ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/258/21 Справа № 214/6628/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, вдівця, працюючого електрозварювальником ООО «Новак електросистеми», маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0001953 (№ 0002416, № 0001015),

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
захисника ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:
- ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 3 роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 04 вересня 2018 року приблизно о 16 год. 25 хв., перебуваючи біля будинку №50 мкр. Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зустрів раніше знайомого йому ОСОБА_12 . Під час розмови з останнім, ОСОБА_6 побачив мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5, Dual sim», який належав ОСОБА_12 . В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір, направлений на заволодіння вищезазначеним телефоном, реалізуючи який приблизно о 16 год. 30 хв. цього ж дня ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попросив у ОСОБА_12 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, належний останньому мобільний телефон. ОСОБА_12 , будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_6 , добровільно передав останньому свій телефон. Переконавши ОСОБА_12 , що він поверне телефон після розмови, при цьому достовірно знаючи, що повертати вказане майно він не буде, утримуючи телефон у руці, ОСОБА_6 почав робити вигляд здійснення телефонної розмови. Скориставшись моментом, коли ОСОБА_12 відволікся та не спостерігав за його діями, ОСОБА_6 , повільно рухаючись в бік будинку АДРЕСА_3 , разом з мобільним телефоном ОСОБА_12 , зник з поля зору останнього, розпорядившись вищезазначеним телефоном на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальний збиток на суму 2 450 грн. 00 коп.

18.11.2018 року приблизно о 10.00 год., ОСОБА_6 , повторно, знаходячись в коридорі кв. АДРЕСА_4 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, таємно викрав з полки, що висіла на стіні кухні вищевказаної квартири, мобільний телефон, марки «uleFone U008Pro», належний потерпілому ОСОБА_13 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», на рахунку якої грошових коштів не було.

Після чого, вищевказаний мобільний телефон ОСОБА_6 сховав у праву кишеню кофти, одягнутої на ньому, та покинув приміщення вказаної квартири із викраденим майном, а в подальшому зник з місця скоєного злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 спричинений матеріальний збиток на загальну суму 1543 грн. 33 коп.

В подальшому, 29.05.2019 року приблизно о 16.00 год., ОСОБА_6 , повторно, з метою заволодіння особистим майном потерпілого ОСОБА_14 , який в цей час знаходився біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що його протиправні дії очевидні для потерпілого ОСОБА_14 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у поваленні ОСОБА_6 руками ОСОБА_14 на землю та нанесенні не менше чотирьох ударів по тулубу та голові останнього. Таким чином, ОСОБА_6 ,. завдавши ОСОБА_14 тілесні ушкодження у виді: крововиливу в склеру лівого ока, синця грудної клітини ліворуч, садна лівого колінного суглобу, відкрито заволодів майном, належним ОСОБА_14 , а саме: фітнес браслетом «Xiaomi Mi Band 2», вартістю 233 грн., чоловічою сумкою «Gorand», моделі 8813-4, вартістю 350 грн., мобільним телефоном «Samsung J5» (2016) J510H/DS, вартістю 2 283 грн. 33 коп., в якому знаходились дві сім-карти операторів «Київстар» та «МТС», дві зв`язки ключів від квартири, які цінності для потерпілого не представляють.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, звернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 2 866 грн. 33 коп.

В апеляції:
- прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, ухвалити новий, який визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
- ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не враховано, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, після цього продовжив свою злочинну діяльність та через короткий проміжок часу повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України та тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги висновки, що містяться у досудових доповідях органу з питань пробації, згідно яких мається висока ймовірність вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення, а отже його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства; застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_6 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення не можливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Заслухавши учасників кримінального провадження, обвинуваченого та його захисника, які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду без змін; прокурора, яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, в апеляції прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Щодо доводів апеляції прокурора з приводу невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з посиланням на м`якість призначеного судом покарання, то колегія суддів, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні міри і розміру покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мотиви та наслідки, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до вчиненого та беззастережне визнання своєї винуватості, перед і пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема його вік, стан здоров`я, який під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, з 2001 року перебуває на лікуванні у лікаря- психіатра, останній раз проходив курс лікування з 27.11.2019 року по 10.12.2019 року, з місцем проживання характеризується нейтрально, працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України вважається особою, раніше не судимою, відшкодування шкоди шляхом повернення майна потерпілому ОСОБА_14 , відсутність у потерпілих претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 .

Судом також було взято до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Апеляційний суд також зважає на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, з 2014 року є вдівцем, самостійно утримує і виховує двох малолітніх дітей, працює електрозварником на ТОВ Новак електросистеми, що також було взято до уваги судом першої інстанції.

За положеннями ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Тому, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і справедливого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного йому в межах санкції покарання з іспитовим терміном відповідно до положень ст. ст. 75,76 КК України, з яким погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання є законним, обґрунтованим, справедливим, і необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що в повній мірі відповідає меті та принципам призначення покарань ( ст.50 КК УКраїни), і узгоджується з зазначеними вище нормами закону.

Посилання прокурора в апеляції фактично лише на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, та на висновки, що містяться у досудових доповідях Саксаганського РВ філії ДУ Центр пробації щодо ОСОБА_6 , які не взяті судом першої інстанції до уваги, не є само по собі достатньо переконливими обставинами для спростування зазначених вище висновків суду щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України і унеможливлювання її застосування до обвинуваченого у цьому оскаржуваному вироку.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не знаходить підстав для погіршення становища обвинуваченого з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі прокурора, оскільки судом призначене покарання з застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України є законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4