосовно того, яка саме особа є викривачем.
Так, вказана особа повинна повідомити достовірну інформацію про корупційне кримінальне правпоорушення до органу досудового розслідування.
Достовірність інформації її властивість підтверджувати наявність чи відсутність фактичних даних про можливі факти корупційних правопорушень, заснована на внутрішньому переконанні викривача.
Достовірна інформація повинна носити конкретний, а не загальний характер, який можна перевірити на достовірність. В іншому випадку, у разі неможливості перевірити достовірність повідомленої інформації про корупційне правопорушення, відсутня ознака достовірності заяви (повідомлення) а за такого особа, яка звернулась із такою заявою, за змістом Пункту 16-2 не може вважатись викривачем.
Тобто, фактичні дані у заяві викривача мають складатися з інформації про конкретний факт кримінального корупційного правопорушення. Таким чином, можна зробити висновок, що заява (повідомлення) викривача про кримінальне корупційне правопорушення має містити усі відомі викривачу відомості, зокрема, про: обставини правопорушення; місце і час його вчинення; спосіб вчинення; особу, яка вчинила правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо.
Отже, набуття особою статусу викривача не відбувається автоматично з моменту повідомлення нею, зокрема, через орган досудового розслідування, інформації про вчинення кримінального корупційного злочину, а лише після встановлення всіх істотних ознак, які випливають із положень Пункту 16-2, наявність яких дає підстави вважати особу, яка повідомила про корупційний злочину, викривачем.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).
Особою, яка звернулась із скаргою та її представниками слідчому судді не доведено (копію заяви про кримінальне правопорушення не надано), що заява ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 02.07.2020 р., відомості якої було внесено в ЄРДР за № 0000488 від 29.07.2020 р., відповідає критеріям достовірності, а саме: що в ній зазначені відомостей про: обставини правопорушення; місце і час його вчинення; спосіб вчинення; особу, яка вчинила правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо. Надана детективом перша сторінка такої заяви не містить всіх зазначених відомостей.
За такого, у слідчого судді відсутня можливість встановити, чи наявні ті істотні відомості, які мають бути зазначені саме у заяві викривача, чтоб встановити обгрунтованість тверджень викладених у скарзі, що ОСОБА_7 є викривачем у кримінальному № 0000488 від 29.07.2020 р.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
Керуючись статтями 5, 9, 60, 214, 303, 306-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8