печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 , погоджене прокурором про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права власника підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на розпорядження та користування майном, яке виявлене та вилучене під час проведення обшуку 07.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на наступне майно: предмет круглої форми з двома дротами;коробка пластикова чорного кольору з чотирма дротами та запобіжником;перчатки схожі на шкіряні з найменуванням «Paidi» у кількості 8 пар та 1 шт., а також рукавиці нові, з найменуванням «Paidi» у кількості 1 пари. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що необхідно накласти арешт на вказане майно, з метою збереження доказів у кримінальному провадженні та заявлених у подальшому потерпілими цивільних позовів, а також запобігання можливості приховування, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження майна. Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001982 від 20.10.2018 за підозрою ОСОБА_5 1983 р.н., ОСОБА_6 , 1974 р.н., ОСОБА_4 , 1967р.н., ОСОБА_7 , 1977 р.н., ОСОБА_8 1987 р.н., у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що на початку 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну організацію, з метою вчинення корисливих злочинів проти власності. З цією метою він залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини. Так, до злочинної організації ОСОБА_7 залучив ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інших, на даний час не встановлених досудовим розслідуванням осіб, які діючи із корисливих мотивів, погодились на участь у злочинній організації. 07.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. 07.10.2020 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2020 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено: предмет круглої форми з двома дротами; коробка пластикова чорного кольору з чотирма дротами та запобіжником; перчатки схожі на шкіряні з найменуванням «Paidi» у кількості 8 пар та 1 шт., а також рукавиці нові, з найменуванням «Paidi» у кількості 1 пари. Вищевказані речі та аксесуари, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважаються тимчасово вилученим майном. Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі. Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 07.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Враховуючи наведене та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити. Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення обшуку 07.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на наступне майно: предмет круглої форми з двома дротами;коробка пластикова чорного кольору з чотирма дротами та запобіжником; перчатки схожі на шкіряні з найменуванням «Paidi» у кількості 8 пар та 1 шт., а також рукавиці нові, з найменуванням «Paidi» у кількості 1 пари. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1