УХВАЛА

31 липня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання стршого слідчого в ВСВ криміналіста СУ ГУ Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні№ 0000104 від 26.07.2020, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 від 26.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 31січня 2019 року ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, після чого прийнятий на військову службу за контрактом до Збройних Сил України.

У цій же військовій частині НОМЕР_1 4 листопада 2019 року проходить військову службу за контрактом солдат ОСОБА_6 на посаді механіка-водія 3 розвідувального відділення 1 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти.

Однак, молодший сержант ОСОБА_5 у порушення вимог ст. ст. 3, 28, 29 68 Конституції України та вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.. 1, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 26 липня 2020 року близько 00 години 21 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу контрольно-пропускного пункту №1 військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після вживання алкогольних напоїв, зустрів раніше знайомого йому громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи спричинити смерть потерпілого, проте свідомо припускаючи її настання, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком лівої руки в обличчя, від якого останній впав на дорогу з асфальтним покриттям та втратив свідомість.

У подальшому, близько 01 год. 30 хв. 26 липня 2020 року ОСОБА_7 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 (за адресою: АДРЕСА_1 ) поблизу входу у приміщення казарми, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком лівої руки в обличчя, внаслідок чого потерпілий втративши рівновагу задньою частиною голови вдарився об стіну будівлі.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепа та крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, набряк-набухання та компресії головного мозку, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_6 .
В результаті отриманих вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 помер на місці події приблизно у проміжок часу між 03 годиною та 06 годиною 26 липня 2020 року.
26.07.2020 ході проведення огляду місця події на території військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речові докази у кримінальному провадженні, інші предмети та сліди, які мають значення для кримінального провадження, а саме:

-футболку зеленого кольору;

-мобільний телефон марки Sigma IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із сім картою № НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон марки Huawei IMEI: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

-п`ять слідів рук;

- п`ять змивів речовини схожої на кров із п`ятьма контролями марлі до них;

-один зішкріб речовини схожої на кров із контрольним зішкрібом до нього;

-паперовий згорток;

-вирізку із рушника.

Покдикаючись на вищевикладене, слідчий вказує про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
У даному випадку підставою для арешту майна є об`єктивні обставини, що дане майно є доказом злочину, необхідності запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження вказаних речових доказів

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування, що у подальшому дозволить проведення ряду експертиз з використанням вказаних речей.

Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

- ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо накладення арешту на вилечене в ході огляду майно, однак просив суд повернути мобільний телефон марки Sigma із сім картою № НОМЕР_5 , вказавши на те, що він жодного відношення до кримінального провадження не має, та є його особистим майном.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 26.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

26.07.2020 ході проведення огляду місця події на території військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речові докази у кримінальному провадженні, інші предмети та сліди, які мають значення для кримінального провадження, а саме:

-футболку зеленого кольору;

-мобільний телефон марки Sigma IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із сім картою № НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон марки Huawei IMEI: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

-п`ять слідів рук;

- п`ять змивів речовини схожої на кров із п`ятьма контролями марлі до них;

-один зішкріб речовини схожої на кров із контрольним зішкрібом до нього;

-паперовий згорток;

-вирізку із рушника, які в подальшому визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до уставленої практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Під час судового розгляду встановлено недостатність одного лише посилання слідчого на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно підлягає арешту.

Як встановлено в судовому засіданні, вилучений у гр. ОСОБА_5 мобільний телефон марки Sigma IMEI: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із сім картою № НОМЕР_5 жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має, та є його особистим майном, а тому клопотання в частині накладення арешту на даний телефон задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню №0000104 від 26.07.2020, а тому з метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій, пов`язаних із відчуженням, які можуть призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною розпоряджатись та використовувати майном та вилученими об`єктами, що вилучені 26.07.2020 в ході огляду місця поді ході проведення огляду місця події на території військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме на:

- футболку зеленого кольору;

-мобільний телефон марки Huawei IMEI: НОМЕР_6 ? НОМЕР_7 ;

-п`ять слідів рук;

- п`ять змивів речовини схожої на кров із п`ятьма контролями марлі до них;

-один зішкріб речовини схожої на кров із контрольним зішкрібом до нього;

-паперовий згорток;

-вирізку із рушника.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1