Справа № 304/1227/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород в режимі відеоконференції , кримінальне провадження № 304/1227/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 14.07.2018 р. про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, Голова Перечинської районої державної адміністрації Закарпатської області, депутата Перечинської районної ради VII скликання, ІІІ-група інвалідності, одруженого, з вищою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
з участю прокурора ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8
сторона захисту:
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченого - ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

13 липня 2018 року біля 22 години 44 хвилини, водій ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_1 », разом з пасажиром гр. ОСОБА_10 , яка сиділа на передньому сидінні пасажира, рухався по вулиці Ужгородській в населеному пункті місто Перечин, по автодорозі «Н-13» сполученням «Львів-Самбір-Ужгород», зі сторони міста Великий Березний у напрямку міста Ужгород, проїжджаючи заокруглення дороги праворуч, що перед будинком №10, де дорога має дві смуги руху, по одній у кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія) що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, порушуючи вимоги п.п. 1.3.; 2.3. «б»; 2.9. «а»; 10.1. та 12.1. «Правил дорожнього руху України», проявляючи неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав автомобіль у межах своєї смуги руху, допустив виїзд правими колесами автомобіля на правий по ходу його руху тротуар та наїзд на бетонний бордюр мосту над канавою, після чого, проїхавши правим тротуаром змінив напрямок свого руху ліворуч та переїхавши через зустрічну смугу руху, виїхав на лівий походу його руху тротуар де біля будинку АДРЕСА_2 допустив наїзд на пішоходів гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_12 , які в той час рухалися тротуаром зі сторони міста Ужгорода у напрямку центру міста Перечин.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід гр. ОСОБА_12 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: травматичного розриву середньої сорочки і лівого шлуночка, дугоподібного розриву правої долі печінки, які супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею; переломів ребер зліва 2-8 по середньо-ключичній лінії з крововиливом в навколишні м`які тканини, і пошкодженням пристінкової плеври в проекції 5-6-го ребер; переломів 3-6-го ребер по біля ключичної лінії з пошкодженням пристінкової плеври (всі вищеописані переломи прямі); поперечного перелому грудини в області рукоятки грудини з крововиливом в навколишні м`які тканини; переломів ребер справа 1-11 по середньо ключичній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини і пошкодженням пристінкової плеври в проекції 4-7 ребер; переломів 2-9 ребер по біля хребтової лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини; закритого перелому правого стегна в нижній третині; ділянок осадження на шкірних покривах правого плечового суглобу по передньо-внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній передній поверхні правого передпліччя в верхній третині і середній третині, по передньо-боковій поверхні грудної клітини справа в проекції 3-8 ребер по середньо-ключичній лінії; на шкірних покривах черевної стінки зліва з переходом на задню поверхню грудної клітки; по передній поверхні лівого плечового суглобу в проекції лівої ключиці, по передній поверхні лівого плеча; лівого ліктьового суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна з захватом лівого колінного суглобу, які є характерними та виникли під час дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду автомобіля на пішохода, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 324 від 30.07.2018 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_12 .
Крім цього, у результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_11 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток тазу з пошкодженням судин і розчавленням м`яких тканин і м`язів; закритого уламкового перелому стегнової кістки лівого стегна; закритого уламкового перелому нижньої третини велико-гомілкової кістки справа; обширно-скальпованої рваної рани лівого стегна, у верхній третині та пахової ділянки; масивних синців і гематоми лівого стегна, лівої і правої ягодиць з розчавленням м`язів; ділянок осадження на шкірних покривах лівого стегна у верхній третині з захватом пахової ділянки і передньої поверхні брюшної стінки, які є характерними та виникли під час дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзду автомобіля на пішохода, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 323 від 08.08.2018 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для здоровя в момент їх спричинення, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_11 .

Таким чином, своїми діями, які виразилися: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.3 ст. 286 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнає повністю, щиро кається у вчиненому. Просив суд дослідити всі докази сторони обвинувачення. Разом з тим надаючи покази по суті фактичних обставин справи , заперечив факт керування ним без посвідчення водія, оскільки в автомобілі знаходилось посвідчення водія та заперечив наявність у нього стану алкогольного сп`яніння. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 13.07.2018 року йшла підготовка до фестиваля. Він проїзджав до с. Ворочева , так як там мав відбуватись фестиваль. Ввечері ОСОБА_13 повідомила йому, що треба заїхати до матері за настоянкою.Забравши настоянку, проїхали в м. Перечин 150-200м. як на дорогу вибігли двоє людей , він зупинився , після чого проїхав ще 80 м. назустріч йому рухався мікроавтобус у водія якого відкрилась двер, на що він здійснив гальмування і автомобіль під його керуванням змістило вправо. Через сім метрів на дорозі була бетонна конструкція , на яку налетів автомобіль під його керуванням. Вказав, що його болтало в середині автомобія. Автомобіль став некерованим. Він вдарився головою, відчув ще один удар і автомобіль зупинився. Вказав, що у нього праве око не бачить, він користувався лінзами, які коригували колір. У нього змістилась лінза, він попросив води і побачив, що вони на сходах. Він рукою взяв пляшку, випив, відчув, що почало пекти і виплюнув. Відкрив дверку автомобіля, побачив, що біжать люди, поліція , він розволнувався. Вказав, що бачив жінку, яка лежала, яку не вдплось спасти. Вказав, що алкоголь не вживав того дня, просив , щоб взяли кров у нього на алкоголь. Тільки настоянку після ДТП випадково. Швидкість автомобіля під його керуванням була до 50 км/ год. Вказав, що визнає вину, що з його вини сталось ДТП, він був за кермом автомобіля. Вказав: Я визнаю всі обставини які викладені в обвинувальному акті і стан сп`яніння . Разом з тим на запитання захисника вказав, що не вживав алкоголь до ДТП. Все інше фиктично визнає. При оцінці доказів покладається на розсуд суду.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов визнав. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов визнав. Заявлений цивільним позивачем ОСОБА_14 цивільний позов не визнав.
Не зважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона не буда свідком, очевидцем ДТП. Їй відомо , що було здійснено наїзд на двох жінок, одна з яких була її мати , яка потрапила до лікарні, де від отриманих травм померла. Коли вона приїхала на місце події, там працювала поліція і бачила автомобіль, який заїхав у двір. Автомобіль знаходився на тротуарі . Постраждалих осіб і обвинуваченого вже не було. Вказала на те, що обвинувачений ОСОБА_15 відшкодував 30 000,00 грн. Заявлений нею цивільний позов підтримала з підстав та мотивів викладених у цивільному позові.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що в 2018 році йому зателефонувала сестра ОСОБА_16 і повідомила, що його мати з подругою загинули в автомобільній аварії. На час ДТП він знаходився у м. Миколаїв. Про обставини дорожньо-транспортної пригоди йому відомо тільки із судового процесу. Вказав на те, що отримав від обвинуваченого ОСОБА_15 відшкодування в сумі 30 000,00 грн., та у вересні отримав на картку Приватбанк 5000,00 грн. переказ, проте від кого не відомо. Заявлений ним цивільний позов підтримав з підстав та мотивів викладених у цивільному позові.

