№ 1-кп/243/419/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002541 від 16.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.12.2018 Слов`янський міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді 120 годин виправних робіт. 12.03.2019 року знятий з обліку Слов`янського МРВ у зв`язку з відбуванням покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2013 р. та на підставі виконавчого листа № 2/243/2851/2013 від 19.08.2013 р. ОСОБА_4 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2013 року, на утримання свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, будучи особою раніше судимою за злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України, на шлях виправлення не став, аліменти не сплачує, порушуючи вимоги ст.21, ч.3 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно, до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. На обліку в Слов`янському міському центрі зайнятості ОСОБА_4 не перебував, обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я не має. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачує, будь-якої іншої допомоги своєму неповнолітньому сину не надає. Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 неодноразово попереджався Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Донецькій області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст.164 КК України, рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 05.10.2018 року по 14.01.2020 року в сумі 7645,00 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України, визнав повністю, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що дійсно не сплачував встановлені рішенням суду аліменти на користь ОСОБА_5 .

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у здійсненні ним навмисних, протиправних дій, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) вчинено особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 164 КК України.

Обговорюючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного кримінального правопорушення, особистість винного та обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про те, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, не обліку у спеціальних медичних установах не перебуває, тимчасово не працює.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинуваченого, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 ,. не можливо без його ізоляції від суспільства, тому вважає доцільно призначити покарання у вигляді арешту. Таке покарання буде справедливим та достатнім.

Набуваючи вказаного висновку суд також враховує той факт, що з моменту засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст. 164 КК України та до теперішнього часу, останній не здійснив жодної сплати аліментів та не вжив для цього жодних зусиль, тобто, призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, на думку суду, буде не достатнім та недієвим.

Вказаний висновок суд у частково погоджується зі змістом досудової доповіді, що надана на ухвалу суду Слов`янським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області у відношенні ОСОБА_4 , згідно якої, обвинувачений має середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства.

При визначенні остаточного покарання обвинуваченому застосуванню підлягає ч. 4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_4 засуджується за кримінальне правопорушення, яке він вчинив до ухвалення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2018 року, яким його було засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2018 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
ОСОБА_4 у строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2018 року у виді громадських робіт строком 120 годин.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1