СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3891/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представників власника майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4
слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2020року,
ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ «Укрсільгоспмаш» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15.07.2020р. у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2020року на майно ТОВ «Укрсільгоспмаш», а саме:
-нежитлове приміщення пл. 22167,8 кв.м., в нежитловій будівлі літ."Т", за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вулиця Храпачанська, будинок 70, приміщення 5, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 03;
-нежитлове приміщення, в нежитловій будівлі літера "З", Загальна площа 5399,35 кв.м., за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вулиця Храпачанська, будинок 70, приміщення 2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 103;
-нежитлове приміщення пл.10002,6 кв.м., в нежитловій будівлі літ."Т", за адресою: за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вулиця Храпачанська, будинок 70, приміщення 7, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 03;
-головна понижуюча підстанція "Комбайнова", загальна площа: 492,0 кв.м., за адресою: м. Херсон, вулиця Ладичука, будинок б/н, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2020 частково задоволено клопотання слідчого та накладений арешт на майно ТОВ «Укрсільгоспмаш». На думку заявника, такий арешт є необґрунтованим, оскільки станом на 2019-2020роки ТОВ НВП «Білоцерківмаз» не мало та не могло мати жодних зобов`язань перед ПАТ «Банк Форум» (у тому числі на момент формування пулу активів», що підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, досудове розслідування з приводу заволодіння, на думку слідства, службовими особами ТОВ НВП «Білоцерківмаз» грошовими коштами ПАТ «Банк Форум» за такими ж самими фактами, як і в даному кримінальному провадженні, вже двічі здійснювалося та кримінальні провадження було закрито. Крім того, клопотання про накладення арешту слідчим суддею Святошинського районного суду м . Києва розглянуто з порушенням правил підсудності.
Представники власника майна в судовому засіданні підтримали подане клопотання і просили його задовольнити.
Слідчі заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що арешт в рамках кримінального провадження № 0000178 від 17.03.2020року на майно ТОВ «Укрсільгоспмаш» накладений з метою збереження речових доказів і потреба в даному арешті на даний час не відпала.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує як на необґрунтованість накладення арешту той факт, досудове розслідування за аналогічними фактами уже здійснювалось і кримінальні провадження було закрито, а зобов`язання ТОВ НВП «Білоцерківмаз» за Генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007р. є припиненими, що підтверджується судовими рішеннями у справах. Крім того, при розгляді клопотання про накладення арешту була порушена підсудність, оскільки СУ ГУ НП в Київській області зареєстровано за адресою м. Київ, вул. Володимирська, 15, що не відноситься до Святошинського району м. Києва.
Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.
Із ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2020р. вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідно до цієї ухвали слідчим суддею частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_7 та накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсільгоспмаш» шляхом накладення заборони на його відчуження, без позбавлення права користування.
На підтвердження здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000178 від 17.03.2020 року слідчими надано копію даного кримінального провадження, а тому твердження представників власника майна про те, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки кримінальні провадження з розслідування аналогічних фактів були закриті, а зобов`язання ТОВ НВП «Білоцерківмаз» за Генеральним кредитним договором № 14/07/00-KL від 30.01.2007р. є припиненими, що підтверджується судовими рішеннями у справах суд вважає безпідставним.
Оцінюючи аргументи представника власника майна, слідчий суддя також відхиляє посилання про порушення слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва підсудності при розгляді клопотання про накладення арешту на майно з таких підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з положеннями ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є:

1)слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки;

в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства;

г) органів Державного бюро розслідувань;

2)підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Тобто в чинному кримінальному процесуальному законі визначено органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні структурні підрозділи державних установ - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

При цьому за п. 8 ч. 1 ст. З КПК керівником органу досудового розслідування є начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Виходячи з дефініції поняття «керівник органу досудового розслідування» можна зробити висновок про те, що можуть бути створені такі органи досудового розслідування:

1)в органі Національної поліції, органі безпеки, органі, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органі Державного бюро розслідувань: головне слідче управління; слідче управління; відділ; відділення;

2)у Національному антикорупційному бюро України головний підрозділ детективів; підрозділ детективів; відділ детективів; підрозділ внутрішнього контролю.

З огляду на зазначене, в органі Національної поліції, органі безпеки, органі, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органі Державного бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України створено розгалужену систему органів досудового розслідування.

Для визначення того, до якого місцевого суду може бути подано клопотання про застосування заходів забезпечення, ключове значення мають дві підстави:

1)територіальна юрисдикція місцевого суду;

2)знаходження органу досудового розслідування в межах відповідної територіальної юрисдикції місцевого суду.