Так, потерпіла ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що того вечора їй поступив дзвінок про загибель жінки. Вона прибула до лікарні, де опізнала тіло жінки ОСОБА_12 ,яка була її тіткою , передзвонила її сину і повідомила про загибель. Вона не буда свідком, очевидцем ДТП. Вона приїхала на місце ДТП. Статус потерпілої їй було надано тільки тому, що на той час інших родичів потерпілої загиблої не було, так як син її проживає у м. Миколаєві.
Як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначає показання свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_18 , який суду надав показання про те, що з обвинуваченим не знайомий, з потерпілими в жодних відносинах не перебуває. Він в 2018 році приблизно о 22:30 год. точного часу і дати не пам`ятає за спливом часу, рухався по головній дорозі на автомобілі в центрі м. Перечин, ОСОБА_3 керуючи автомобілем , який виїзджав з другорядної дороги не надав йому перевагу в русі, після чого ОСОБА_15 опустив вікно на автомобілі і між ними сталась словесна перепалка в ході якої по зовнішнім ознакам встановив, що водій автомобіля ОСОБА_3 перебував в неадекватному стані, в стані алкогольного сп`яніння, говорив не внятно, кричав : Чи я знаю хто він є після чого він поїхав у поліцію і повідомив працівників поліції , що на його думку особа в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля. Вказав, що в автомобілі з ОСОБА_15 знаходилась на передньому пасажирському сидінні його теперішня жінка. В подальшому в м. Перечин , біля ресторану ОСОБА_21 відбулась дорожньо- транспортна пригода , на місці якої він бачив обвинуваченого.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_19 , який суду надав показання про те, що працює лікарем швидкої допомоги КМП ЗТЦЕМД в ЗОР. З обвинуваченим та потерпілими не перебуває в жодних стосунках. Вказав, що чергував в м. Перечин і виїзджав як лікар швидкої допомоги на місце ДТП. По приїзді на місце ДТП їм показали одну потерпілу , який вони почали надавати допомогу, потім виявили ще одну потерпілу , на що вони викликали ще одну машину - карету швидкої допомоги і госпіталізували двох потерпілих у Перечинську районну лікарню двома каретами швидкої допомоги. Подія відбувалась в липні 2018 року , біля 23:00 год., точної дати і години не пам`ятає за спливом часу. ДТП відбулось практично у центрі м. Перечин , недалеко від ресторану Кантіна. Потерпілу виявили на узбіччі, на межі біля воріт у двір. Потерпіла перебувала у свідомості і вона повідомила, що з нею була подруга , після чого вони почали шувкати її і через 10 м. знайшли. Перша потерпіла мала підозру перелому таза, стегно роздроблено і гомілка. Друга потерпіла перебувала без свідомості , очевидно був перелом грудної клітини. Обвинувачений перебував на місці події, вони його не оглядали. Автомобіль , позашляховик вїхав у сходи .

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_20 , який суду надав показання про те, що влітку 2018 року біля 21:00 год. рухався на автомобілі з с. Ворочево в м. Перечин. На повороті в с. Ворочево, чоловік під керуванням автомобіля марки Гранд Широкі здійснив обгін , автомобіля яким він керував під час якого зірвав на його автомобілі бокове водійське дзеркало. Після чого вони продовжили рух. Через деякий час він побачив автомобіль на лорозі і поїхав за ним так як йому було цікаво хто за кермом. По дорозі вони зупинились, автомобіль марки Гранд Широкі, а він позаду нього, в подальшому він обїхав його автомобіль . Він витягнувся через вікно автомобіля і запитав водія автомобіля марки Гранд Широкі : " чи нічого, що він йому дзеркало розбив ". Вказав, що водій автомобіля був не адекватний, в`яло говорив. Він впізнає особу , яка є в залі судового засідання обвинуваченим, як особу яка перебувала за кермом автомобіля. Вказав, що він телефонував на номер 102.

З аналізу показів свідків у їх сукупності , які є процесуальними джерелами доказів , у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджуються обставини того, що обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» допустив наїзд на пішоходів , двох жінок, які в той час рухалися тротуаром.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України щодо свідків в ході судового розгляду встановлено не було.
Сторона захисту заявила клопотання про допит в якості свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .
Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони захисту ОСОБА_22 , яка суду надала показання про те, що на даний час обвинувачений є її чоловіком, на час вчинення ДТП її прізвище було ОСОБА_24 . В п`ятницю 13.07.2017 р. вони виїхали з подвір`я її будинку в м. Перечин і поїхали в напрямку м. Ужгород, проїхавши 150 м. вони зупинились, так як люди переходили дорогу. В подальшому вони продовжили рух, однак їм вчинив перешкоду мікроавтобус , який рухався їм назустріч і у якого відкрилась дверка, внаслідок чого її чоловік ОСОБА_15 дав вправо , і автомобіль вдарився у бордюр , заїхали на відбійник, після чого їх відкинуло на протилежну сторону де і трапилось ДТП. Вказала, що самого наїзду на жінок не бачила. Вказала, що в салоні автомобіля знаходилась пляшка з настоянкою із трав для компресів. Після ДТП ОСОБА_15 попросив воду і взяв випадково пляшку з настоянкою , з якої зробив кілька глотків і виплюнув. Вказала, що того дня вони не вживали алкогольні напої.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок зі сторони захисту ОСОБА_23 , яка суду надала показання про те, що є тещею обвинуваченого ОСОБА_15 . Про обставини їй відомо із засобів масової інформації. Свідком, очевидцем ДТП не була. Вказала, що того вечіру о 21 год. 00 хв. донька і зять ОСОБА_15 приїхали до них додому. Вона передала доньці настоянку із трав на спирту. Вона з ОСОБА_15 не спілкувалась, так як він розмовляв по телефону біля воріт. Після цього донька із зятем сіли в автомобіль і поїхали біля 21 -00 год. - 21-30 год.

