ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/420/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/922/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. ч. 1, 3 ст. 296 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8 ,
- потерпілої ОСОБА_9 ,
- представника потерпілих ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_11 , 2004 р.н., сина ОСОБА_12 , 2012 р.н., з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

засуджено:
- за ч.1 ст.296 КК України на 3 роки обмеження волі;
- за ч.3 ст.296 КК України на 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання - 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Харкова, українку, громадянку України, заміжню, маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, офіційно не працюючу, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , -

засуджено за ч. 3 ст. 296 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_13 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_14 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 2048 грн. 23 коп., моральну шкоду 5 000 грн., а всього 7048 грн. 23 коп.
Цивільний позов ОСОБА_14 в інтересах малолітнього ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди-залишено без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_13 солідарно на користь ОСОБА_9 спричинену їй моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_7 12 серпня 2018 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 . Саме в той час до них підійшов раніше йому незнайомий ОСОБА_14 , який виказав претензії та зробив зауваження щодо неналежного вигулу їхньої собаки породи алабай, який незадовго до цього накинувся на його малолітню дитину та покусав його собаку породи болонка. При цьому ОСОБА_14 , діставши свій мобільний телефон, намагався зателефонувати та здійснити виклик поліції на місце пригоди.
У свою чергу ОСОБА_7 , оцінивши ситуацію, що склалася, у відповідь на законні претензії ОСОБА_14 вирішив вчинити хуліганські дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, поєднані із завданням останньому побоїв.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи протиправність свого діяння, почав безпричинно викрикувати на адресу ОСОБА_14 образи, супроводжуючи їх ненормативною лексикою, та, демонструючи зневажливе ставлення до нього. При цьому ОСОБА_7 , продовжуючи порушувати громадський порядок із хуліганських мотивів, діючи одноособово, умисно, з особливою зухвалістю, застосовуючи фізичну силу, схопив рукою капюшон спортивної кофти ОСОБА_14 та, натягнувши її на голову останньому, проявляючи особливу зухвалість, наніс кулаками рук в ділянку голови потерпілого 2-3 удари.
Надалі ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, не реагуючи на зауваження пересічних громадян, які вимагали від нього припинення хуліганства, діючи узгоджено, проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, продовжуючи висловлюючись на адресу ОСОБА_14 ненормативною лексикою, проявляючи особливу зухвалість, застосовуючи фізичне насилля, наніс потерпілому ще приблизно 5-6 ударів ногами у різні ділянки його тулубу та ніг. Від отриманих побоїв ОСОБА_14 , відчуваючи фізичний біль, перебуваючи у положенні зігнувшись перед ОСОБА_7 , не міг чинити останньому будь-який опір.
Потім ОСОБА_7 , не дивлячись на те, що бажав продовження своїх протиправних дій, спрямованих на досягнення злочинного результату та мети, які пов`язані з грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що тривали близько 5-ти хвилин та супроводжувалося особливою зухвалістю, а саме завданням побоїв ОСОБА_14 , був змушений припинити його побиття, так як ОСОБА_9 , яка стала очевидцем зазначеного хуліганства, підійшла до місця події та, проявляючи соціальну відповідальність, почала правомірно вимагати від останнього припинити хуліганство і насильство у відношенні останнього.
Таким чином, в результаті хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_7 скоїв грубе порушення громадського порядку, поєднане із завданням потерпілому ОСОБА_14 побоїв.
Однак, ОСОБА_7 того ж дня, тобто 12 серпня 2018 року, приблизно о 22 годині 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , разом із своєю дружиною ОСОБА_13 , продовжив свої хуліганські дії.
Так, ОСОБА_7 в ході хуліганства та під час спричинення потерпілому ОСОБА_14 побоїв, вступив у конфлікт з малознайомою йому ОСОБА_9 , яка виконуючи свій громадський обов`язок, та, проявляючи соціальну відповідальність, почала вимагати від останнього припинити свої хуліганські дії.
Саме в той час, ОСОБА_13 , оцінивши ситуацію, що склалася, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в епіцентрі подій, бажаючи підтримати злочинні дії свого чоловіка, ОСОБА_7 , вирішила також приєднатись до останнього з метою вчинення хуліганства, поєднаного з опором раніше їй малознайомій ОСОБА_9 , яка на законних підставах активно сприяла припиненню ним хуліганства.
