Справа № 296/7469/20
УХВАЛА
Іменем України

05 вересня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6

педагога ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000677 від 22 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, учня ВПУ №24, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000677 від 22.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 04.09.2020 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вчиненні дій, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_9 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник, а також законний представник підозрюваного, просили відмовити в задоволенні клопотання. Підозрюваний категорично заперечує свою причетність до інкримінованого йому злочину, а захисник наголосила на необгрунтованості підозри та неоднозначності висновку експерта, крім того зазначила, що підозрюваний неповнолітній, має постійне місце проживання разом із мамою в с.Ярунь, навчається у Вищому професійному училищі №24 м.Корець Рівненської області та позитивно характеризується за місцем навчання, а тому просила повністю відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя заслухав думку учасників судового розгляду, дослідив матеріали клопотання та встановив, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, підозрюваний заперечує свою причетність до інкримінованого йому злочину.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Саме тому для вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема з огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182) (відповідне положення наведено у абзаці 4 розділу 1 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Таким чином, доводи підозрюваного, на думку слідчого судді, можуть бути вирішені лише під час судового розгляду даного кримінального провадження по суті після закінчення досудового розслідування, оскільки при розгляді клопотання вказані доводи підозрюваного оцінюються в контексті доведення своєї невинуватості, в той час як «розумна підозра», зазначена у статті 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що законних та обґрунтованих підстав для застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - на даний момент не достатньо, а доводи, викладені слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні, не знайшли свого саме повного підтвердження в ході судового розгляду.

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливої тяжкості, не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Не знайшли свого повного підтвердження доводи слідчого, викладені в клопотанні щодо ризиків за ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При цьому, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно, а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. також рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Разом з тим, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім (17 років), раніше не судимий, має постійне місце проживання в с.Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, навчається у Вищому професійному училищі №24 м.Корець Рівненської області та позитивно характеризується за місцем навчання, що вказує на наявність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків, а також враховуючи встановлені в ході досудового розслідування обставини, слідчий суддя вважає, що наразі застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на даному етапі досудового розслідування буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі..

Керуючись вимогами ст.ст.40, 131, 132, 176178, 183, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 години 20 хвилін 04 листопада 2020 року.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1. Не покидати власне помешкання за адресою: АДРЕСА_1 протягом часу дії даної ухвали.

2. Прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого буде перебувати кримінальна справа за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

3. Уникати від спілкування з свідками по даному кримінальному проваджененню.

4. Здати на зберігання, (при наявності) свій закордонний паспорт, або інший документ, який дає право на виїзд за межі території України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 07.09.2020.