З аналізу показів свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які є близькими родичами обвинуваченого, а відповідно заінтересованими особами в результаті розгляду справи, у їх сукупності , які є процесуальними джерелами доказів , у розумінні ст. 84 КПК України, не спростовані обставини того, що обвинувачений перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керуючи автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» допустив наїзд на пішоходів , двох жінок, які в той час рухалися тротуаром, та від отриманих тілесних ушкоджень яких настала смерть.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
На підтвердження події вчинення кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_3 у його вчиненні стороною обвинувачення надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні наступні докази :

- схема місця дорожньо - транспортної пригоди від 13.07.2018 року ( Т.4 а.с. 48)

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 липня 2018 року із фотознімками , зі схемою та відеозаписом, відповідно до якого, було оглянуто місце ДТП, транспортна пригода сталась навпроти будинку №11 по вул. Ужгородській у м. Перечин, у темну пору доби; проїзна частина -горизонтальна ділянка пряма в плані, асфальтобетонне, сухе покриття; ділянка шляху освітлена міським електроосвітленням; на проїжджій частині нанесена дорожня розмітка 1.1 ( вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків; число смуг для руху в напрямку проведення огляду 1, її ширина 4 ,4 м., ширина зустрічного напрямку 4,0 м.; до проїзної частини примикає праворуч - бордюрний камінь -0, 15х0,15 та тротуар - 2м., ліворуч - бордюрний камінь -0, 15х0,15 та тротуар - 4м.; зазначено про відсутність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття ; Зазначено місце розташування транспортного засобу. На фасаді будинку №13/1 наявні зовнішні відеокамери цілодобового спостереження. Зазначено, що автомобіль марки «Jeep-Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ужгородському ВП ГУ НП в Закарпатській області. №7 та №8 на схемі чорне жіноче взуття упаковано в спец пакет №3426230; №11 та №12 на схемі чорне жіноче взуття з білою підошвою упаковане в спец пакет №3496692, світла жіноча кофта упакована в спецпакет №3496691 (що біля №8 на схемі); №10 на схемі жіноча кофта матерчата упакована в спецпакет №2045210 Протокол складений за участі понятих, ними підписаний без заяв та зауважень ( Т. 4 а.с. 39-58)

- протокол огляду місця події від 14 липня 2018 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості по вул. Ужгородської м. Перечин напроти приміщення будівлі №13/1. Дана місцевість являє собою прохід тротуару, який зі сторони автодороги огороджений бетонним парканом між будівлею 13/1 та огорожею на час проведення огляду знаходиться автомобіль марки Джип номерний знак Словацької Республіки «SV329BB ». Автомобіль пошкоджено частково, а саме: відірваний передній бампер, з правої сторони подряпаний передній бампер передні дверцята та задній бампер, ліва передня фара відірвана, права розбита, задній бампер з лівої сторони відірваний та висить над землею, ліва сторона кузова пошкоджена повністю. Колеса автомобіля знаходяться під тиском. На водійській дверці скло розбите, а на інших не пошкоджене. Лобове скло не пошкоджене. На час огляду панель автомобіля включена, на ній відображено кілометраж НОМЕР_3 , світиться показчик «AIRBAG» та «CHECK GAGES». Панель автомобіля не пошкоджена, ключ наявний в замку запалювання. На кермі наявний шкіряний чохол, який був демонтований і на нього накладений абсорбент для відібрання запахових слідів. Під ковриком водійського місця виявлено гаманець, в якому наявні пластикові картки та грошові кошти, а також посвідчення водія. З лівої сторони від автомобіля, який розташований в напрямку ресторану «Кантіна», до стіни фасаду будинку знаходяться металеві східці, які ведуть до мансарди даної будівлі, які пошкоджені повністю. Навпроти входу в АВС, яке розташоване в будівлі №13 з правої сторони виявлено сережку з металу жовтого кольору, яку упаковано в пакет Національної поліції №4431084 (том 4, а. с. 84-93);
- протокол огляду місця події/речей від 14 липня 2018 року з ілюстрованою таблицею до нього, з якого вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду являється транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Jeep Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 », який на момент огляду утримується на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ужгородському ВП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, №10 «А», зазначена локалізація пошкоджень на транспортному засобі. При зовнішньому огляді виявлено наступні його явні зовнішні пошкодження, а саме: відсутній передній бампер; пошкоджено передній підсилювач переднього бампера, передня декоративна решітка мотору, радіатор кондиціонера та система охолодження моторного відсіку, зовнішнє скло передньої правої блокфари; відсутня передня ліва блокфара; деформовано кришку моторного відсіку - капот у передній його частині та деформований по всій поверхні; потертості пофарбованого покриття по металу на правому передньому крилі у районі акри у верхній її частині; деформоване переднє ліве крило у напрямку з переді назад та трохи вниз, а також зліва - ззовні направо - всередину; пошкодження у вигляді подряпини корпусу зовнішнього дзеркала заднього виду - правого, із залишками деревини; пошкоджено та зірвано з місця корпус зовнішнього дзеркала заднього виду зліва, що на водійській дверці; пошкоджено із незначною деформацією лакофарбоване покриття передньої правої дверки у вигляді поздовжніх смуг; пошкоджене лакофарбоване покриття задньої правої дверки у вигляді поздовжніх смуг та незначною деформацією у вигляді незначних вм`ятин; деформовано та пошкоджено лакофарбоване покриття заднього правого крила на арці над колесом; пошкоджено лакофарбоване покриття заднього бампера у правій його боковій частині зверху; зірвано з місця кріплення та деформовано задній бампер зліва; пошкоджено та деформовано заднє ліве крило в арці біля задньої лівої дверки; деформовано задню ліву дверку по всій її площині; деформовано передню ліву дверку по всій її площині; розбито скло передньої лівої водійської дверці; пошкодження у вигляді тріщини переднє вітрове скло у нижній частині. Більше ніяких зовнішніх пошкоджень виявлено не було. (том 4, а. с. 94-105);
- висновок Закарпатського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2018 року №181, з якого вбачається, що ОСОБА_3 14 липня 2018 року о 00.10 год. проходив огляд в ЗОНД лікарем ОСОБА_25 , відповідно до висновку ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Про ознайомлення з результатами огляду ОСОБА_3 відмовився підписати у присутності свідків (том 4, а. с. 105);