При цьому ОСОБА_13 , проявляючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючись на адресу ОСОБА_16 ненормативною лексикою, супроводжуючи свої злочинні дії особливою зухвалістю, застосовуючи фізичне насильство, схопила лівою рукою за ліву руку останню та силою здавила її, а потім правою рукою схопила за халат і почала тягнути його до низу, оголивши тіло потерпілої.
У свою чергу ОСОБА_7 , ігноруючи також законні вимоги ОСОБА_9 щодо припинення хуліганства, вирішив продовжити свої злочинні дії у групі зі своєю дружиною та, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та винятковий цинізм, нехтуючи тим, що перед ним жінка, застосовуючи фізичну силу, схопив правою рукою ОСОБА_9 за праву руку та почав її викручувати. При цьому потерпіла, відчувши сильний біль правої руки у місці викручування, вимагала від нього припинити хуліганські дії. Однак він, не реагуючи на це, продовжував утримувати руку потерпілої спереду, а його дружина, ОСОБА_13 , діючи з ним узгоджено, проявляючи особливу зухвалість, бажаючи спричинити тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості ОСОБА_9 , нігтями рук спричинила потерпілій пошкодження лівого плеча, а потім правого плеча та передпліччя, в проекції правої ключиці, правого ліктьового суглобу. Зазначені узгоджені протиправні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_13 супроводжувалися вигуками ненормативної лексики на адресу потерпілої ОСОБА_9 , яка просила їх припинити хуліганські дії.
Після цього ОСОБА_7 , досягнувши бажаного результату та злочинної мети, а саме порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, пов`язане із побиттям ОСОБА_9 , яка, діючи правомірно, намагалася припинити хуліганські дії подружжя ОСОБА_17 , припинив разом зі своєю дружиною протиправні хуліганські дії, які тривали приблизно 5 хвилин, та з місця скоєння злочину разом зникли.
В результаті грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_7 у групі з ОСОБА_13 спричинили потерпілій ОСОБА_9 синці на згинальній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на розгинальній поверхні правого передпліччя у нижній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча у ніжній третині, в проекції правого ліктьового суглобу по його передньо-внутрішній поверхні та задній поверхнях, на внутрішній поверхні правого плеча у середній третині в проекції правої ключиці, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині розташовано по садну, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 1013-2018 від 15 серпня 2018 року.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 296 КК України, а в діях ОСОБА_13 - складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, посилаючись на недостатність зібраних доказів для доведеності вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у вчиненні цих злочинів. Зазанчив, що дії обвинувачених безпідставно кваліфіковані як хуліганство, оскільки вони були направлені не на порушення громадського порядку, а відносно потерпілих, у зв`язку з раптово виниклою неприязню до останніх у відповідь на їх агресивні дії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілу та її представника, які заперечували проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у вчиненні ними кримінальних правопорушень за викладених у вироку обставин та кваліфікація їх дій ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильною.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_14 показав у суді, що 12 серпня 2018 року біля 22 год. він зі своїм 2-річним сином ОСОБА_18 та собакою породи болонка гуляли біля будинку №26а по вул.Тімірязєва у м.Харкові. Назустріч до них з парку вибігла собака породи алабай, яка накинулася на його собаку болонку, почала її тріпати. Він намагався алабая відтягнути, але останній накинувся на його сина і завалив його під себе. В результаті цього син впав та вдарився головою об землю. Потім він побачив нетверезих власників собаки алабая Лущиків, яким він зробив зауваження. Але ОСОБА_7 безпричинно накинувся на нього та почав наносити йому руками та ногами численні удари у голову, груди, також висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. Все це відбувалося посеред дороги, у громадському місці, де перебувало багато людей, які спостерігали за конфліктом. Потім підбігла ОСОБА_19 і між нею та ОСОБА_17 теж виникла сварка, але він не спостерігав, що саме між ними відбулося, бо займався своєю постраждалою дитиною. Потім Лущики забрали свою собаку на поводок і пішли геть, не дочекавшись приїзду поліції.

