Справа № 182/2550/20
Провадження № 1-кп/0182/898/2020
У Х В А Л А
Іменем України

05.10.2020 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому cудовому засіданні кримінальне провадження, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002414 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України
за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0002414 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.187 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, оскільки, стосовно нього продовжують існувати ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу, а саме існують ризики переховування від суду обвинуваченого, тиску на свідків та потерпілу.

Обвинувачений відмовився від участі у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем реєстрації обвинуваченого в Харківській області.

Вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів враховує наступне.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років із конфіскацією майна.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.

Колегія суддів враховує положення ст.178 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, у разі визнання вини обвинуваченого у вчиненні злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачуються, вчинення ним злочину, із застосування ним насильства стосовно жінки похилого віку, що потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Також колегія суддів враховує, що покарання яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати останнього переховуватись від суду.

В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Строк тримання під вартою обвинуваченого, належить продовжити на два місяці.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, підстав для призначення застави не вбачається.

Керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити, в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 строкдії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 05.10.2020 до 05.12.2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі семи днів з дня її проголошення

головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3