Згідно з п. З розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого поширюється на відповідну територію.

Таким чином, юрисдикція місцевого суду поширюється на відповідний район або кілька районів, район у місті, місто або місто і певний район навколо нього.

Для визначення місця знаходження органу досудового розслідування необхідно проаналізувати структуру правоохоронного органу, оскільки орган досудового розслідування є одним зі структурних підрозділів такого органу та, відповідно, розташований за місцем знаходження такого правоохоронного органу.

Так, згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції (ч. 2 цієї статті). Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України (ч. З цієї статті).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 15 Закону територіальні органи поліції можуть бути утворені: в Автономній Республіці Крим; областях; містах Києві та Севастополі; районах; містах; районах у містах; міжрегіональні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі було утворено 26 головних управлінь Національної поліції як юридичні особи публічного права.

Ці управління мають таку структуру:

1)апарат: керівництво, слідче управління, управління (відділ) карного розшуку (у складі кримінальної поліції) тощо;

2)відділ поліції: керівництво, слідчий відділ (відділення), відділ (сектор) кримінальної поліції тощо;

3)відділення поліції (у складі відділу поліції): керівництво, слідче відділення, сектор кримінальної поліції тощо.

Отже, органи досудового розслідування (слідчі управління, слідчі відділи, слідчі відділення) розташовані відповідно у територіальних органах поліції, одні з яких мають статус юридичних осіб публічного права (головні управління Національної поліції в областях), а інші - ні, але виступають їх територіальними (відокремленими) підрозділами (відділи поліції). При цьому як головні управління Національної поліції в областях, так і відділи поліції мають чітко визначену поштову адресу, а також територію, на яку поширюється їх юрисдикція.

Тому місцезнаходженням відповідного органу досудового розслідування Національної поліції є місце розташування (реєстрації) територіального підрозділу Національної поліції, який має статус юридичної особи публічного права, або розташування його територіального (відокремленого) підрозділу, який такого статусу не має, до структури якого входить відповідний орган досудового розслідування.

Таким чином, оскільки відділ розслідування особливо тяжких злочинів ГУ НП в Київській області знаходиться за адресою м. Київ, вул. Святошинська, 2-а, клопотання про накладення арешту в кримінальному провадженні, що розслідується даним відділом, було скеровано на розгляд слідчому судді Святошинського районного суду м. Києва.

Посилання захисника на правову позицію, викладену в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 квітня 2020 року (провадження № 51-1901 впс20) є безпідставним, оскільки дана правова позиція стосується визначення територіальної підсудності органів досудового розслідування територіальних управлінь Державного бюро розслідувань. На відміну від органів досудового розслідування територіальних підрозділів Національної поліції, які мають чітко визначену адресу свого розташування та територію, на яку поширюється їх юрисдикція, органи досудового розслідування територіальних управлінь Державного бюро розслідувань є структурним підрозділами відповідного територіального управління Державного бюро розслідувань, юрисдикція якого поширюється одразу на кілька областей. При цьому ані в Законі України «Про Державне бюро розслідувань», ані в Указі Президента України від 5 лютого 2020 року № 41/2020 «Про затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань» не передбачено створення відокремлених (територіальних) структурних підрозділів у рамках територіальних управлінь Державного бюро розслідування.

У зв`язку із цим, а також ураховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК, розташування органів досудового розслідування як структурних підрозділів територіальних управлінь Державного бюро розслідувань визначається виходячи саме з місця знаходження (розташування) відповідного територіального управління Державного бюро розслідувань на відміну від органів досудового розслідування територіальних підрозділів Національної поліції. Зі змісту ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2020р. вбачається, що слідчий звертався з клопотанням про арешт майна ТОВ «Укрсільгоспмаш», обґрунтовуючи клопотання необхідністю збереження речових доказів.
Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України). Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до зазначених норм в ухвалі слідчого судді від 15.07.2020р. зазначено, що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою слідчого від 1 липня 2020року дане майно визнано речовими доказами по справі як об`єкт кримінально-протиправних дій, а також врахована співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється на підставі вмотивованого судового рішення.
Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2020р. необґрунтовано накладено арешт на майно ТОВ «Укрсільгоспмаш» або потреба в такому арешті відпала. Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, враховуючи задоволення слідчим суддею клопотання лише в частині накладення арешту шляхом накладення заборони на його відчуження, без позбавлення права користування, не виявлено, а тому підстав для скасування арешту, передбачених ч. 1 ст. 174 КПК України, на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсільгоспмаш» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2020р. у кримінальному провадженні № 0000178 від 17.03.2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1