-акт Закарпатського обласного наркологічного диспансеру медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2018 року №181, згідно якого 14 липня 2018 року о 00.10 год. ОСОБА_3 був оглянутий лікарем ОСОБА_25 . Як встановлено судом, ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager о 00 год. 30 хв. та повторно відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager о 00 год. 50 хв. Водночас, в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14 липня 2018 року №181 , складеного стосовно гр. ОСОБА_3 , зазначено наступні клінічні ознаки, а саме: вегетативно- судинні реакції- гіпремія шкіри обличчя ; дихання прискорене; пульс - відмовився, артеріальний тиск - відмовився; зіниці - розширені; реакція на світло млява; в місці та часі не орієнтований; рухова сфера порушена; міміка млява; координація рухів порушена; тремтіння пальців рук; запах алкоголю з рота сильний на відстані одного метра. Від здачи біосередовища відмовився 14.07.2018 року о 00 год. 30 хв. Висновок за результатами огляду - стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю. ( т. 4 а.с. 111)
Також у своєму інтерв`ю, яке ОСОБА_25 надав телеканалу «Sirius» та яке було переглянуто у ході судового розгляду за участі сторін, він підтвердив свій висновок (том 4, а. с. 105, 130-137); Провести допит гр.. ОСОБА_25 в судовому засіданні не надається можливим у зв`язку із смертю останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 972, що стверджується свідоцтвом про смерть, копія якої наявна в матеріалах справи ( Т.4 . а.с. 247)
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14 липня 2018 року, з якого вбачається, що старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_26 14 липня 2018 року о 02.10 год в кабінеті №139 СУ ГУ НП в Закарпатській області у присутності адвоката ОСОБА_27 відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримав особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 4, а. с. 114-117);
- протокол огляду речей та перегляду відеозапису від 23 серпня 2018 року, відповідно до якого оглянуто один полімерний «DVD+R» диск марки «ALERUS» розміром «4.7 GB 120 min 16 X SPEED» номер « 521 », який 25 липня 2018 року надійшов з Департаменту кіберполіції Карпатського управління кіберполіції відділу протидії кіберзлочинам в Закарпатській області з відповіддю на доручення, на якому наявні відеозаписи, що були оприлюднені на веб-ресурсах за адресою: mukachevo.net та youtube відео файли, з інформацією про обставини ДТП за участю автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_3 , що мала місце 13 липня 2018 року близько 22 год. 44 хв. (том 4, а. с. 131-137) та«DVD+R» диск ( а.с. 130) ;
- протокол огляду речей та перегляду відеозапису від 23 серпня 2018 року, відповідно до якого оглянуто один полімерний «DVD+R» диск без маркувань номер « IPRH606TEB», який 08 серпня 2018 року надійшов з Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області з відповіддю на доручення, на якому наявні відеозаписи з камер цілодобового відео спостереження, якими обладнано фасад будинку АДРЕСА_3 , на яких зафіксовано обставини ДТП, а саме наїзд автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » під керуванням водія на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_28 , що мала місце 13 липня 2018 року близько 22 год. 44 хв. (том 4, а. с. 141-147);
- висновок судового експерта Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14 серпня 2018 року №10/178, згідно якого при проведенні судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи встановлено автомобіль марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » має пошкодження розташовані в передній частині та передній частині лівого борта. Детальний опис пошкоджень наведено в дослідницькій частині. Під час наїзду на пішоходів автомобіль контактував з іншими перешкодами, поверхні яких є більш жорсткими, (бетонний бардюр, металеві сходи, дерево, паркан) внаслідок чого транспортний засіб отримав значні ушкодження в передній частині кузова. Тому встановити трасологічним шляхом, які саме пошкодження на автомобілі отримані в результаті контактування з пішоходами гр. ОСОБА_11 та гр.. ОСОБА_28 в категоричній формі не уявляється за можливе; наїзд автомобіля марки Jeep Grand Cherokee р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » на пішоходів відбувся на лівому, по ходу руху автомобіля, тротуарі в місці, що передує фіксації взуття жіночого на праву ногу (на схемі умовне позначення 7) та взуття жіночого на ліву ногу (на схемі умовне позначення 8), при цьому контактування з пішоходами відбулось передньою частиною автомобіля. Водій автомобіля марки Jeep Grand Cherokee р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » ОСОБА_3 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 2.3 (б), 12.1 та 12.4 ПДР України. Відповідно до вимог пункту 12.4 ПДР України на даній ділянці дороги максимально допустима швидкість автомобіля Jeep Grand Cherokee р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_3 повинна бути не більше 50км/год. Величина зупиночного шляху автомобіля Jeep Grand Cherokee р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » в даних дорожніх умовах при швидкості руху 50 км/год становить величину в межах 31,2?32,4 метра. Технічна можливість уникнути наїзду на пішоходів для водія автомобіля Jeep Grand Cherokee р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » ОСОБА_3 полягає у дотриманні ним вимог пунктів 2.3 (б) та 12.1 ПДР України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля Jeep Grand Cherokee р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. п. 2.3 (б) та 12.1 ПДР України, недотримання яких, з технічної точки зору, у своїй сукупності є причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди; (том 5, а. с. 3-14);
- висновок судового експерта Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 20 липня 2018 року №10/164, згідно якого при проведенні судової інженерно транпортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу встановлено, що на момент експертного огляду система рульового керування, робоча гальмівна система та ходова частина досліджуваного автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » знаходились в працездатному стані та могли виконувати функції передбачені конструкцією. На момент огляду системи освітлення та світлової сигналізації досліджуваного автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 » знаходилась в несправному стані з причин вказаних у дослідницькій чатсині висновку. Пошкодження, які призвели до несправного стану системи освітлення та світлової сигналізації досліджуваного автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» р/н Словацької Республіки « НОМЕР_2 » утворились під час ДТП (том 5, а. с. 21-35);
- висновок судового експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №323 від 08 серпня 2018 року, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_11 встановлено: смерть громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок масивної поєднаної травми тулуба та кінцівок (політравма), які супроводжувалися закритим переломом обох лобкових і гілки сідничної кістки зліва, закритий уламковий перелом нижньої третини велико-гомілкової кістки справа, скальповано-рвана рана верхньої третини лівого стегна та пахової ділянки, які супроводжувалися масивною зовнішньою кровотечею, розчавленням м`язів стегна і ягодиці, що призвели до шоку, що і стало безпосередньою причиною її смерті. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) закритий перелом кісток тазу з пошкодженням судин і розчавленням м`яких тканин і м`язів; закритий уламковий перелом стегнової кістки лівого стегна, закритий уламковий перелом нижньої третини велико-гомілкової кістки справа; б) обширно-скальпована рвана рана лівого стегна, в верхній третині та пахової ділянки; в) масивні синяки і гематоми лівого стегна, лівої і правої ягодиць з розчавленням м`язів; ділянки осадження на шкірних покривах лівого стегна в верхній третині з захватом пахової ділянки і передньої поверхні брюшної стінки. Виникли вищевказані тілесні ушкодження в результаті дії тупих твердих предметів, якими найбільш імовірно можуть бути виступаючі частини легкового автомобіля, які діяли по ударному механізму дії з прискоренням значної сили, і по своєму характеру відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для здоров`я в момент спричинення і вкладаються в час і місце події, яка мала місце 13 липня 2018 року, і характерні, і виникли під час ДТП наїзд на пішохода, а в момент отримання тілесних ушкоджень , які призвели до смерті потерпілої, вона знаходилась в вертикальному або близькому до нього положенні передньою поверхнею тулуба повернутою вбік рухаючогося транспорту і при цьому первинне контактування прийшлося в ліву передню бокову поверхню тулуба і кінцівок. Яких-небудь характерних тілесних ушкоджень, які б свідчили про переїзд колеса через тіло ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 або сліди волочіння при судово-медичному огляді трупа не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_11 сліди алкоголю не виявлено (том 5, а. с. 134-139);
- висновок експерта Ужгородського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи №324 від 30 липня 2018 року, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено: смерть громадянки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала внаслідок масивної тупої травми грудної клітки, які супроводжувалися множинними переломами ребер по декільком анатомічним лініям з пошкодженням серцевої сорочки і серця, пристінкової плеври, які супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею, яка призвела до шоку, що і стала безпосередньою причиною смерті потерпілої. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні ушкодження: травматичний розрив сердечної сорочки і лівого шлуночка дугоподібний розрив правої долі печінки, які супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею; переломи ребер зліва 2-8 по середньо-ключичній лінії з крововиливом в навколишні м`які тканини і пошкодженням пристінкової плеври в проекції 5-6-го ребер; перелом 3-6-го ребра по біля ключичної лінії з пошкодженням пристінкової плеври всі вищеописані (переломи прямі), поперечний перелом грудини в області рукоятки грудини з крововиливом в навколишні м`які тканини, перелом ребер справа 1-11 по середньо ключичній лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини і пошкодженням пристінкової плеври в проекції 4-7 ребер, перелом 2-9 ребер по біля хребтовій лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини, закритий перелом правого стегна в нижній третині; ділянки осадження на шкірних покривах правого плечового суглобу по передньо-внутрішній поверхні правого плеча в середній третині, по зовнішній передній поверхні правого передпліччя в верхній третині і середній третині, по передньо-боковій поверхні грудної клітини справа в проекції 3-8 ребер по середньо-ключичній лінії. На шкірних покривах черевної стінки зліва з переходом на задню поверхню грудної клітки; по передній поверхні лівого плечового суглобу в проекції лівої ключиці, по передній поверхні лівого плеча; лівого ліктьового суглобу, по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна з захватом лівого колінного суглобу. Виникли вищевказані тілесні ушкодження в результаті дії тупих предметів діючи з прикладанням значної сили по механізму стиснення і по своєму характеру відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент виникнення і вкладаються в час і місце події, яке мало місце 13 липня 2018 року характерні і виникли під час ДТП - і характерні для наїзду на пішохода, а в момент первинного контактування потерпіла знаходилася в вертикальному або близькому до нього положенні передньою поверхнею тулуба, повернута в бік рухаючогося транспортного засобу, і при цьому контактування прийшлося в область грудної клітини, від чого виникли вищеописані тілесні ушкодження. Вищевказані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Яких-небудь характерних тілесних ушкоджень, які свідчать про переїзд через тіло колесами транспортного засобу при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_12 не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_12 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,37‰. Дана концентрація алкоголю в крові живих осіб відноситься до незначного впливу алкоголю (том 5, а. с. 197-202);
- висновок експерта Закарпатського обласного бюро судово медичної експертизи №1242 від 18 липня 2018 року, згідно якого при судово- токсикологічній експертизі крові з вени гр. ОСОБА_3 встановлено, що встановити, чи перебував ОСОБА_3 , 1975 року народження, на момент скоєння ДТП 13 липня 2018 року о 21.44 год в стані алкогольного сп`яніння не є можливим, так як в крові, яка відібрана 14 липня 2018 року в 12.35 год (через 14 годин після ДТП), не виявлено: метиловий, етиловий, пропіловий, аміловий спирти та їх ізомери. Експертиза на наркотичні речовини не проводилась у зв`язку із закінченням Ліцензії 04 квітня 2018 року на використання наркотичних засобів (том 5, а. с. 206-208).
- «DVD+R» диски з відеозаписами на яких наявна інформація про обставини ДТП за участю водія автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_1 » - ОСОБА_3 , які були відтворені в ході судового розгляду , за виключенням одно «DVD+R» диска, який з технічних причин неможиво було відтворити.

