Справа № 697/1620/20
Провадження № 1-кп/697/216/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2020 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 08 травня 2020 року, близько 13-00 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, перебуваючи біля міського цвинтаря по вул. Київській в м. Каневі, Черкаської області, шляхом вільного доступу, із кишені ОСОБА_7 , який спав на землі в стані сильного алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не спостерігає за його діями, таємно викрав мобільний телефон марки «Doogee X100» вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10/1091 від 21.07.2020 складає 957 грн. 75 коп., в якому знаходилась банківська карта банку AT «Укрсиббанк», чим завдав потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Він же, ОСОБА_5 , 08 травня 2020 року, в період часу з 14 годин 06 хвилин по 14 годину 56 хвилин, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, використовуючи банкомати AT «Райффайзен банк Аваль», які розташовані по вул. Олега Кошового, 2/5 і вул. Маршала Рибалки, 1 та банкомати ПАТ КБ «Приватбанк», які розташовані по вул. Олега Кошового, 2/5, і вул. 206 Дивізії,3 в м. Каневі, Черкаської області, таємно викрав з банківської картки AT «Укрсиббанк» рахунок № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 9600 грн., чим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час досудового розслідування між прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , 28.08.2020 року укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України. Сторони угоди погодили покарання:

- за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням та з іспитовим строком на 1 (один) рікта з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Також потерпілим було надано письмову згоду прокурору на укладення угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу, встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним і прокурором.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Захисник просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_7 не заперечував проти затвердження угоди, пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, претензій до обвинуваченого не має.
У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено положення ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Речові докази по справі:

мобільний телефон марки «Doogee X100», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити в його користуванні.

Підтверджені документально процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, що становлять 653,80 грн. підлягають стягненню, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 469, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2020 року, укладену між прокурором Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України виді 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років обмеженні волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 653,80 грн. - в порядку відшкодування витрат за проведення експертизи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Doogee X100», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити в його користуванні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1