справа №176/1027/20
провадження №1-кп/176/215/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз за вороком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року за ч.1 ст. 186 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2020 року за № 0000365,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2020 року приблизно о 15 год.40 хв. ОСОБА_4 , перебував на сходинковому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду №8 у будинку АДРЕСА_2 , разом зі своїм раніше знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з яким у нього склались неприязні відносини.

В цей час, тобто 08 травня 2020 року о 15 год. 45 хв., у ОСОБА_4 на грунті раніше виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , 08.05.2020 року приблизно о 15 год. 45 хв., перебуваючи на сходинковому майданчику між першим та другим поверхом під`їзду №8 у будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 з переду. Після чого, ОСОБА_4 стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_7 , своєю правою рукою стиснутою в кулак умисно наніс потерпілому один удар в область лівого плеча; один удар в область лівої бокової частини тулубу в область ребер; один удар в область задньої лівої частини тулубу ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , стоячи обличчям до обличчя потерпілого, наніс один удар своєю правою ногою по зовнішній боковій частині лівого стегна і відразу повернувшись спиною до потерпілого, наніс ще раз один

удар ногою потерпілому в область центральної частини черепа. Після чого, ОСОБА_4 , розвернувся та стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_7 , умисно наніс йому не менше 5 ударів своєю правою рукою стиснутою в кулак в область лівої бокової частини тулубу.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження відповідно висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №36 «Е» від 21.05.2020 року, у вигляді:

-Закритої тупої травми черепа: розрив верхнього полюсу селезінки;

-Садна на «лівому боці»;

-Садна на «лівому плечі»;

Тілесні ушкодження закрита тупа травма черепа: розрив верхнього полюсу селезінки та садно на «лівому боці», виявлені у гр.-на ОСОБА_7 , не підлягають розподіленню і згідно п. 2.2.2., п.2.1.3 «л», та п. 2.1.3 «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії: Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Тілесне ушкодження садно на «лівому плечі» має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2. «б» та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії Легких.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Посилаючись на ст.63 Конституції України відмовився давати показання. Проте, суду зазначив, що обставини кримінального правопорушення не оспорює, підтримав формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті. В присутності свого захисника просив розглядати справу на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Просив суворо не карати. Захисник також, зазначила про можливість розгляду кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши учасникам наслідки ст.ст.349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, з урахуванням того, що обвинувачений відмовився давати покази, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, є умисним та закінченим.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризуються посередньо, скарги та заяви відносно його поведінки від сусідів в побуті до Жовтоводського ВП ГУНП не надходили. Спиртними напоями не зловживає. Підтримує зв`язки з особами раніше судимими та особами схильними до вчинення злочинів та правопорушень, також сам схильний до вчинення злочинів та правопорушень. За обліками Жовтоводського ВП ГУНП, громадянин ОСОБА_4 , значиться як особа раніше судима, та яка притягувалася до адміністративної відповідальності. Не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_4 не перебуває. На обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості не перебуває.

Згідно інформації наданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не призивався та військову службу не проходив. У 2019 році ІНФОРМАЦІЯ_5 знято з обліку призовників, як засудженого.

Обвинувачений ОСОБА_4 є раніше судимою особою, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, та в період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та визнання своєї вини, а також добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю та рецидив злочинів.
Судом також враховано і те, що потерпілий, претензій майнового або немайнового характеру до обвинуваченого не має.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної старшим інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 17.07.2020 року, ОСОБА_4 є особою раніше судимою, який на шлях виправлення не стає, належних висновків для себе не робить, відсутнє бажання змінюватися та виправлятися, не здатний контролювати свою поведінку та мислення, повторно вчинив новий, умисний злочин. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як дуже високий. Таким чином, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливе без позбавлення волі.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставин, що пом`якшують покарання, як і наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства. При цьому можливості застосування до останнього положення ст. 75 КК України суд не вбачає.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 09 квітня 2020 року та відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в два роки, і під час не відбутої частини покарання вчинив новий злочин, то до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України, слід частково приєднати частину покарання по передньому вироку.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за ухвалою суду від 04 червня 2020 року до 29.07.2020 року.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його затримання з 22 червня 2020 року.

Процесуальні витрати відсутні.

В умовах кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі: банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та передана на зберігання під розписку ОСОБА_9 слід повернути власнику ОСОБА_7 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського місцевого суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5(п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 22 червня 2020 року.

Речові докази у справі: банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та передана на зберігання під розписку ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1