Потерпіла ОСОБА_9 показала у суді, що 12 серпня 2018 року біля 22 год. вона перебувала вдома на кухні гуртожитку, коли почула крики сусідки ОСОБА_20 , яка бігла по коридору. Вона запитала у неї, що сталося. Та повідомила, що на їх сина ОСОБА_18 та чоловіка на вулиці напала собака. Тоді вона вибігла на вулицю разом із сусідкою ОСОБА_21 . Там була велика кількість людей, які намагалися відігнати собаку породи алабай від ОСОБА_22 та малолітнього ОСОБА_18 . Дитина була перелякана та сильно кричала. ОСОБА_14 побіг за власниками собаки алабай ОСОБА_17 . Вона побігла слідом. Побачила, що ОСОБА_7 натягнув на голову Стогнія Дмитра «мастерку» та б`є його руками та ногами по різним частинам тіла. У цей час ОСОБА_23 стояла через дорогу та висловлювалася на адресу ОСОБА_14 нецензурною лайкою. При цьому Лущики знаходилися у стані алкогольного сп`яніння, були агресивні по відношенню до оточуючих, голосно кричали на всю вулицю та висловлювалися нецензурною лайкою. Потім вона почала робити зауваження ОСОБА_24 , на що остання почала висловлюватися і на її адресу нецензурною лайкою, потім підбігла до неї та почала її бити. В цей момент підійшов ОСОБА_7 , схопив її за праву руку, почав її викручувати та утримувати попереду. Його дружина ОСОБА_25 хапала її руками за руки та плечі, впиваючись нігтями у тіло, від чого вона відчувала сильний біль. Після цього ОСОБА_25 порвала її халат і вона залишилася у нижній білизні. При цьому вона не спричиняла ОСОБА_25 ніяких тілесних ушкоджень. Хтось із присутніх викрикнув, що викличе поліцію. Лущики відпустили її і пішли геть. Вдома вона викликала швидку медичну допомогу. В подальшому написала заяву до поліції.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що 12 серпня 2018 року після 22 год. вона перебувала у вахтера в будинку АДРЕСА_3 , коли почула галас біля під`їзду і вирішила подивитися, що сталося. По дорозі зустріла ОСОБА_27 і разом вийшли з під`їзду. На вулиці перебувало багато людей. Там вона побачила ОСОБА_28 з сином на руках, який голосно кричав, ОСОБА_29 тримала на руках закривавлену собаку породи болонка. Потім вона побачила, що неподалік від гуртожитку ОСОБА_30 натягнув капюшон кофти ОСОБА_31 на голову та б`є його ногами. ОСОБА_29 побігла на допомогу йому, намагалася припинити хуліганські дії ОСОБА_32 . У цей час ОСОБА_23 почала хапати ОСОБА_33 руками за халат, волосся, дряпати її, висловлюючись на адресу останньої нецензурною лайкою. ОСОБА_30 хапав ОСОБА_33 за руки, намагався утримати її. Конфлікт тривав біля 15-20 хвилин, на проїжджій частині дороги, в освітленому місці. ОСОБА_34 була весь час поруч із ними без поводка та намордника. Стверджує, що ОСОБА_35 та ОСОБА_25 під час конфлікту були у стані алкогольного сп`яніння, бо особисто бачила як вони у цей день вживали спиртне біля магазину за столиком приблизно о 20-21 години.

