Єдиний унікальний номер 728/201/20
Номер провадження 1-кп/728/10/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2021 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої -адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмач кримінальне провадження за № 0000872 від 11.11.2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рубанка Бахмацького району Чернігівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня - спеціальна, одруженої, маючої на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючої начальником відділення поштового зв`язку ВПЗ Дмитрівка ЧД АТ «Укрпошта», групи інвалідності не маючої, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

10.11.2019 року близько 01.00 години ОСОБА_6 , перебуваючи в барі по вул. Робітнича смт. Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно нанесла близько двох ударів правої руки по голові ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась підапоневротичною гематомою правої тім`яно-потиличної області голови та забоєм головного мозку легкого ступеня в проекції правої тім`яно-скроневої ділянки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 223 від 24.12.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнала і показала, що 10.11.2019 року біля 01.00 години під час відпочинку в барі смт Дмитрівка вона зробила зауваження ОСОБА_8 , який штовхнув її, на що останній став ображати її нецензурною лайкою. ОСОБА_9 , яка сиділа за одним столом з ОСОБА_8 , зробила їй особисто зауваження з даного приводу та почала говорити на її адресу нецензурні слова. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_10 , вона дала їй ляпаса правою рукою по обличчю. Остання схопила її за волосся та нагнула донизу. У відповідь вона схопила ОСОБА_10 за волосся і більше ніяких ударів не наносила. Бухкало ОСОБА_11 , який був присутнім в барі, тримав її особисто, а ОСОБА_10 забрали її друзі з компанії. Після цього разом зі своїм чоловіком вона вийшла на вулицю і більше не заходила до приміщення бару та не бачила, що там відбувалося. ОСОБА_10 бачила на вулиці біля мотоцикла. Видимих тілесних ушкоджень на ній не було. Заперечувала проти того, що наносила ОСОБА_10 тілесні ушкодженя, з приводу яких їй пред`явлено обвинувачення. Хто саме заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_10 їй невідомо Щодо показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 зазначає, що між ними існує давній конфлікт. Чому свідок ОСОБА_8 надає свідчення проти неї, їй невідомо. Просила ухвалити справедливе рішення. Заявленого потерпілою цивілього позовну не визнала, так як не вчиняла жодних протиправних дій відносно останньої. Вважає, що зазначена сума повинна бути розподілена на трьох, так як в нанесенні тілесних ушкоджень винні ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

Незважаючи на заперечення своєї вини в пред`явленому обвинуваченні обвинуваченою ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, її вина в скоєнні даного кримінального проступку підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 , будучи присутньою в судовому засіданні 07.07.2020 року показала, що 10.11.2019 року біля 01.00 години ночі, під час відпочинку в барі між нею та ОСОБА_15 виник конфлікт. Остання висловлювала невдоволення з приводу поведінки її товариша ОСОБА_8 , на що вона особисто попросила ОСОБА_15 не зачіпати його, так як він перебуває в нетверезому стані, на що ОСОБА_15 , образившись, що вона звернулася до неї на «ти», вдарила її правою рукою по лівій щоці. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_15 вона схопила її за волосся та нагнула, на що ОСОБА_15 також схопила її за волосся. В подальшому вона відчула що ще декілька рук тримають її за волосся і відчула удар по голові та втратила свідомість. Хто саме наносив їй тілесні ушкодження, вона не бачила. Зі слів ОСОБА_8 їй стало відомо, що саме ОСОБА_15 наносила їй удари по голові. Також говорили, що при цьому були присутні та наносили удар ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в зв`язку з чим вона вказала їх прізвища в заяві до поліції. На вулиці вона отямилася, але в голові паморочилося. На мотоциклі ОСОБА_16 відвіз її додому. В подальшому вона написала заяву в поліцію та звернулася в лікарню. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала на стаціонарному лікуванні в Бахмацькій ЦРЛ протягом 7 днів та за станом здоров`я її направили на лікування до Чернігівської обласної лікарні, де вона лікувалася 9-10 днів. Цивільний позов підтримала і просила суд задовольнити його. Матеріальну шкоду обґрунтовує придбанням ліків на суму 3850 гривень 81 копійку. Витрати на правову допомогу просила стягнути в розмірі 10729 гривень 50 копійок. Моральну шкоду в сумі 12000 гривень обґрунтовує тим, що внаслідок винних дій ОСОБА_6 їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, приниженні зі сторони ОСОБА_6 , стражданнях, так як внаслідок тілесних ушкоджень, перебувала в стресовому стані. Просила суд призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання згідно закону.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що 10.11.2019 року відпочивала в барі в компанії Первак. Зайшли ОСОБА_10 з друзями. ОСОБА_8 висловився на адресу ОСОБА_15 нецензурно, і ОСОБА_10 просила ОСОБА_15 не зачіпати його, так як він в нетверезому стані. Першою ОСОБА_15 вдарила по обличчю рукою ОСОБА_10 , потім вони одна одну схопили за волосся. ОСОБА_13 і ОСОБА_14 розтягували їх. Вона особисто не бачила щоб ОСОБА_15 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Остання втрачала свідомість і на вулиці її обливали водою. Вона допомагала ОСОБА_10 йти, так як у неї боліли ноги. ОСОБА_16 відвіз ОСОБА_10 додому. Коли ОСОБА_10 втратила свідомість, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 билися під баром, внаслідок цієї бійки у ОСОБА_15 укус на руці. Інших тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 вона не бачила, і остання не повідомляла нічого.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що 10.11.2019 року відпочивала в барі в компанії Первак. Між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , який відпочивав в компанії ОСОБА_10 , виник конфлікт. Бачила, як ОСОБА_10 та ОСОБА_15 тримали відпочиваючі, тілесних ушкоджень у них не було. В її присутності ніхто не бився, і вона не бачила як ОСОБА_10 та ОСОБА_15 тягали за волосся. Вони обидві висловлювалися нецензурною лайкою. Вона відтягувала ОСОБА_14 від ОСОБА_10 . Булат хапала за волосся ОСОБА_10 . Вона особисто не наносила жодних тілесних ушкоджень нікому. Бачила як виводили ОСОБА_10 з бару.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що 10.11.2019 року відпочивала в барі в компанії Первак. Між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_10 захищала ОСОБА_8 , на що вона особисто наказала їй сидіти тихенько та не втручатися. ОСОБА_10 схопила ОСОБА_15 за волосся, їх розбороняли. Вона особисто не підходила до них і не бачила жодних тілесних ушкоджень на ОСОБА_10 . Пізніше вони з ОСОБА_10 схопили одна одну за волосся. Не бачила як ОСОБА_15 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 і остання втрачала свідомість. ОСОБА_10 відвозив додому на мотоциклі ОСОБА_16 біля 2-ї години ночі.

