Справа № 714/424/18
Провадження № 1-кп/714/5/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області кримінальне провадження за № 0000031 від 09.02.2018 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_6
захисника обвинуваченого: ОСОБА_7
захисників потерпілого: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В :
08 лютого 2018 року приблизно о 15 годині, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf Plus» номерний знак Республіки Румунія НОМЕР_1 , рухався по вул.Чернівецькій, в с.Молницуя Герцаївського району Чернівецької області зі сторони м.Герца, в напрямку м.Чернівці, по проїзній частини дороги, яка була вкрита сніговим накатом, на швидкості більше 50 км/год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту.
Наближаючись до нерегульованого перехрестя з вулицею Центральною, водій ОСОБА_3 ,, не вибравши безпечної швидкості руху, виявив невстановлений слідством зустрічний транспортний засіб, який здійснював маневр обгону при цьому рухаючись по смузі зустрічного руху. Реагуючи на вказаний зустрічний автомобіль, водій ОСОБА_3 не правильно застосувавши прийоми керування та проявивши самовпевненість у своїх діях змінив напрямок руху вправо, в наслідок чого, в межах перехрестя, допустив зіткнення із нерухомим автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який зупинився пропускаючи транспортні засоби, які рухались по головній дорозі.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_6 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді подвійного відкритого перелому лівої великогомілкової кістки у верхній третині та середній третині зі зміщенням, відкритого перелому малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, які у відповідності до висновку СМЕ № 230 мд від 19.03.20І8, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п.1.5, 2.3 (б), 10.1 та 12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:
-н. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні даного правопорушення визнав відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті та пояснив суду, що в той день він їхав з м. Герца в сторону м.Чернівці. На підйомі в с.Молниця біля дитячого притулку він побачив що на посеред його полоси рухається легковий автомобіль білого кольору, який обганяв вантажний автомобіль Фуру, яка знаходилася припаркована на підйомі по зустрічній стороні дороги як їхати наверх. Щоби уникнути зіткнення він подав трішки вправо та в той момент в зв`язку з тим, що на проїжджій частині лежав мокрий сніг, його автомобіль почало крутити в різні сторони та незабаром відбулося зіткнення з автомобілем потерпілого, який стояв на перехресті біля дитячого притулку с.Молниця. Шкоду завдану здоров`ю відшкодував потерпілому у повному обсязі та замість побитого автомобіля повернув потерпілому автомобіль справний такої ж марки та аналогічної якості. В той день погодні умови були складні, на дорозі лежав мокрий сніг та була деяка хмарність.
Потерпілий суду показав, що в той день він їхав з с.Молниця в сторону м.Чернівці, зупинився біля дитячого притулку с.Молниця на перехресті. В сторону м.Герца на дорозі на підйомі стояла Фура та в той час в сторону м.Герца піднімався легковий автомобіль. Він сів в свій автомобіль, тому що побачив що зверху несеться інший автомобіль. Незабаром відбулося зіткнення в передню ліву сторону автомобіля, від удару автомобіль занесло на город. Погодні умови були погані так як на дорозі лежав мокрий сніг. Обвинуваченим йому відшкодовано інший автомобіль аналогічної якості замість побитого у зв`язку з чим вимог щодо відшкодування майнової шкоди не пред`являв. Не заперечував щодо передачі знищеного автомобіля обвинуваченому. Матеріальну шкоду відшкодовано в повному обсязі.
