Справа № 953/6710/20
н/п 1-кс/953/769/21
"29" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

встановив:
В обґрунтування клопотання посилався на те, що відповідно до ухвали слідчого судді про накладення арешту, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 03.12.2020, з метою накладення арешту на вилучене майно, а саме електронну техніку, була необхідність огляду вказаних предметів із подальшим проведенням відповідних експертиз щодо них. Відповідно до постанови слідчого у кримінальному провадженні від 10.11.2020 про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, на проведення експертного дослідження було направлено лише частину майна, вилученого під час обшуку, а саме: ноутбук Asus GL504G, s/n K1NRCV04P832059 із зарядним пристроєм; мобільний телефон IPhonc 11 ProMax, IMEI НОМЕР_1 з Sim-карткою № НОМЕР_2 ; планшетний комп`ютер IPAD PRO, s/n НОМЕР_3 ; мобільний телефон IPhone X, ІМЕІ НОМЕР_4 НОМЕР_5 з Sim-карткою № НОМЕР_6 . Решта електронної техніки, вилученої під час обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 на проведення експертизи не направлені, а отже можна припустити, що після огляду вказаної техніки підстави для направлення вказаного майна на експертне дослідження відпали, а отже майно перебуває у володінні органу досудового розслідування безпідставно. Заявник зазначає, що станом на теперішній час стороною обвинувачення не надано будь-яких відомостей, які б свідчили про приналежність вказаного майна до кримінальних правопорушень - злочинів, інкримінованих ОСОБА_4 а також про те, що вказаним органом проводяться будь-які процесуальні дії, направлені на перевірку вказаного факту. Таким чином продовження перебування вказаного майна у володінні сторони обвинувачення є безпідставним та таким, що містить ознаки свавільного втручання правоохоронних органів до прав та законних інтересів власника майна.
Заявник до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, подане клопотання просить задовольнити у повному обсязі.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 , до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання у його відсутність та проти задоволення клопотання заперечує, оскільки вилучене майно за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_4 має значення речових доказів по кримінальному провадженню, а частина вилученого майна направлена до ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
15.10.2020 р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова накладений арешт на майно, в тому числі яке було вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук MacBook A1707, s/n С02VC1VXHTD6; зовнішній флеш-накопичувач MyPassport Ultra, s/n WXH1A96F5ACX; флеш-накопичувач червоного кольору 8 GB; мобільний телефон IPhone A1688, IC579C-E2946-A; смарт-годинник Apple-watch з ремінцем з металу сірого кольору.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування…, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту з майна.
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді від 15.10.2020 р. при розгляді клопотання про арешт майна, не змінилися, а саме те, що арештоване майно є речовим доказом матеріальним об`єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заявником не доведена необхідність скасування застосованого судом арешту на майно в рамках кримінального провадження, оскільки на думку слідчого судді наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1