У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2021 Справа №607/21170/20 Провадження № 1-кс/607/9470/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 , на рішення слідчого, а також про зобов`язання вчинити дії,

встановила:

слідчому судді надійшла вказана скарга у якій адвокат ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 , просить: визнати протиправним рішення старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Тернопільській області ОСОБА_5 від 20 листопада 2020 року про залишення заявленого його клопотання без розгляду; зобов`язати останнього розглянути його клопотання від 19 листопада 2020 року та надати можливість йому чи ОСОБА_4 для ознайомлення матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 від 16 листопада 2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України. В обґрунтування вказаної скарги зазначає, що слідчий безпідставно залишив без розгляду його клопотання про ознайомлення із матеріалами вказаного кримінального провадження.
Ні ОСОБА_4 ні адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились. Останній у прохальній частині скарги зазначив про розгляд справи без його участі.
Слідчий, котрий здійснює досудове розслідування у вказаному провадженні, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України. Водночас, ст. слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , який входить в групу слідчих у даному кримінальному провадженні, на адресу слідчого судді надіслав матеріали кримінального провадження № 0000472 від 16 листопада 2020 року, для огляду у судовому засіданні.
Розглянувши скаргу, долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
як вбачається із витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 16 листопада 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження № 0000472 за ч. 2 ст. 286 КК України. Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення зазначено: «15 листопада 2020 року близько 2050 год. водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Тернопіль, керуючи автомобілем Skoda моделі Fabia, н.з. НОМЕР_1 , та автодорогою «Доманове Кевель Чернівці Тереблече», а саме 317 км. + 750 м. в межах м. Тернопіль вул. 15 Квітня у напрямку м. Кременець допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину дороги з ліва на право відносно руху автомобіля, внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_9 загинув на місці ДТП».

ГУНП в Тернопільській області за цим фактом проводиться досудове розслідування. Про підозру нікому не повідомлено.
19 листопада 2020 року адвокат ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_4 , подав у вказаному кримінальному провадженні клопотання про надання для ознайомлення його матеріалів. На підтвердження своїх повноважень він надав фотокопії ордеру серії ТР № 079184 від 17 листопада 2020 року на надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000115, які долучено до клопотання.
У відповідь на це клопотання, 20 листопада 2020 року старший слідчий ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 надіслав адвокату ОСОБА_3 лист за № К-207/9/4-2020, у якому повідомив, що клопотання залишено без розгляду з огляду на те, що ОСОБА_4 , в інтересах якого звернувся адвокат ОСОБА_3 з клопотанням, не має жодного із процесуальних статусів особи, яка має право звернутись із клопотанням до слідчого в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, тобто він не є підозрюваним, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною 1 ст. 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Як зазначив Тернопільський апеляційний суд у своїй ухвалі від 24 грудня 2020 року, постановленій у справі, що розглядається, із описаного вище витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження № 0000472 від 16 листопада 2020 року фактично здійснюється відносно ОСОБА_4 , оскільки серед обставин кримінального правопорушення, яке розслідується, в категоричній ствердній формі вказано, що він вчинив наїзд на пішохода, від якого той загинув, а тому є підстави вважати, що це кримінальне провадження стосується прав та інтересів ОСОБА_4 , якому про підозру на даний час не повідомлено.

Пунктом «с» §3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право захищати себе особисто чи використовуючи юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд.

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Шабельник проти України» ЄСПЛ вказав, що «право на правову допомогу виникає в момент, коли становище людини стає суттєво уразливим, навіть якщо її офіційно не затримано як підозрювану». Суд пояснив, що становище заявника стало значно вразливішим одразу після вжиття серйозних слідчих заходів щодо перевірки підозри стосовно нього та підготовки версії обвинувачення. Тож було констатоване порушення §1 та п.«с» §3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки момент виникнення права на правову допомогу не залежить від того, який формальний статус має підозрювана у скоєнні злочину особа.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини визначає такі обставини, які вважаються моментом висунення обвинувачення: початок досудового розслідування проти конкретної особи чи арешт її банківських рахунків /рішення у справі «Ringeisen v. Austria/; арешт особи /рішення у справі «Wemhoff v. Germany/; офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно неї кримінального переслідування /рішення у справі «Neumeister v. Avstria»/.

Тобто, обвинувачення охоплює весь комплекс процедур від початку досудового розслідування стосовно особи до винесення остаточного рішення.

Конституційний Суд у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2099 констатував, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами, вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство виходить з того, що особа, стосовно якої розпочато досудове розслідування, навіть без повідомлення про підозру має право на захист, яке може бути реалізоване шляхом дотримання прав підозрюваного, визначених у ст. 42 КПК України.

З огляду на викладене, залишення слідчим без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19 жовтня 2020 року без ухвалення рішення по суті, суперечить загальним засадам кримінального провадження, визначеним ст. 7 КПК України, а також практиці ЄСПЛ, котру слід враховувати на підставі ч. 5 ст. 8 КПК України. Тому, вимоги адвоката ОСОБА_3 , зазначені в скарзі, підлягають частковому задоволенню.

Водночас, вимоги адвоката про визнання протиправними дій слідчого до задоволення не підлягають, оскільки слідчий суддя не повноважний ухвалювати таких рішень за результатами розгляду даної скарги, згідно ч. 2 ст. 307 КПК України.

Також, не ґрунтуються на нормах прав вимоги адвоката про зобов`язання слідчого надати йому чи ОСОБА_4 для ознайомлення матеріали кримінального провадження, тобто, по суті, задовольнити клопотання, оскільки вчинення таких дій /задоволення, чи відмова у задоволенні клопотання/ є дискреційними повноваження слідчого у які, на даному етапі, втручатись передчасно.

З наведеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати повноважного слідчого Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у кримінальному провадженні № 0000472 від 16 листопада 2020 року за ознаками кримінальнго правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19 листопада 2020 року /реєстр інд. К-207 від 19 листопада 2020 року/, подане в інтересах ОСОБА_7 , в рамках цього кримінального провадження, про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.
Копію ухвали надіслати в ГУНП в Тернопільській області та адвокату ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1