УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , заступника начальника СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 19 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000040 внесеного до ЄРДР 27 липня 2020 року,-
ВСТАНОВИВ:
05 жовтня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 19 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000040 в частині розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України.
Скаргу мотивував тим, що 27 липня 2020 року під час бійки, яка відбувалась на вулиці Залізнична у селі Фалемичі Володимир-Волинського району Волинської області його намагався вбити ОСОБА_6 , вдаривши прикладом мисливської рушниці, після чого здійснив постріл в його сторону. Вважає, що умисел ОСОБА_6 був спрямований саме на його вбивство, однак не був доведений до кінця з причин, що потерпілий ухилився від кулі.
За наслідками розслідування кримінального правопорушення дії ОСОБА_6 були кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, а в решті описаних правопорушень кримінальне провадження було закрите за відсутністю їх складу. Не згідний із кваліфікацією дій ОСОБА_6 , у зв`язку з чим просив скасувати постанову слідчого Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 19 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.
Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав. Вказав, що розслідування проведено однобоко та без з`ясування всіх обставин справи. Слідчим було відмовлено в його клопотанні про проведення одночасних допитів усіх учасників події та проведенні дактилоскопічної експертизи. У зв`язку з цим дії ОСОБА_6 за ст.125 КК України кваліфіковано не вірно. З такою кваліфікацією він також не погоджується. Крім того вказав на порушення органом досудового розслідування вимог КПК України з підстав заборони розслідування в одному кримінальному провадженні кримінальних проступків та злочинів.
Слідчий ОСОБА_5 скаргу ОСОБА_3 заперечив. Вказав, що 27 липня 2020 року за заявою ОСОБА_3 сектором дізнання Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області за фактом описаних вище подій було внесено відомості № 0000040 щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. У даному кримінальному провадженні на той час проводилось дізнання. Проте надалі, ОСОБА_3 подав іншу заяву про вчинення щодо нього з боку ОСОБА_6 замаху на вбивство, а також хуліганства. Відомості про вказані кримінальні правопорушення на підставі ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 14 серпня 2020 року, також були внесені до ЄРДР, розпочато слідство. Оскільки, дані кримінальні правопорушення стосувались одних і тих же подій, постановою прокурора матеріали досудового розслідування у них були об`єднані в одне провадження, справу передано до слідчого відділення Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області. За наслідками розслідування, доводи потерпілого щодо замаху на його вбивство та хуліганства, були перевірені та не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в частині вказаних кримінальних правопорушень кримінальне провадження було закрито 19 вересня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Щодо вчинення ОСОБА_6 пострілу встановлено, що він здійснив його у повітря з метою попередження та припинення побиття його сина ОСОБА_7 . Матеріали щодо вказаних дій були виділені також та скеровані для прийняття процесуального рішення в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення. 01 жовтня 2020 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ОСОБА_6 було визнано винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, проте за малозначністю його було звільнено від адміністративної відповідальності, справу було закрито. В решті, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. В даний час обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за вказаною кваліфікацією затверджено прокурором та передано до суду. Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
Заслухавши доводи скаржника, його представника та слідчого, перевіривши матеріали скарги та витребуваного кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Витребувані судом матеріали кримінального провадження № 0000040 не містять доказів про вручення ОСОБА_3 чи його представнику оскаржуваної постанови від 19.09.2020 року, відтак у суду відсутні будь-які підстави стверджувати про пропущення ним строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, у зв`язку з чим суд провів розгляд скарги по суті.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та інші.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.
За змістом ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих дій і негласних слідчих дій, витребування й отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових і фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Норми ст.ст.36, 40, глав 22 та 24 КПК України, відносять до компетенції слідчого та прокурора, які є стороною кримінального провадження, приймати процесуальні рішення у виді повідомлення особи про підозру, складення обвинувальних актів, які обов`язково повинні містити відомості про правову кваліфікацію правопорушення.
Пунктом 2 ч.1 ст.56 КПК України, передбачено право потерпілого знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.
У відповідності до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких дізнавач, слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Слідчий суддя також враховує, що у силу ст.110 КПК України, постанова слідчого має містити відомості про зміст обставин, які є підставою для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Таким чином, законним процесуальне рішення у кримінальному провадженні може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним положенням закону.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення (формою закінчення досудового розслідування), а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, які були одержані під час кримінального провадження у передбачений КПК України процесуальний спосіб.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27 липня 2020 року за заявою ОСОБА_3 сектором дізнання Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області до ЄРДР було внесено відомості у кримінальному провадженні № 0000040 щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. За фабулою провадження 27 липня 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Залізнична в селі Фалемичі під час словесного конфлікту на грунті раптово виниклих неприязних відносин заподіяв ушкодження ОСОБА_3 .
Вказане кримінальне провадження до ЄРДР було внесено на підставі повідомлення ОСОБА_3 від 27 липня 2020 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.125 КК України.
За змістом протоколу про прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 27 липня 2020 року, цього дня ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження.
Вказану мисливську рушницю було вилучено у ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події від 27 липня 2020 року, встановлено, що вона зареєстрована у встановленому порядку та належить ОСОБА_6 .