Аналогічні показання надала суду свідок ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_37 показав у суді, що у вересні 2018 року, точну дату не пам`ятає, після 21 год. він разом із знайомим ОСОБА_38 відпочивав у парку, що розташований напроти дитячого садочка по вул.Тімірязєва у м. Харкові. Бачив як поруч з ним бігла собака породи алабай без поводка та намордника, слідом йшли її господарі. Потім він почув крики неподалік від кіоску, що розташований поруч з будинком АДРЕСА_4 та побачив, що собака породи алабай напала на невеличку собаку Стогнія. Останній почав відбивати її від неї і потім алабай напав на дитину. Стогній, а потім і ОСОБА_19 побігли слідом за ОСОБА_17 . Між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_39 схопив ОСОБА_40 за капюшон куртки, зігнув його та почав бити руками та ногами у голову, груди. У цей час ОСОБА_23 била ОСОБА_19 , хапала за волосся, порвала її халат. Лущики висловлювалися на адресу ОСОБА_41 та ОСОБА_19 нецензурною лайкою. Бійка між ними тривала декілька хвилин. Потім хтось із присутніх людей крикнув, що викличе поліцію. Лущики одягли поводок на собаку та пішли геть.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у вчиненні хуліганських дій підтверджується також дослідженими в суді першої інстанції наступними доказами:
- фактичними даними, відображеними в протоколі слідчого експерименту від 13 жовтня 2018 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_14 , де останній, у присутності понятих, на місці вчинення злочинів розповів про обставини вчинення відносно нього та його малолітнього сина ОСОБА_18 кримінального правопорушення та механізм застосування обвинуваченими фізичного насильства (а.с.33-34 к/п);
- даними висновку судово-медичної експертизи №09-3193/2018 р. від 22 жовтня 2018 року (а.с.38-39 к/п), згідно якого ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови;
- даними протоколу слідчого експерименту від 13 жовтня 2018 року та фото таблиці до нього (а.с.46-49 к/п), проведеного за участю потерпілої ОСОБА_9 , яка у присутності понятих на місці вчинення злочину показала та розказала про обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення;
- даними висновку судово-медичної експертизи №09-3192/18 від 22 жовтня 2018 року (а.с.53-54 к/п), згідно якого у громадянки ОСОБА_9 були встановлені наступні тілесні ушкодження: синець на правій руці, садна на руках,тулубі. Ці ушкодження утворилися: синець-від травматичної дії тупих твердих предметів,за механізмом удар або удар-стиснення,садна утворилися за механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані за 2-4 доби до моменту огляду(15 серпня 2018 року). За ступенем тяжкості:синець,садна викликали незначні скороминущі наслідки,тривалістю не більше 6 днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_9 , надані нею при проведенні слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень;
- копією медичної картки хворого №20906 малолітнього ОСОБА_15 (а.с.74-76,78-84 к/п), згідно якої останній разом із батьками після 12 серпня 2018 року звертався до медичних закладів, йому був встановлений діагноз: забій м`яких тканин голови. Через отриману ним психотравму, проходив тривалий курс лікування у лікаря-невролога;
- випискою з ветеринарної клініки «Дружочек» (а.с.77 к/п), згідно якої 12 серпня 2018 року о 23.43 хв. собака породи болонка надходила на прийом до лікаря ветеринара з кусаною раною в ділянці лопатки. Не спирається на праву передню кінцівку. Вказано володілець: ОСОБА_14 . Собака отримала курс лікування;
- даними протоколів слідчих експериментів та фото таблиць до них від 08 листопада 2018 року (а.с.96-99, 100-104 к/п), проведених за участю потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , які у присутності двох понятих показали та розказали обставини вчинення відносно них хуліганських дій, механізм спричинення їм тілесних ушкоджень;
- даними протоколів проведення слідчих експериментів від 17 грудня 2018 року, проведених за участю підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_7 у присутності їх захисника, понятих, де підозрювані під час слідчого експерименту показали та розказали про події, що відбулися 12 серпня 2018 року біля будинку АДРЕСА_3 між ними та потерпілими (а.с.182-185,190-192 к/п);
- даними висновку судово-медичної експертизи №09-4478/18 від 21 грудня 2018 року (а.с.188-189 к/п), згідно якого виявлені у ОСОБА_9 в ділянці тулубу (ключиці) тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_13 в ході проведення слідчого експерименту. Що ж стосується інших тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , то в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_13 не вказує на факт травматизації даних ділянок;
-даними висновку судово-медичної експертизи №09-4476/18 від 21 грудня 2018 року (а.с.195-196 к/п), згідно якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 в ділянці променево-зап`ясткових суглобів та нижній третині передпліч могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту.
З урахуванням вищенаведених доказів, у їх сукупності, які не викликають сумнівів у достовірності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи обвинувачених про те, що конфлікт спровокували потерпілі, а самі ОСОБА_7 та ОСОБА_13 намагалися його уникнути є надуманими, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодних підтверджуючих це даних.

При цьому отримання тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_13 від потерпілої ОСОБА_9 , як про це вказує обвинувачена, та її звернення до поліції з відповідною заявою не свідчить про невинуватість останньої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.296 КК України.

Таким чином, сукупністю вищенаведених та інших доказів, на які є посилання у вироку, і які узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх об`єктивності, спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про непричетність обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 до вищевказаних кримінальних правопорушень, за вчинення яких останніх засуджено.

Належним чином дослідивши і оцінивши зібрані у провадженні докази, у їх сукупності, які безумовно викривають обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у вчиненому, суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченими цих кримінальних правопорушень і правильно кваліфікував їх дії за відповідними частинами статті 296 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в апеляційній скарзі захисника, підстав не має.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не встановлено.

Покарання обвинуваченим призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особи обвинувачених, які на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина, ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працюють, раніше не судимі; мають постійне місце проживання та реєстрації, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини- вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином підстави для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування вироку суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-

Судді: