Провадження № 1-кп/243/1039/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000784 від 28.11.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Долже Вітебського району, Вітебської області, Республіки Білорусь, громадянки України, з середньою освітою, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимої, не заміжньої, такої, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України, при наступних обставинах.

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2016 року по справі №243/837/16-ц ОСОБА_3 повинна сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини ОСОБА_4 .

Знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_3 будучи фізично здоровою та працездатною, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості офіційно не працевлаштувалась, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживала, до центру зайнятості населення не зверталася, отримуючи певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавала, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів за період з 23.03.2016 року по 17.12.2020 року у розмірі 95 195 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті; обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у зв`язку з чим вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вивчивши дану заяву, суд переконався, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий опікун ОСОБА_4 В.о. директора Миколаївської спеціальної загальноосвітньої шкоди-інтернату №7 Донецької обласної ради ОСОБА_6 надав заяву від 18.12.2020 року, відповідно до якої погодився з розглядом обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, у спрощеному провадженні.

Враховуючи клопотання прокурора та надані учасниками судового провадження заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В порядку ч. 2 ст. 382 КПК України, суд зазначає, що органом досудового розслідування та в судовому засіданні встановлені наступні обставини, які не оспорюють учасниками судового провадження: форма вини (прямий умисел), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальної шкоди).

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 , у відповідності із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у виді громадських робіт (в розмірі, визначеному редакцією кримінального закону станом на час скоєння кримінального правопорушення).

Запобіжний захід ОСОБА_3 , відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався, до набрання вироком законної сили підстав обирати його не має.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381-382, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити їй покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області