Аналізуючи вищезазначені письмові докази, досліджені в ході судового розгляду , зокрема протоколи слідчих дій, суд визнає їх належними та допустимими доказами, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

Твердження сторони обвинувачення про порушення ОСОБА_3 13 липня 2018 року біля 22 години 44 хвилин під час керування автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки «SKSV329BB» п. 2.1 а ПДР , керування автомобілем без посвідчення на право керування т/з що є порушенням вимог п.2.1а, ПДР України, не доведено стороною обвинувачення в ході судового розгляду справи, а навпаки спростовано даними протоколу огляду місця події від 14 липня 2018 року(том 4, а. с. 84-93); згідно якого в ході проведення огляду місця події та автомобіля під ковриком водійського місця виявлено гаманець, в якому наявні пластикові картки та грошові кошти, а також посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на імя ОСОБА_3 . Відповідно до постанови слідчого від 14.04.2018 року про визнання речовими доказами, особисті речі, зокрема посвідчення водія постановлено передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 або адвокату.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність виключення обвинувачення стосовно ОСОБА_3 в частині порушення ним 13 липня 2018 року біля 22 години 44 хвилин під час керування автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки «SKSV329BB» п. 2.1 а ПДР , керування автомобілем без посвідчення на право керування т/з з обсягу пред`явленого обвинувачення.
Сторона захисту, посилається на те, що частина наявних в матеріалах кримінального провадження доказів є недопустимими доказами.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_9 про недопустимість доказу: висновку експерта Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14 серпня 2018 року №10/178 , у зв`язку з тим, що : клопотання сторони захисту для встановлення слідчим шляхом всіх необхідних відомостей органом досудового слідства проігноровані внаслідок чого експертизу виконано без урахування обєктивно наявних на час пригоди вихідних даних; наявна неповнота досудового слідства; експерт трасолог ОСОБА_29 у висновку не міг відповісти на жодне із поставлених слідством питань; для дослідження експерту не надавались матеріали кримінальної справи, а також те, що транспортно - трасологічна та автотехнічна експертиза від 14.08.2018 року виконана не в межах даного кримінального провадження , а в іншій кримінальній справі , яка внесена в ЄРДР за № 0000204 від 13.07.2013 року, що на думку захисту вказує на не належність вказаного доказу і свідчить про необгрунтованість і сумнівність висунутого обвинувачення ОСОБА_3 то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідженнятакого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Аналіз підстав визнання доказів недопустимими дає змогу виокремити два види.

