Справа № 487/6348/20
Провадження № 1-кс/487/6535/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000879 від 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України про накладення арешту на майно

ВСТАНОВИВ:

03.11.2020 року слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 01.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за №0000879 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000879: смартфон Iphone 10 в чохлі, який належить ОСОБА_5 ; порошок білого кольору у пакетику, вилученому при особистому обшуку затриманого ОСОБА_5 ; порошок білого кольору у пакетику, виданому свідком ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що вказані об`єкти мають значення речових доказів, оскільки смартфон містить листуванні зі свідком ОСОБА_6 , у тому числі з питань придбання психотропної речовини, а порошок білого кольору у двох пакетиках є об`єктом кримінального правопорушення і підлягає експертному дослідженню.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити.

Адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 надала до суду заяву, у якій просила розглядати клопотання без її участі, заперечувала проти задоволення клопотання в частині накладання арешту на мобільний телефон ОСОБА_5 .

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000879 від 01.09.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування попередньо встановлено, що ОСОБА_5 , займаючи посаду командира взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції в Херсонській області, будучи працівником правоохоронного органу та маючи можливість отримувати у невстановленому джерелі психотропні речовини для власного вживання, вирішив долучити до вживання психотропних речовин свою знайому ОСОБА_6 .

Діючи з цією метою ОСОБА_5 у першій половині дня у невстановленому місці м. Херсон незаконно придбав, після чого незаконно перевіз на маршрутному транспортному засобі з м. Херсон до м. Миколаїв амфетамін, який відповідно до таблиці 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року є психотропною речовиною, що знаходиться у незаконному обігу.

У м. Миколаєві ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_6 у піцерії за адресою: АДРЕСА_1 та близько 16.15 год. 02.11.2020 незаконно безоплатно збув їй психотропну речовину амфетамін, який знаходиться у незаконному обігу.

02.11.2020 о 16.20 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

03.11.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини.

При особистому обшуку затриманого ОСОБА_5 знайдено і тимчасово вилучено, зокрема, смартфон Iphone 10 в чохлі та у пакетику порошок білого кольору, який з його слів є психотропною речовиною амфетаміном. Свідок ОСОБА_6 після затримання ОСОБА_5 під час огляду видала органу досудового розслідування у пакетику порошок білого кольору, який зі слів ОСОБА_5 є психотропною речовиною амфетаміном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000879 від 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000879: смартфон Iphone 10 в чохлі, який належить ОСОБА_5 ; порошок білого кольору у пакетику, вилученому при особистому обшуку затриманого ОСОБА_5 ; порошок білого кольору у пакетику, виданому свідком ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1