Справа № 461/970/20
Провадження № 1-кп/461/349/20
УХВАЛА
24.09.2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0005183 від 20.11.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0005183 від 20.11.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України та про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення застави. Покликається на те, що у зв?язку із неможливістю завершити судовий розгляд даного кримінального провадження, а також у зв?язку з необхідністю допитати потерпілу, свідків на яких обвинувачений може незаконно впливати, що підтверджує факт існування ризику, передбаченого п.3 ст.177 КПК України, а також дослідити матеріали кримінального провадження, тому виникла необхідність у продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Крім цього, прокурор покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, враховуючи особу обвинуваченого, який немає законних джерел заробітку, не працює та не навчається, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, а тому існують підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчинити новий злочин. Враховуючи те, що він неодружений, немає дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків на території міста Львова та Львівської області, у зв`язку з чим існують підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Окрім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину із застосуванням насильства, що свідчить про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, що підтверджує достатність підстав стверджувати про наявність вищевказаних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілу; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, та те що заявлені при обранні 21.11.2019 та продовженні 16.01.2020, 17.02.2020, 09.04.2020, 03.06.2020, 29.07.2020 р. суддею, запобіжного заходу ризики не зменшилися, прокурор зазначає, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, оскільки об`єктивно будуть існувати можливості для впливу обвинуваченим на потерпілу та свідків, а також будуть існувати можливості для переховування від суду, та ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів в тому числі злочинів проти власності, а саме грабежів, не має міцних соціальних зв`язків, зареєстрований та проживає у Донецькій області, м.Бахмут, тому лише продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави може запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи, що існують обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому просить клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою заперечив. Зазначив, що в нього не має коштів щоб сплатити заставу. Просив суд обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 клопотання прокурора заперечила. Просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника заперечили.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників справи щодо поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жодні збільш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.186 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, за вчинення майнових злочинів, в тому числі злочинів проти власності, зареєстрований та проживає у Донецькій області, немає законних джерел заробітку, неодружений, тобто у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурор довів, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.3 ст.186 КК України, тобто у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднаному з проникненням у житло та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я у момент заподіяння. Обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані у судовому засідання.

При цьому, суд враховує те, що у судовому засіданні вже було допитано двох потерпілих, що унеможливлює вплив обвинуваченого на них щодо дачі неправдивих показів. Крім цього, одна із потерпілих довгий час на виклики у судове засідання не з`являється. Про причини неявки суд не повідомляє.

Сукупність вище перелічених ризиків є вагомою, однак може бути усунута у менш обтяжливий спосіб. Тому, з врахуванням майнового стану обвинуваченого, даних про нього, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі, яка буде достатньою для забезпечення виконання ним обов`язків та яка не може бути завідомо непомірною для нього, а саме: 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень.
З урахуванням викладених ризиків, які існують, особи обвинуваченого, обставини вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушень, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, за доцільне клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , 23.06.1987 строк тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, на 60 діб, тобто до 22.11.2020 року включно.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень.
Строк дії ухвали становить до 22.11.2020 рокувключно.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок суду: Одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області. IBAN: UA0000757. Банк одержувача: Державна казначейська служба України, м.Київ. .

Внесення застави, визначеної судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з Львівської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання та роботи; здати на зберігання відповідному державному органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1