Перший вид - очевидна недопустимість доказу, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Другий - докази, які суд може визнати недопустимими, це питання є оціночним, суб`єктивним і залишається на розсуд суду, воно вирішується після дослідження доказів у порядку визначеному ч.1 ст. 89 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 статті 86 КПК України передбачено, що доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (ч. 2 ст. 84 КПК України містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідноз нормами КПК України мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК України порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Отже, допустимість доказів як ознака їх якості визначається нормами кримінального процесуально-го закону.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України - експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ч.1 ст. 243 КПК України ( в редакції, що діяла на час вчинення процесуальної дії).- експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 244 КПК України - у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
Відповідно до ч.7 ст. 244 КПК України ( в редакції, що діяла на час вчинення процесуальної дії). - до ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені експертові особою, яка звернулася з відповідним клопотанням.
Як встановлено із змісту висновку експертів Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14 серпня 2018 року №10/178 експерти залучені за дорученням слідчого судді на підстави ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду за клопотанням сторони кримінального провадження - СВ СУ ГУНП в Закарпатській області, тобто у відповідності до приписів КПК України ( в редакції, що діяла на час вчинення процесуальної дії).

Відповідно до ч.ч. 7,8 ст. 101 КПК України - висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Якщо для проведення експертизи залучається кілька експертів, експерти мають право скласти один висновок або окремі висновки.
Приписи ст. 102 КПК України регламентують зміст висновку експерта.
Висновок експерта Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 14 серпня 2018 року №10/178 відповідає приписам ст. ст. 101, 102 КПК України,наданий у письмовій формі, у висновку експерта зазначено, що експерти попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
За клопотанням сторони кримінального провадження суд допитав під час судового розгляду судових експертів ОСОБА_30 та ОСОБА_29 , які провели транспортно - трасологічну та автотехнічну експертизу.
Так, в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_30 , який суду надав показання про те, що неправильне зазначення номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей до ЕРДР у висновку експерта могло бути допущено внаслідок технічної помилки експертів у зв`язку із завантаженістю, або могла бути допущена ініціатором проведення експертизи. Вказав на те, що описки допущені у висновку експерта в частині невірного зазначення номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей до ЄРДР не впливають на висновок експерта. Було проведено дослідження транспортного засобу для встановлення та дослідження наявних пошкоджень. Дослідження проводилось за фактом наїзду автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_1 » . Дослідження проведено на підставі схеми ДТП, огляду транспортного засобу, ухвали слідчого судді в якій зазначені вихідні дані.

Так, в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_29 , який суду надав показання про те, що неправильне зазначення номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей до ЕРДР у висновку експерта могло бути допущено внаслідок технічної помилки експертів, або могла бути допущена в ухвалі слідлчого судді про доручення проведення експертизи. Вказав, що вказана описка не впливає на дослідження. Особисто він оглядав транспортний засіб, слідчими було надано йому доступ до транспортного засобу. Вказав на те, що автомобіль контактував після наїзду на людей з твердими предметами і ці сліди могли приховати пошкодження при наїзді на пішоходів.

Таким чином, зважаючи на покази допитаних в судовому засіданні експертів ОСОБА_30 та ОСОБА_29 , враховуючи зміст ухвали слідчого судді від 24.07.2018 року ( Т.4 а.с. 248-251) з якої вбачається, що слідчим суддею за клопотанням сторони провадження СВ СУ ГУНП в Закарпатській області доручено експерту Закарпатського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України провести транспортно- трасологічну та авто технічну експертизу у кримінальному провадженні №0000204 від 14.07.2018 р. та зазначено про те, що на вимогу експерта надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000204 від 14.07.2018 р. суд приходить до переконання, про допущення експертами технічної описки у висновку від 14 серпня 2018 року №10/178 в частині не вірного зазначення номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей до ЕРДР, яка не впливає на висновок експерта, що спростовує доводи захисника про визнання з цих підстав доказу , а саме висновку від 14 серпня 2018 року №10/178 недопустимим доказом.

Твердження захисника про те, що клопотання сторони захисту для встановлення слідчим шляхом всіх необхідних відомостей органом досудового слідства проігноровані внаслідок чого експертизу виконано без урахування обєктивно наявних на час пригоди вихідних даних спростовані наступними фактичними даними.
Як встановлено з матеріалів кримінальної справи: 21.08.2018 року органом досудового розслідування було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_31 та було прийнято рішення про його задоволення. 23.08.2018 року було додатково допитано в якості підозрюваного ОСОБА_32 , під час якого останній відмовився давати покази та проводити з ним слідчий експеримент ( Т. 5, а.с. 179), що в свою чергу виключає можливість отримання вихідних даних з показів підозрюваного - водія транспортного засобу ОСОБА_3 . Окрім того встановлено, що клопотання сторони захисту від 27.08.2018 року та клопотання сторони захисту , що надійшли з прокуратури Закарпатської області , які слідчим отримані 29.08.2018 року приєднані до матеріалів кримінального провадження у зв`язку з тим , що 27.08.2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, а відтак орган досудового розслідування не уповноважений проводити подальше досудове розслідування, що підтверджується повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.08.2018 року ( т,5 а.с. 182-183), що спростовує доводи захисника про ігнорування органом досудового розслідування клопотань сторони захисту.

Отже, досліджені висновки експертизи здобуті у спосіб передбачений КПК України, є належними та допустимими доказами вини обвинуваченого, не викликають сумнівів в їх достовірності та повноти, підстав для визнання їх неналежними та недопустимими доказами не вбачається.

Таким чином, досліджені письмові докази суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України , а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87,99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, дослідженими доказами в їх сукупності підтверджуються , як дата, час, місце, так і спосіб вчинення злочину, тобто обставини встановлені ст.91 КПК України. При цьому , надані у ході судового розгляду показання потерпілих, свідків кореспондуються з даними відображеними у протоколах , письмових доказах та узгоджуються між собою цілком і повністю в повній мірі.

Отже, суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_9 про визнання неналежними та недопустимими доказами у справі ОСОБА_3 обвинувачення в частині скоєння ним ДТП у нетверезому стані, а також незаконною похідною констатацію як факт того , що ця обставина є обтяжуючою обставиною в інкримінованому правопорушенні, суд виходить з наступного.