Представник потерпілого ОСОБА_9 в судовому в судовому засіданні пояснив, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення знайшла свого підтвердження в межах пред`явленого обвинувачення через пояснення самого обвинуваченого та зібраним доказам під час досудового слідства. На досудовому слідстві обвинувачений та потерпілий досягли згоди стосовно відшкодування майнової шкоди, а саме обвинувачений відшкодував потерпілому автомобіль аналогічної якості, так як ціна ремонту пошкодженого автомобіля не була рентабельною та коштувала більше за ціну транспортного засобу, та не заперечував щодо передачі ОСОБА_3 побитого автомобіля.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що в той день вона їхала в автомобілі обвинуваченого з м.Герца до м.Чернівці на правому задньому сидінні. Погодні умови були погані, на дорозі лежав мокрий сніг та видимість була посередня. Не доїжджаючи до дитячого притулку с.Молниця Герцаївського району Чернівецької області на спуску перед ним водій подав трішки праворуч проїжджої частини та почав гальмувати, тому що навпроти посеред полоси обвинуваченого на обгін їхав легковий автомобіль білого кольору, так як посеред іншої полоси в напрямку м.Чернівці-м.Герца стояв вантажний автомобіль-фура. Задля не зіткнення з автомобілем, який рухався навпроти автомобіля обвинуваченого, останній подав трішки вправо і почало нести автомобіль в різні сторони, так як покриття дороги було погане, а саме лежав мокрий сніг, внаслідок чого здійснилося зіткнення з автомобілем потерпілого, який був розташований на перехресті в сторону с.Молниця. Зіткнення з автомобілем потерпілого сталося в його ліву передню сторону.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в той день перебував в автомобілі обвинуваченого, який рухався в сторону м.Герца до м.Чернівці на передньому правому сидінні. На горбі біля с.Молниця по їхню ліву сторону стояла фура, і на обгін її пішов легковий автомобіль білого кольору. Тому обвинувачений викрутив автомобіль трішки вправо, щоби не зіткнутися із даним легковим автомобілем. Так як на дорозі лежав мокрий сніг і це був спуск дороги, зазначений автомобіль почало заносити вправо та відбулося зіткнення з автомобілем потерпілого, який стояв на перехрестку с.Молниця.
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди завданої здоров`ю в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Посилається на те, що внаслідок ДТП від 08 лютого 2018 року обвинуваченим йому спричинено тяжкі тілесні ушкодження, в зв`язку з чим йому довелося тривалий час лікуватися та придбати ліки на значну суму, а саме 75 000 грн. В процесі судового розгляду подав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з обвинуваченого кошти в сумі 34 698,51 грн., так як решту суми обвинуваченим було відшкодовано.
В подальшому потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні подав письмову заяву про залишення його цивільного позову без задоволення, у зв`язку з тим, що обвинувачений відшкодував йому шкоду шкоду здоров`ю в повному обсязі та він немає претензій ні матеріального та морального характеру до останнього.
Крім показів свідків вина ОСОБА_3 підтверджується також іншими доказами, а саме:
-витягом з ЄРДР від 09.02.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Фольваген Гольф Плюс», д/н/з НОМЕР_1 (Республіка Румунія) в адміністративних межах с.Молниця Герцаївського району Чернівецької області, не впоравшись з керуванням допустив зіткнення зі стоячим на узбіччі автомобілем марки «ВАЗ 2106». д/н/з НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_6 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження ( а.к.п.1 );
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фото таблицями до нього від 08.02.2018 року зафіксовано місце розташування автомобілів після зіткнення, погодні умови, наявність вантажного транспортного автомобіля на правій проїжджій частині дороги в напрямку м.Чернівці-м.Герца та інші обставини ДТП ( а.к.п.11-19 );
-висновком експерта № 138-А від 28.02.2018 року, з якого вбачається, що несправностей в робочій гальмівній системі, в рульовому керуванні та в ходовій частині автомобіля «Фольцваген Гольф Плюс», д/н/з НОМЕР_1 , які б могли спричинити ДТП не виявлено ( а.к.п.43-49 );
-висновком експерта № 137-А від 28.02.2018 року, з якого вбачається, що зовнішні світлові прилади автомобіля «Фольцваген Гольф Плюс», д/н/з НОМЕР_1 на момент проведення експертизи перебували в непрацездатному стані. Несправності в зовнішніх світлових приладах даного автомобіля, які б могли спричинити ДТП встановити неможливо через відсутність фар головного світла ( а.к.п.53-56 );
-висновком експерта № 230 мд від 19.03.2018 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме: подвійний відкритий перелом лівої великогомілкової кістки в верхній третині та середній третині зі зміщенням, відкритий перелом малогомілкової кістки нижній третині зі зміщенням. Вказані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку відповідають обставинам справи, тобто могли виникнути в результаті ДТП і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , найбільш достовірним механізмом їх виникнення слід рахувати стискання лівої гомілки останнього між твердими тупими предметами, наприклад між дверками та кузовом (порогом) автомобіля, коли той перебував в салоні, можливо на місці водія ( а.к.п.60-61 );
-довідкою Чернівецького обласного центру з гідрометеорології № 40/04-12/73 від 05.03.2018 року, з якої вбачається, що вдень 08 та вночі 09 лютого 2018 року відмічались складні погодні умови: дуже сильний мокрий сніг та сніг, загальна кількість опадів склала 37 мм опадів, спостерігалось налипання мокрого снігу, діаметр опадів 34 мм, сформувався сніговий покрив висотою 35 мм. Протягом доби 8 лютого 2018 року відмічалась хмарна погода, опади у вигляді дощу. Мряки з переходом вдень в дуже сильний мокрий сніг та налипання мокрого снігу (а.к.п.75);
-протоколами проведення слідчих експериментів зі схемами та фото таблицями від 06.03.2018 року, з якого вбачається, що учасники ДТП показали яким чином відбувалися події та де знаходилися автомобілі після ДТП ( а.к.п.99-104, 119-125, 130-135 );
-висновком експерта № 165-А від 13.04.2018 року з якого вбачається, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху України, а саме необхідно в тій обстановці керуватись вимогами пунктів 10.1, 11.1, 12.4 і 13.3 ПДР ( а.к.п.142-145 ).
Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого обвинувачення проти ОСОБА_3 та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину.
За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведена в повному обсязі і підтверджується показами потерпілого, свідків та доказами, які є в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування і належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Призначаючи вид та міру покарання відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення (ст.286 ч.2 КК України) є тяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст.66 КК України суд визнає щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини за обставинами відповідно до обвинувального акту, сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування шкоди завданої здоров`ю по цивільному позову та добровільне відшкодування майнової шкоди, а саме придбання потерпілому іншого автомобіля такої самої марки, не перебування останнім під час скоєння даного правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, враховує дорожню обстановку та синоптичну ситуацію під час скоєного ДТП.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який має постійне місце проживання, а саме с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не притягувався до кримінальної відповідальності, його поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини за обставинами відповідно до обвинувального акту, сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування шкоди по цивільному позову та добровільне відшкодування іншого автомобіля такої самої марки, не перебування останнім під час скоєння даного правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, враховує дорожню обстановку та синоптичну ситуацію під час скоєного ДТП, те, що він є молодою особою та джерело його заробітків полягає у виконанні послуг водія, обставин, які обтяжують покарання судом не знайдено, наркотичними та алкогольними напоями не зловживає, раніше не судимого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та без позбавлення керувати транспортними засобами, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання.
Також суд вважає, що на останнього слід покласти обов`язки відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України без накладення додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.
Так як потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву про залишення поданого ним позову без задоволення чим фактично відмовився від позову, суд дійшов висновку про закриття провадження по цивільному позову на підставі ч.3 ст. 206 ЦПК України.
Питання про речові докази підлягають вирішенню згідно до ст.100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо долю речового доказу автомобіля потерпілого ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_3 , суд враховує наступне.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
З поданої потерпілим до уточненої позовної заяви Розписки від 04.04.2018 року судом встановлено, що ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_12 автомобіль марки ВАЗ 2106 № НОМЕР_4 в рахунок відшкодування шкоди пошкодженого автомобіля потерпілого в результаті ДТП марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_3 .
В судовому засіданні потерпілий та його представник не заперечували той факт, що автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_3 в результаті ДТП був фактично знищеним та через механічні пошкодження його відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим, в результаті чого в рахунок відшкодування прийняли від обвинуваченого автомобіль аналогічної якості, в свою чергу обвинувачений заявив про право передати йому знищений автомобіль потерпілого, проти чого останній не заперечував.
Таким чином, за умови відшкодування обвинуваченим потерпілому ОСОБА_13 іншого автомобіля, ОСОБА_12 набув право на передачу йому транспортного засобу потерпілого, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Витрати на залучення експерта відповідно до ст.124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Шкода в кримінальному провадженні відшкодована в повному обсязі.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370 - 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В ::
Визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.
Відповідно до ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати по проведенню судових експертиз в сумі 429,00 грн., 1430,00 грн. та 1430,00 грн., всього на суму 3289,00 грн. (а.к.п.42, 52, 141).
Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «Фольваген Плюс», д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Румунія), який знаходяться на зберіганні в Герцаївському ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, повернути ОСОБА_3 ( а.к.п.33 ).
Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_3 , 1983 року випуску, зареєстрованого на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , який знаходяться на зберіганні в Герцаївському ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, передати у власність ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.к.п.39 ).
Провадження по цивільному позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки в результаті вчинення кримінального правопорушення - закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1