Свідок ОСОБА_21 , який доводиться чоловіком обвинуваченій, в судовому засіданні показав, що 10.11.2019 року відпочивав в барі з приводу свого дня народження. Первак та ОСОБА_10 посварилися та висловлювалися одна на одну нецензурною лайкою. Зі слів дружини йому стало відомо, що ОСОБА_10 , захищаючи ОСОБА_8 , схопила за волосся ОСОБА_15 . Бачив, як ОСОБА_22 виводила ОСОБА_10 з приміщення бару. У останньої не бачив тілесних ушкоджень. У його дружини були синці на руках та ногах. Між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 виник конфлікт, але це було після того, як вивели з бару ОСОБА_10 . ОСОБА_23 бачив укус на руці дружини, але вона не говорила хто саме заподіяв його.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показав, що 10.11.2019 року відпочивав в барі в компанії Первак. ОСОБА_10 відпочивала за сусіднім столиком. Між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. Бійки він не бачив. Виходив з приміщення бару, а коли повернувся - ОСОБА_10 сиділа на підлозі. ОСОБА_16 виносив ОСОБА_10 з приміщення бару та відвіз її додому. Зі слів оточуючих чув, що ОСОБА_10 ніби-то побила ОСОБА_15 . Останню тримав ОСОБА_25 , який знаходився в барі. Також хтось сказав, що ОСОБА_26 чи ОСОБА_27 ударили ОСОБА_10 , так говорять в селі. Він особисто бачив сутичку між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , вони тягали одна одну за волосся, і остання вкусила ОСОБА_15 за руку.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що 10.11.2019 року в нічний час відпочивала в барі. Зі слів інших відвідувачів їй стало відомо, що конфлікт між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 виник внаслідок того, що остання заступилася за ОСОБА_8 і ОСОБА_15 та ОСОБА_14 почали бити ОСОБА_10 . Як саме це відбувалося в приміщенні, вона не бачила, так як перебувала на вулиці. Вже на подвір`ї бачила як ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підійшли до ОСОБА_10 , висловлювалися на її адресу нецензурною лайкою та махали руками перед нею. ОСОБА_10 просила її особисто та ОСОБА_22 постояти біля неї та захистити щоб її не трогала ОСОБА_15 . Остання говорила ОСОБА_10 , що в разі, якщо вона напише заяву в поліцію, то і вона напише на неї. Того вечора ОСОБА_15 вчинила багато бійок і її особисто вдарила, внаслідок чого, вона, захищаючись, вкусила ОСОБА_15 за руку.