Перебування ОСОБА_3 13 липня 2018 року у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, поза розумним сумнівом підтверджується висновком Закарпатського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2018 року №181, що міститься у матеріалах кримінального провадження (т. 4 а.с. 105); а також даними акту Закарпатського обласного наркологічного диспансеру медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2018 року №181( т. 4 а.с. 111)
Відповідно до інформації, що міститься у даному акті Закарпатського обласного наркологічного диспансеру медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2018 року №181 , лікарем було констатовано, що у ОСОБА_3 встановлено наступні клінічні ознаки, а саме: вегетативно- судинні реакції- гіпремія шкіри обличчя ; дихання прискорене; пульс - відмовився, артеріальний тиск - відмовився; зіниці - розширені; реакція на світло млява; в місці та часі не орієнтований; рухова сфера порушена; міміка млява; координація рухів порушена; тремтіння пальців рук; запах алкоголю з рота сильний на відстані одного метра. ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager о 00 год. 30 хв. та повторно відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager о 00 год. 50 хв. На підставі наведених ознак, йому встановлено діагноз - алкогольне сп`яніння. Вказаний висновок підтверджується інтерв`ю, яке лікар ОСОБА_25 надав телеканалу «Sirius» та яке було переглянуто у ході судового розгляду за участі сторін, в якому він підтвердив свій висновок (том 4, а. с. 105, 130-137). Проте провести допит гр.. ОСОБА_25 в судовому засіданні не надається можливим у зв`язку із смертю останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 972, що стверджується свідоцтвом про смерть, копія якої наявна в матеріалах справи ( Т.4 . а.с. 247)
Крім того, на перебування ОСОБА_3 у день вчинення кримінального правопорушення в стані лкогольного сп`яніння вказували у своїх показаннях свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_20 .

Крім того, Суд звертає увагу на те, що Інструкція "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року була прийнята відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію»,«Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними».

Отже, ці нормативно-правові акти не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 286 КК, у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

До аналогічного правового висновку прийшов Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, який викладений у постанові від 03.12.2019 року у справі № 571/1436/15-к.
Отже, суд враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.12.2019 року у справі № 571/1436/15-к, враховує сукупність інших доказів, які поза розумним сумнівом вказують на вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, підстав для виключення з обвинувачення посилання на вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та як обставини, що обтяжує покарання, Суд не вбачає.

Аргументи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 не вживав алкогольні напої та відсутні належні докази для підтвердження стану алкогольного сп`яніння , а також покази ОСОБА_3 про те, що до ДТП він не вживав алкогольні напої, суд розцінює як форму захисту від пред`явленого обвинувачення, так як аргументи спростовуються наведеними вище доказами дослідженими в ході судового розгляду та з підстав і мотивів викладених вище.

Окрім того, судом досліджені матеріали , які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
-паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , який видано 21 грудня 1999 року Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , в с. Дубриничі, зареєстрований з 12.02.2008 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином України, досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, а відтак є суб`єктом злочину.
-згідно довідки про судимість № від 18.07.2018 року , обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий
Даний доказ буде враховано судом як обставина, яка характеризує особу обвинуваченого
- згідно характеристики виданої 20.07.2018 року Дубриницькою сільською радою Ужгородського району ОСОБА_3 по місцю проживання зарекомендував себе з позитивної сторони , як законопослушний громадянин та порядний сім`янин, приймає активну участь в громадському житті села. Скарг та заяв відносно ОСОБА_3 до Дубриницької сільської ради не надходило.
- згідно висновку Закарпатського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2018 року №181, ОСОБА_3 14 липня 2018 року о 00.10 год. проходив огляд в ЗОНД лікарем ОСОБА_25 , та відповідно до висновку ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. (том 4, а. с. 105);

З даного доказу вбачається, що на час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що також буде враховано судом як обставина, яка обтяжує покарання, та суттєво вплине при визначенні міри покарання.
Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази надані учасниками кримінального провадження.
Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Згідно ст. 84 КПК України:
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому ним Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягаютьдоказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.
Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, в рішенні «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінці доказів Суд як правило застосовує критерій доведеності вини поза розумним сумнівом, та така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Заслухавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 , показання потерпілих, свідків, перевіривши надані стороною обвинувачення докази, оцінюючі кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України у відповідності до критерія доведеності вини поза розумним сумнівом.
Окрім того, у відповідності до ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеним висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч.3 ст. 286 КК України.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого , який вчинив кримінальне правопорушення ,відповідальність за яке передбачена КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання , визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Щире каяття обвинуваченого , суд не визнає як обставину , яка пом`якшуює покарання обвинуваченого, оскільки фактично обвинувачений не визнавав в ході судового розгляду перебування в момент вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що саме по собі виключає факт щирого каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 67 КК України відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в наркологічному диспансері та на обліку в лікаря -психіатра не перебуває , та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, враховуючи ту обставину, що представники потерпілих та прокурор наполягають на призначенні покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, зважаючи на висновки викладені колегією суддів в ухвалі Львівського Апеляційного суду від 12.09.2019 року, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції частини вказаної статті.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого завданої моральної шкоди в сумі 1 000 000,00 грн. та цивільний позов преставника потерпілого ОСОБА_33 в частині заявлених вимог про стягнення з обвинуваченого завданої потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 300 000,00 грн. , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно -небезпечне діяння. Це означає, що законодавець обмежив часові рамки пред`явлення позову.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав заявлені потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 цивільні позова.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, а згідно п. 1 ч. 2 тієї ж статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Як зазначено у ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч. 3 цієї ж статті моральна шкода відшкодовується грішми у розмірі який, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при цьому враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Як роз`яснено в п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» від 02 липня 2004 року № 13, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) від 31 березня 1995 року № 4 (далі - Постанова).
Відповідно до п. 3 вищевказаної Постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У абзаці 1 пункту 9 цієї ж Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 2 КПК України, згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням всіх обставин справи, наслідків, що настали від вчиненого кримінального правопорушення, характеру та обсягу фізичних, душевних та психічних страждань потерпілих через втрату близької кожному з них людини , в результаті чого порушено їх звичайний спосіб життя, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках , зважаючи на те , що між неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , який є відповідачем у цивільних позовах та нанесенням моральної шкоди потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є причинно-наслідковий зв`язок та з врахуванням викладеного визначає розмір моральної шкоди завданої потерпілій ОСОБА_5 в розмірі 400 000,00 грн. задовільняючи частково позовні вимоги в цій частині та визначає розмір моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_7 в розмірі 300 000, 00 грн. , задовільняючи заявлені позовні вимоги в цій частині.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_3 цивільних позовів заявлених потерпілою ОСОБА_5 та преставником потерпілого ОСОБА_33 , виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 підлягають до часткового задоволення ,та позовні вимоги представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_33 в частині стягнення моральної шкоди до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Що стосується позовних вимог представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_33 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 завданої матеріальної шкоди в сумі 60 000, 00 грн., суд виходить з наступного.

