№707/91/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000179 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки с. Шелепухи, Черкаського району, Черкаської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, студентки, неодруженої, непрацюючої, мешканки: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_4 04.10.2020, близько 04 год. 00 хв., перебуваючи разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу приміщення ЗОШ № 1 в с. Тубільці, вул. Шевченка 121, Черкаський район, Черкаської області, скориставшись тим, що за її умисними протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, умисно, з корисливих мотивів усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків знайшла, підібрала та сховала у власний одяг мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6А 2/32 GB Black» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 який випав з кишені штанів ОСОБА_5 який використовував його з дозволу своєї бабусі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка придбала його за власні грошові кошти. Через деякий час ОСОБА_5 почав шукати свій мобільний телефон та повідомив ОСОБА_3 , що його втратив під час їхнього спілкування.

В подальшому 04.10.2020 ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , ввімкнула знайдений нею напередодні мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi 6А 2/32 GB Black» та з`ясувала, що він дійсно належить ОСОБА_5 , та не повідомила про це останнього, проте мала фактичну змогу це здійснити 04.10.2020, 09.10.2020 та 11.10.2020, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приходили до її домоволодіння та просили повернути мобільний телефон. Окрім того, ОСОБА_3 , умисно з метою приховати сліди свого злочину самостійно здійснила форматування внутрішньої пам`яті, а також 06.10.2020 в місті Черкаси замінила корпус вказаного мобільного телефону з чорного на сірий.

Так, 11.10.2020 в період часу з 15 години 54 хвилини по 15 годину 59 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 в присутності двох понятих із застосуванням відео фіксації, ОСОБА_3 добровільно видала телефон марки «Xiaomi Redmi 6А 2/32 GB Black» що належить ОСОБА_5 .

Вартість мобільного телефону: «Xiaomi Redmi 6А 2/32 GB Black» згідно висновку експерта № 8/1020 від 21.10.2020 становить 1835 гривні 00 копійок, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 , яка являється законним власником мобільного телефону матеріальних збитків на вищевказану суму.

Тобто, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрювана під час досудового розслідування беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акту за її відсутності. Потерпіла ОСОБА_6 також не заперечує проти такого порядку розгляду справи і ознайомлена зі змістом ст. 302 КПК України.

Так, дійсно ОСОБА_4 у своїй заяві від 13.01.2021 року беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачена згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачена надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність волевиявлення обвинуваченої підтверджується захисником ОСОБА_7 .

До обвинувального акту також приєднана заява потерпілої ОСОБА_6 від 13.01.2021 року, яка згідна із встановленими в ході досудового розслідування обставинами, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Потерпіла ознайомлена з тим, що у разі розгляду обвинувального акту в спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надані обвинуваченою і потерпілою заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є - щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (корисливий мотив, мета привласнення чужої речі для власного використання), спосіб (знахідка), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (порушення права власності іншої особи);

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, під наглядом лікаря-психіатра КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» не перебуває і не перебувала, на лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» за період з 2002 року по теперішній час не перебувала, на обліку у лікаря-нарколога КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧРР не перебуває, не має зареєстрованого місця проживання, натомість проживає в різних місцях Черкаського району Черкаської області, де характеризується посередньо.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що вчинений кримінальний проступок не становить велику суспільну небезпеку, однак зважаючи на те, що право власності особи є непорушним і захищається державою, а ОСОБА_3 умисно, протиправно, таємно заволоділа майном іншої особи, змінила його зовнішні та внутрішні ознаки, з метою приховання правопорушення, не відшкодувала потерпілій завдану шкоду, (повернення працівниками поліції викраденого майна власнику, не є добровільним відшкодування завданої шкоди обвинуваченим), суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді обмеження волі.

Проте, враховуючи визнання обвинуваченою вини, вчинення кримінального правопорушення вперше, низький рівень суспільної небезпеки діяння, щире каяття, суд приходить до висновку, що при призначенні покарання також має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції останньої від суспільства, у зв`язку з чим є можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, в порядку ст.75 КК України, визначивши їй іспитовий строк та поклавши обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлено.

Майнова шкода становить 1835 грн., однак викрадене майно повернуто потерпілому.

З обвинуваченої необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 980,70 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченої не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального Кодексу України та призначити їй покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6А», який належить потерпілій ОСОБА_6 і переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 повернути ОСОБА_6 за належністю;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 980,70 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання ними копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1