Свідок ОСОБА_29 , яка доводиться матір`ю потерпілій, в судовому засіданні показала, що їй зателефонувала ОСОБА_30 і повідомила, що ОСОБА_31 в барі побили так, що відливали водою і в неї віднялися ноги внаслідок побоїв. Доньку додому привіз ОСОБА_16 . Вона розповідала, що між нею та ОСОБА_15 виник конфлікт, і остання вдарила її в обличчя, а коли вона нахилилася, хтось вдарив по голові. Скляр та ОСОБА_32 розповіли їй, що била ОСОБА_15 , а коли ОСОБА_33 знепритомніла, то ОСОБА_14 тягала її по підлозі приміщення бару. Охарактеризувала ОСОБА_15 як таку, яка любить самостверджуватися в компаніях та не вперше вчиняє бійки. Внаслідок отрманих тілесних ушкоджень її донька лікувалася в лікарні, на що були витрачені кошти.

Свідок ОСОБА_34 в судовому засіданні показав, що 10.11.2019 року відпочивав в барі в компанії ОСОБА_10 . З Первак стався конфлікт і вона підійшла до їх столу з`ясовувати стосунки. ОСОБА_10 заступалася та просила відчепитися, бо він п`яний, в результаті чого ОСОБА_15 ударила ОСОБА_10 кулаком в обличчя, від чого остання втратила свідомість на впала на підлогу спиною. ОСОБА_10 не била ОСОБА_15 . Все трапилося миттєво. Їх розбороняли. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підходили коли ОСОБА_10 лежала на підлозі. Директор бару вивів всіх на вулицю. Садовський виніс на вулицю ОСОБА_10 . Через декілька хвилин і ОСОБА_15 вийшла на подвір`я. Остання поводила себе агресивно. Конфлікту між ОСОБА_15 та ОСОБА_18 він особисто не бачив.

Свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні показав, що 10.11.2019 року відпочивав в барі в нічний час в іншій компанії. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_15 миттєво збила і повалила ОСОБА_10 на підлогу та притиснула. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 тримали по різні сторони ОСОБА_10 , а ОСОБА_15 нанесла три удари по голові рукою. ОСОБА_10 лежала на підлозі та не подавала ознак життя. Це все могли бачити ОСОБА_36 та ОСОБА_32 . ОСОБА_16 виніс ОСОБА_10 з приміщення бару, а ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вибігли за ними на вулицю і хотіли ще бити, але ОСОБА_10 відвезли додому. ОСОБА_13 наносила ОСОБА_10 ляпас по обличчю рукою.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні показав, що 10.11.2019 року відпочивав в барі в нічний час. Хто і як саме наносив удари ОСОБА_10 він не бачив. ОСОБА_15 та ОСОБА_10 тягали за волосся одна одну та махали кулаками. Хто їх розбороняв не бачив. Булат та ОСОБА_15 звалили на підлогу ОСОБА_10 і вона втратила свідомість. В подальшому її привели до тями на вулиці. Первак і Булат підбігли щоб ще бити ОСОБА_31 . Дій ОСОБА_13 він не бачив.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показав, що 10.11.2019 року відпочивав в барі з ОСОБА_39 . Коли він вийшов на вулицю курити, йому зателефонувала ОСОБА_36 , яка знаходилася в приміщенні, і повідомила, що б`ють ОСОБА_31 , але хто саме не повідомила. Він бачив, що між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 виникла сутичка, вони сварилися, нецензурно лаялися, тягали одна одну за волосся та хотіли битися. Він з ОСОБА_8 втрутилися з метою розборонити їх. Від чого впала ОСОБА_10 на підлогу він не бачив. ОСОБА_15 стояла над нею. Так як ОСОБА_33 втратила свідомість, він виніс її на вулицю і коли вона отямилася відвіз додому. ОСОБА_10 особисто не розповідала про конфлікт, але скаржилася на головний біль та гулю на голові. Він особисто не бачив, хто наносив удари ОСОБА_10 , але зі слів відвідувачів ОСОБА_36 та ОСОБА_8 йому стало відомо, що саме ОСОБА_15 побила ОСОБА_10 .

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 підтверджується також:

- висновком експерта за № 223 від 24.12.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були встановлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась підапоневротичною гематомою правої тім`яно-потиличної області голови та забоєм головного мозку легкого ступеня в проекції правої тім`яно-скроневої ділянки. Орієнтовна давність виникнення вказаних тілесних ушкоджень становить не пізніше 08 годин 10 хвилин 13 листопада 2019 року. В їх утворенні могла мати місце одно - або неоднокртна ( не менше двох), дія тупого предмета по механізму удару. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я, строком не більше 21 дня.