Аналізуючи докази, у судовому засіданні надані позивачем на підтвердження позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 60 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди , суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх вимог, не довів суду факт заподіяння матеріальної шкоди та розмір, а тому суд приходить до переконання , що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 60 000,00 гривень є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Вирішуючи цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_14 про стягнення з ОСОБА_3 завданої матеріальної шкоди в сумі 20 000,00 грн. , суд виходить з наступного.

Статтею 1166 ЦК визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

У відповідності до вимог частин першої та другої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної силиабо умислу потерпілого.

Аналізуючи докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди , завданої пошкодженням майна: огорожі, хвіртки, сходи внаслідок ДТП, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела суду , що між вказаними незаконними діями відповідача та завданням матеріальної шкоди у вигляді пошкодження належного їй майна внаслідок ДТП є причинно-наслідковий зв`язок.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд виходить з належних та допустимих доказів, а саме належними та допустимими доказами доведено заподіяння матеріальної шкоди позивачу на суму 13 620,00 грн., а відтак позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухва-лою.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
14.07.2018 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_3 , був затриманий на підставі ст. ст. 208 - 211 КПК України на підставі протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ( Том № 4, а.с. 114-117 );
Слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду від 16.07.2018 року відносно ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого в подальшому неодноразово була продовжена під час судового розгляду справи судовими рішеннями суддів та колегії суддів.
13.08.2019 року 0 00-05 год. із Закарпатської УВП №9 звільнений ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст. 202 КПК України, за закінченням строку тримання під вартою ( Т. 7, а.с. 55)
12.09.2019 року ухвалою Львівського Апеляційного суду ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Таким чином, термін попереднього ув`язнення ОСОБА_3 складає з 14.07.2018 року о 02 год. 10 хв. по 13.08.2019 року 0 00-05 год. та з 12.09.2019 року по день вступу вироку в закону силу.
Правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання встановлено у ч.5 ст.72 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України , попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді сім років і шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 /три/ роки.
Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, з 14 липня 2018 року о _02_ год. 10 хв.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк перебування під вартою у період з 14 липня 2018 року по 13.08.2019 р. та з 12.09.2019 року до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в сумі 3146,00 гривень,а саме за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №10/178 від 14 серпня 2018 року у розмірі 1 430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень та інженерно-транспортної експертизи № 10/164 від 20 липня 2018 року у розмірі 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень .
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_14 13 620,00 ( тринадцять тисяч шістсот двадцять) гривень у відшкодування матеріальної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_14 - відмовити.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканця АДРЕСА_4 - 300 000 (триста тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

У задоволенні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 у частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 - 400 000 (чотириста тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні :

- автомобіль марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 », який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ужгородському ВП ГУ НП в Закарпатській області - повернути власнику ОСОБА_3 ;
- чорне жіноче взуття, яке упаковано в спецпакет №3426230, чорне жіноче взуття з білою підошвою, яке упаковано в спецпакет №3496692, світлу жіночу матерчату кофту, яка упакована в спецпакет №3496691, темну жіночу матерчату кофту, яка упакована в спецпакет №2045210, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів при Перечинському ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області - залишити зберігати при матеріалах справи;
- одорологічний слід з ручки відкривання водійської дверки з внутрішньої сторони, який упаковано в спецпакет №4427732, одорологічний слід правого заднього сидіння салону автомобіля, який упаковано в спецпакет №4427730, одорологічний слід з ручки задньої правої дверки із зовнішньої сторони, який упаковано в спецпакт №4431091, одорологічний слід з ручки, механічних ручних гальм автомобіля, який упаковано в спецпакет №4427725, одорологічний слід з внутрішньої ручки водійської дверки, який упаковано в спец пакет №4427726, одорологічний слід із зовнішньої ручки водійської дверки, який упаковано в спецпакет №4427722, одорологічний слід з внутрішньої ручки передньої правої дверки, який упаковано в спецпакет №4427729, одорологічний слід з зовнішньої ручки передньої правої дверки, який упаковано в спецпакет №4431090, одорологічний слід з зовнішньої ручки задньої лівої дверки, який упаковано в спецпакет №4431089, одорологічний слід із заднього лівого пасажирського сидіння, який упаковано в спецпакет №4427731, одорогологічний слід з водійського сидіння, який упаковано в спецпакет №4427727, одорологічний слід із переднього пасажирського сидіння, який упаковано в спец пакет №4427728, одорологічний слід із ручки коробки перемикання передач салону автомобіля, який упаковано в спецпакет №4427724, одорологічний слід із ручки роздаточної коробки салону автомобіля, який упаковано в спецпакет №4427723, чохол з підголівника водійського сидіння, який упаковано в спецпакет №4431092, чохол з рульового колеса водія, який упаковано в спецпакет №2058645, чохол з підголівника переднього правого сидіння пасажира, який упаковано в спецпакет №4431096,одну жіночу сережку з металу жовтого кольору, яка упаковано в спецпакет №4431084, один відрізок скотчу зі слідом (відбитком) папілярних ліній рук людини з мобільного телефону, який упаковано в паперовий конверт №1, один марлевий тампон зі змивом сліду бурого кольору, схожого на кров, який упаковано в паперовий конверт №2, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів при Перечинському ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області - залишити зберігати при матеріалах справи;
- мобільний телефон марки «BRAVIS», який упаковано в спецпакет №4431098, який передано на відповідальне зберіганні ОСОБА_3 - залишити як власнику;
- мобільний телефон марки «SONY XPERIA», який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_34 - залишити як власнику ;
- особисті речі ОСОБА_3 - банківські картки, грошові кошти, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт громадянина України, візитні картки, які передані на відповідальне зберігання його захиснику - адвокату ОСОБА_9 - повернути власнику ОСОБА_3 ;
- одну пластикову прозору пляшку об`ємом 1,5 л майже повну з прозорою рідиною, без запаху з газами, з написом «Свалявська» мінеральна вода сильногазована, яка упакована в спецпакет №4526367, та одну пластикову прозору пляшку об`ємом 1,5 л майже повну з прозорою рідиною, без запаху, без газів, з написом «Свалявська» мінеральна вода сильно газована, яка упакована в спецпакет №4519920, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів при Перечинському ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області - залишити зберігати при матеріалах справи;
- документацію Перечинської РДА в кількості 15 папок, які упаковані в спецпакет №4526372, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у адміністрації Перечинської РДА - повернути Перечинській РДА;
- документи на транспортний засіб (великий технічний паспорт до автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee», реєстраційний номер Словацької Республіки « НОМЕР_2 », один документ екологічного контролю, один документ технічного контролю та недійсний страховий поліс), які передані на відповідальне зберігання адвокату ОСОБА_9 - повернути власнику ОСОБА_3 .

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 16.07.2018 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Головуюча суддя: ОСОБА_1