Справа № 489/5087/20
Номер провадження 1-кп/489/857/20
УХВАЛА
Іменем України
22 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України

встановив
До Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Прокурор заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці.

Сторона захисту щодо заявленого клопотання прокурором про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не заперечувала. Захисник вказала, що обвинувачений має місце проживання, офіційно не працевлаштований, проте працював за договорами, відшкодовує заподіяну шкоду.

Вислухавши думки сторін судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, судом встановлено такі обставини.

За змістом ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання, при цьому слід зазначити, що у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України.

Клопотання прокурора мотивовано тим, що під час додаткового допиту в якості підозрюваного ОСОБА_6 від 09.10.2020, останній провину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Від потерпілого ОСОБА_8 , на адресу слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області надійшла заява про відсутність заперечень щодо укладання угоди про визнання винуватості з ОСОБА_6 , потерпілому відшкодовано матеріальну та моральну шкоду ОСОБА_6 .

Вищевказані обставини, відповідно до ч. 2 ст. 200 КПК України, виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , та свідчить про зменшення ризику впливу на потерпілого та свідків.

Таким чином суд, дослідивши подане клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , дослідивши мотивацію прокурора, вислухавши думки учасників судового провадження, приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на захід у виді домашнього арешту є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Суд вважає доведеним існування ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, однак враховуючи докази, долучені захистом, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту повинен запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та сукупність всіх обставин кримінального провадження передбачених ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 181 КПК України

постановив
Клопотання прокурора задовольнити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці та покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора, суду;

- у період з 22:00 до 07:00 не відлучатися із м. Миколаєва, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із іншим обвинуваченим, усіма свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з-під варти в залі суду.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1