Провадження № 1-кп/761/2676/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 представника потерпілих ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 22.05.2020, щодо

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Горлівка, Донецької обл., громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

та

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Піщане, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за № 0000490 від 22.05.2020 обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , з тримання під вартою на особисте зобов`язання, у зв`язку із виникненням нових обставин, які не враховувались при розгляді в судовому засіданні 10 грудня 2020 року клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Такими новими обставинами є погіршення стану здоров`я ОСОБА_12 , а саме загострення хронічної хвороби - варикозу нижніх кінцівок, з можливістю ускладнення у вигляді тромбозу глибоких та поверхневих вен, тромбо-емболії легеневої артерії, патології лівого гомілковостопного суглобу внаслідок травми або запального процесу, у разі ненадання своєчасної діагностики та лікування кінцівок. У зв`язку із чим, ОСОБА_12 потребує отримання належної медичної допомоги.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому ризики, які враховувались раніше при застосуванні та продовженні строку дії застосованого до нього запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились, менш суворішій запобіжний захід не забезпечить ненастання існуючих ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого. При цьому зазначив, що обстеження та лікування обвинуваченого ОСОБА_12 можливо провести в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу підтримали, з мотивів у ньому наведених, просили задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_15 поклався на розсуд суду при вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 .

Суд присяжних, заслухавши думки сторін кримінального провадження та представника потерпілого, вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, дійшов висновків про відсутність на даний час достатніх підстав для задоволення клопотання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з тримання під вартою на більш м`який, виходячи із наступного.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється судовий розгляд, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятої статті 194 цього Кодексу та покладених на нього судом, чи про зміну способу їх виконання.

З огляду на положення частини 5 статті 201 КПК України, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Так, 10 грудня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_12 по 07 лютого 2021 року та залишено без задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

17 грудня 2020 року, тобто до спливу одного місяця, через електронний суд захисником ОСОБА_16 подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, в якому захисник посилається на нові обставини, які не враховувались судом 10 грудня 2020 року при розгляді клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу та клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Такими новими обставинами захисник зазначає погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 , а саме: біль в області грудей, головний біль, кришення зубів, підвищений тиск, загострення тромбофлебіту внутрішніх (глибоких) вен ноги.

А тому, суд присяжних, дотримуючись гарантій, передбачених ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з метою дотримання права на захист обвинуваченого, вважає за можливе розглянути по суті заявлене захисником ОСОБА_16 клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, враховуючи, що при розгляді судом як клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 , так і сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу, сторонами не повідомлялась інформація щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 .

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_17 , зазначив, що оперував ОСОБА_12 23.02.2016, у зв`язку із хронічною венозною недостатністю ІІ-го ступеню. Вказав, що визначитись із лікуванням ОСОБА_12 можливо лише після його обстеження. Зазначив, що в разі відсутності належного лікування існує загроза здоров`ю ОСОБА_12 .

Заслухавши свідка, вивчивши медичну документацію щодо стану здоров`я ОСОБА_12 надану стороною захисту, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 та його вік, однак, при цьому, не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зважаючи на те, що обставини, які враховувались судом раніше при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, зокрема 10 грудня 2020 року, суттєво не змінились, а ризики не зменшились та продовжують існувати.

Зазначені стороною захисту дані щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_12 на переконання суду, не зменшують суттєво ризиків, існування яких було встановлено судом, та не є підставою для зміни чи скасування останньому вказаного запобіжного заходу.

Разом із тим, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює обов`язок держави гарантувати, з урахуванням практичних вимог режиму позбавлення волі, належний захист стану здоров`я та добробуту осіб, яких позбавлено волі, серед іншого шляхом забезпечення їх необхідною медичною допомогою.

Відповідно до ст.21 Закону України « Про попереднє ув`язнення» адміністрація місця попереднього ув`язнення, серед іншого зобов`язана забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пивоварник проти України», рівень охорони здоров`я ув`язненого має бути сумісним з людською гідністю. Європейський суд з прав людини наголосив, що охорона здоров`я ув`язнених повинна здійснюватися належним чином, а відсутність належної медичної допомоги може вважатися жорстоким або нелюдським поводженням у значенні статті 3 Конвенції. ЄСПЛ підкреслив, що для того, щоб надана медична допомога могла вважатися належною, потрібно встановити сукупність наступних факторів: 1) факт огляду лікарем і призначення лікування; 2) докладне документування стану здоров`я ув`язненого; 3) оперативність та точність постановки діагнозу і лікування; 4) наявність регулярного і систематичного нагляду за станом здоров`я, розроблення плану лікування; 5) створення умов, необхідних для надання призначеного лікування; 6) медична допомога має відповідати тому рівню, на якому надається населенню в цілому.

З огляду на викладене, суд повторює, що начальник Державної установи «Київській слідчий ізолятор», повинен негайно забезпечити додержання права останнього на належну медичну допомогу на рівні, який має бути сумісним з людською гідністю, зокрема в частині забезпечення регулярного медичного нагляду за станом здоров`я ОСОБА_12 і розроблення плану заходів з метою лікування його захворювання, проведення медичного обстеження та забезпечення можливості відповідного лікування (в тому числі проведення оперативного втручання за умови таких рекомендацій) відповідно до встановленого діагнозу, у зв?язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначень лікаря.

Отже, враховуючи, що обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятора, покладається на керівника такої установи, який зобов`язаний забезпечити належне здійснення лікувально-профілактичних заходів, а також приймаючи до уваги скарги ОСОБА_12 та його захисників на незадовільний стан здоров`я, необхідно зобов`язати начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити додержання права обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_12 та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, у зв`язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначення лікаря.

Про вжиті заходи необхідно повідомити ОСОБА_12 та суд кожного місяця.

Керуючись ст. ст. 132, 177-178, 193, 201, 206, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
клопотання захисника ОСОБА_16 , що діє в інтересах ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання залишити без задоволення.

Зобов`язати начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити додержання права обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на належну медичну допомогу, зокрема в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_12 та забезпечення можливості відповідного лікування згідно встановленого діагнозу, у зв`язку із чим надає свою згоду на етапування останнього до відповідного медичного закладу для надання медичної допомоги згідно призначення лікаря. Про вжиті заходи повідомити суд.

Копію ухвали направити для виконання до філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор»

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, через Шевченківський районний суд м. Києва.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_18 ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5