Морфологічні властивості даних тілесних ушкоджень, а також особливості їх локлізації виключають можливість утворення їх в умовах падіння на площині, в тому числі, якому могло передувати можливе прискорення тіла (удар або поштовх) (а.с. 124-126);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_4 , під час якого остання детально розповіла та показала за яких обставин та яким чином обвинувачена ОСОБА_6 наносила їй тілесні ушкодження в приміщенні бару смт. Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області та відеозаписом до нього (а.с. 137, 138).

З приводу клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту в зв`язку з відсутністю письмової згоди власника приміщення, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 5 ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться лише за добровільної згоди власника приміщення, тому сам факт проведення такого експерименту свідчить про згоду власника приміщення. Обов`язку щодо відібрання письмової згоди у останнього нормами даної статті не визначено.

Невірне зазначення номера кримінального провадження у обвинувальному акті 0000872 замість 0000872 від 11.11.2019 року, на що звернув увагу захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні, суд розцінює як технічну помилку, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування, який надійшов до суду з обвинувальним актом, містить вірний номер і вказана обставина не є перешкодою для розгляду справи та ухвалення вироку.

Суд розцінює вищевказані клопотання захисника як бажання виправдати обвинувачену у пред`явленому їй обвинуваченні.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального провопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюєтся кримінальне провадження.

Виходячи з положень ст. 337 КПК України, кількість ударів, зазначена в обвинувальному акті (близько двох), які нанесла обвинувачена потерпілій та кількість ударів, на які вказує свідок ОСОБА_12 (три удари по голові), не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої з урахуванням висновку експерта за 223 від 24.12.2019 року.

Доведений в судовому засіданні факт наявності конфлікту саме між ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , також є підтвердженням винності останньої.

Суд також критично оцінює заяву потерпілої від 10.11.2019 року до поліції, де вона зазначає про нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 127), оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, особисто вона не бачила хто саме наносив їй тілесні ушкодження, і лише зі слів відпочиваючих в барі вона дізналася хто знаходився біля неї під час нанесення тілесних ушкоджень, тому могла припускати, що це були також ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 щодо недоведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та необхідності ухвалення виправдувального вироку.

Проаналізувавши вищенаведені докази разом з матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_6 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує характер вчиненого кримінального проступку, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, працює, заперечення нею своєї вини, а також думку потерпілої, яка просила призначити покарання обвинуваченій згідно закону.

Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що внаслідок винних дій ОСОБА_6 не настало тяжких наслідків.

За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небепеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Обвинувачена ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне вибрати відносно обвинуваченої ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано її дії, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення.

Невизнання своєї вини обвинуваченою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та її позиція з приводу наявності давнього конфлікту між нею та ОСОБА_12 , який являється свідком, як помсти з його боку, суд розцінює як спробу уникнути передбаченої кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п.п 5, 9 вищезаначеної ППВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення пепереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов на загальну суму 26 580 гривень 31 копійка, із яких: 12 000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди, 3 850 гривень 81 копійка в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 729 гривень 50 копійок витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

В рахунок відшкодування моральної шкоди слід стягнути 6000 гривень, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі потерпілій заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнала потерпіла у результаті заподіяння їй тілесних ушкодження обвинуваченою.

Матеріальну шкоду потерпіла обґрунтувала витратами на придбання ліків під час стаціонарного лікування в Бахмацькій ЦРЛ в період з 13.11.2019 року по 20.11.2019 року та в Чернігівській обласній лікарні в період з 27.11.2019 року по 07.12.2019 року на загальну суму 3850 гривень 81 копійку (а.с. ).

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

На підтвердження витрат, понесених потерпілою на придбання ліків, останньою надано чеки на їх придбання, а також чек на оплату послуг 27.11.2019 року медичному центру «БИОСКАН 24» м. Чернігів за КТ дослідження на суму 800 гривень (а.с. 23-27).

Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, якими являються квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження.
Повноваження представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підтверджені договором на надання правової допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано квитанції до прибуткових касових ордерів № 035 від 04.02.2020 року, № 037 від 10.03.2020 року на загальну суму 10729 гривень 50 копійок та детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 10.03.2020 року на суму 10729 гривень 50 копійок (а.с.35-38).
Враховуючи категорію справи та об`єм роботи представнкиа потерпілої, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з обвинуваченої витрати на правову допомогу в розмірі 4000 гривень, які понесені потерпілою та підтверджені документально.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_6 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_6 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Заявлений потерпілою цивільний позов на загальну суму 26 580 гривень 31 копійка, із яких: 12 000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди, 3 850 гривень 81 копійка в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 729 гривень 50 копійок витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 6 000 (шість тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, 3 850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 81 копійку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок повернення понесених витрат на правову допомогу, а всього стягнути 13 850 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 81 копійку.

В іншій частині позовних вимог потерпілій ОСОБА_4 відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається потерпілій, її представнику, обвинуваченій та її захиснику, а також прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1