Провадження 1кп-932/209/20 Справа 200/6450/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000648, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополя АР Крим, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.
Так, ОСОБА_6 , працюючи на посаді головного механіка структурного підрозділу «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права у період з 01.01.2017 року по 01.05.2017 року, перебуваючи на території України, зокрема у м. Дніпро, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2016 рік.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статі 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до пункту 2 Розділу 8 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.
Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави абомісцевого самоврядування» зі змінами від 18.08.2016 визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу, зокрема, з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом. Зазначені у пункті 1 цього рішення декларації (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У відповідності до Закону України № 1975-УШ від 23.03.2017 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», який набрав чинності 30 березня 2017 року, до 1 травня 2017 року продовжено строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше.
Згідно зі ст. 2 статуту ПАТ «Українська залізниця» - це товариство утворене як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування.
Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1, Положення про структурний підрозділ «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», «Нижньодніпровська дистанція колії» є структурним підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».
Так, відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_6 у період з 01.01.2017 року по 01.05.2017 року, перебуваючи на посаді головного механіка структурного підрозділу «Нижньодніпровська дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права був зобов`язаний у порядку і у строк до 24:00 год. 01.05.2017 року подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за минулий 2016 рік.
Проте, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно, знаючи про обов`язковість подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2016 рік, будучи 03.03.2017 року та 19.05.2017 року, попередженим про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також достовірно знаючи про те, що в строк до 01.05.2017 року він зобов`язаний подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за минулий 2016 рік, перебуваючи на території України, зокрема у м. Дніпро, більш точного місця вчинення злочину не встановлено, умисно не подав декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за минулий 2016 рік.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», кваліфіковані за ст. 366-1 КК України.
В судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку з декриміналізацією діяння в якому звинувачується останній, з тих підстав, що Рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року ст.366-1 КК України визнана такою, що не відповідає Конституції України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив закрити кримінальне провадження з зазначених останнім підстав.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту з наступних підстав.

Згідно ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, однак статтею 284 КПК України не визначено як підстав, так й порядку закриття кримінального провадження внаслідок визнання рішенням Конституційного Суду України певного закону чи частини закону такими, що не відповідають Конституції України (тобто неконституційними).
Одночасно за статтею 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінально - процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, судом можуть застосовуватися загальні засади кримінального провадження.
Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.
Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Ці норми кореспондуються із статтею 8 Конституції України, за якою в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
27.10.2020 рішенням Конституційного Суду України № 13-р/2020 (справа № 1-24/2020(393/201) ст. 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), і визначено, що вона втрачає чинність з дня ухвалення зазначеного рішення.
Статтею 147 Конституції України встановлено, що Конституційний Суд України вирішує питання, зокрема про відповідність Конституції України законів України. Відповідно до статті 151-2 Конституції України, рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
За статтею 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином зазначене рішення Конституційного Суду України набрало законної сили 27.10.2020 та є обов`язковим.
В пункті 4 рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 №15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) зокрема зазначено, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Тобто, в даному випадку не відбулось скасування норми, яка передбачала кримінальну відповідальність, шляхом прийняття закону Верховною Радою України, проте стаття 366-1 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_6 , втратила чинність з 27.10.2020 внаслідок визнання її неконституційною за рішенням Конституційного Суду України.
Таким чином, на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення ст. 366-1 КК України була чинною згідно із Законом № 1700-VІІ від 14.10.2014 (із змінами та доповненнями). Станом на момент повідомлення ОСОБА_6 про підозру і вручення йому обвинувального акта ст. 366-1 КК України також діяла, а з 27.10.2020 року ст. 366-1 КК України втратила чинність.
З аналізу положень законодавства слідує, що підставою для втрати чинності закону у цілому або його частин є визнання єдиним органом законодавчої влади - Верховною Радою України - такого закону або його окремих положень такими, що втратили чинність, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні - Конституційним Судом України, оскільки його рішення належить сприймати як загальнообов`язковий правовий акт, який діє на усій території України та є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами права. І оскільки і в першому і в другому випадку правовими наслідками є втрата законом чи його частиною чинності, втрата чинності законом (чи частини закону) внаслідок визнання їх неконституційними є тотожними набранню чинності законом, яким скасовується кримінальна відповідальність.
Тобто у обох випадках у особи з`являється право бути не притягнутим до кримінальної відповідальності та уникнути негативних наслідків застосування кримінального закону.
З урахуванням викладеного та загальних засад кримінального провадження (зокрема верховенства права та законності) суд вважає можливим задовольнити клопотання захисника та закрити на підставі пункту 4 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ст.366-1 КК України у зв`язку з тим, що рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 статтю 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (неконституційною).
Керуючись ст. 4, 5, 7, 9 КК України, ст. 284, 350, 371, 372 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ст.366-1 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності норми Кримінального кодексу України через визнання її неконституційною, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000648, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м. Дніпропетровська