У своїх письмових поясненнях від 28 липня 2020 року та будучи допитаним 04 серпня 2020 року потерпілий ОСОБА_3 вказував, що 27 липня 2020 року ОСОБА_6 прикладом мисливської рушниці вдарив його по обличчю. Від удару він впав, потім чув кілька пострілів. Надалі піднявшись із землі потерпілий втік з місця події.
В ході розслідування проступку були відібрані пояснення у ОСОБА_6 , який 28 липня 2020 року вказав, що взяв рушницю для того щоб припинити побиття компанією в кількості близько 10 осіб його сина ОСОБА_7 . Здійснив попереджувальний постріл у повітря.
Вказані обставини також підтверджені у провадженні письмовими поясненнями від 27 липня 2020 року очевидців події ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12
31 липня 2020 року Володимир-Волинським ВП ГУНП у Волинській області було прийнято заяву ОСОБА_3 від 31 липня 2020 року про злочин. За змістом даної заяви ОСОБА_3 повідомляв про вчинення за вищеописаних подій щодо нього замаху на вбивство шляхом здійснення пострілу із мисливської рушниці. Просив внести вказані відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, надати йому витяг з ЄРДР.
Відомості про кримінальні правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.296, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України були внесені до ЄРДР 08 вересня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 14 серпня 2020 року.
Оскільки, дані кримінальні правопорушення стосувались одних і тих же подій, а відомості викладені у заявах ОСОБА_3 вказували на те, що дії вчинялися однією особою, постановою прокурора від 08 вересня 2020 року матеріали досудового розслідування у них були об`єднані в одне провадження,, справу передано до слідчого відділення Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області.
За наслідками розслідування, доводи потерпілого щодо замаху на його вбивство та хуліганства, були перевірені та не знайшли свого підтвердження.
В ході досудового розслідування повторно допитано очевидців події ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проведено одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , слідчий експеримент.
За результатами проведеної судово-медичної експертизи (висновок експерта № 105 від 03 серпня 2020 року, встановлено, що на тілі ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження: синець обличчя, перелом головки 2-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення уламків. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок: синець - контакту з тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею, перелом головки 2-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення уламків - одномоментного осьового навантаження (удару зігнутим кулаком об тупу тверду поверхню), не виключено в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та відносяться до категорії: синець - легких тілесних ушкоджень; перелом - тілесних ушкоджень середнього ступеню та не були небезпечними для життя в момент заподіяння.
Здобутими доказами підтверджено факт бійки, в якій брали участь ОСОБА_3 із ОСОБА_7 . Отримання обома тілесних ушкоджень. Нанесення батьком ОСОБА_7 - ОСОБА_6 прикладом рушниці удару по обличчю ОСОБА_3 та здійснення двох попереджувальних пострілів у повітря. Щодо вчинення ОСОБА_6 пострілів встановлено, що він здійснив їх у повітря з метою попередження та припинення побиття його сина ОСОБА_7 . Крім цього встановлено відсутність мотиву ОСОБА_6 на вчинення вбивства ОСОБА_3 , оскільки він не міг вчиняти постріл дробовим зарядом із мисливської рушниці в напрямку людей, серед яких був також і його син.
У зв`язку з зазначеним в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України кримінальне провадження було закрито 19 вересня 2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що винесено оскаржувану постанову. Постанова слідчого відповідає вимогам, передбаченим ст.110 КПК України.
За змістом п.4 резолютивної частини оскаржуваної постанови начальнику Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області були також скеровані матеріали для вирішення питання про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП.
Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 жовтня 2020 року встановлено, що 27 липня 2020 року ОСОБА_6 здійснив стрільбу з мисливської гладкоствольної зброї у невідведеному для цього місці. ОСОБА_6 було визнано винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, проте за малозначністю його було звільнено від адміністративної відповідальності, справу було закрито.
За результатами розслідування кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. В даний час обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за вказаною кваліфікацією знаходиться на розгляді у Володимир-Волинському міському суді Волинської області.
Таким чином судом встановлено, що при прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.15 - ч.1 ст.115 КК України, ґрунтується на підставі сукупності здобутих під час досудового розслідування доказів, є законним, підстав для його скасування немає..
Доводи потерпілого ОСОБА_3 про наміри його вбивства ОСОБА_13 суперечать іншим доказам у справі.
В той же час, в ході досудового розслідування потерпілий у своїх заявах та показаннях жодного разу не вказував на дії ОСОБА_13 , які можуть кваліфікуватись як хуліганство. Вказаний склад правопорушення не був підтверджений і іншими доказами у справі.
Сама незгода потерпілого та його представника із правовою кваліфікацією правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_13 , не може бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження в частині розслідування інших кримінальних правопорушень.
Доводи представника про неможливість розслідування кримінальних проступків та злочинів в одному кримінальному провадженні є безпідставні, оскільки ч.2 ст.217 КПК України передбачає винятки із такого правила, які в даному випадку мали місце.
В даному кримінальному провадженні розслідування злочину та кримінального проступку здійснювалось за правилами досудового слідства, отже вимоги законодавства в цій частині також були дотримані.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю щодо дотримання законності під час досудового розслідування.
Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000040, постанову про закриття кримінального провадження в ньому, слідчий суддя прийшов до висновків про відсутність підстав для скасування даної постанови, оскільки вона відповідає вимогам вищевказаних законодавчих положень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 26, 242, 303, 305-307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 19 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000040 внесеного до ЄРДР 27 липня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали складено 26 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1