Справа № 333/4726/20
Провадження 1-кс/333/903/20
УХВАЛА
Іменем України
1 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002264 від 29.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
31.08.2020 слідча СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002264 від 29.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що29.08.2020 приблизно об 11:00, ОСОБА_4 , спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись біля супермаркету «АТБ» розташованого по проспекту Соборному, 1В у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи та особистого збагачення, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, заздалегідь роз приділивши між собою ролі підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , якому наніс не менше п`яти ударів кулаком правої руки по голові та тулубу в результаті яких потерпілий впав на землю.
Далі, ОСОБА_4 скориставшись безпораднім станом потерпілого, шляхом ривку, відкрито для останнього викрав з правої руки сумку в якій знаходились грошові кошти в сумі 70 грн., мобільний телефон марки Huawei P Smart Plus White, вартістю 4000 гривень, посвідчення учасника бойових дій на ім`я потерпілого, картку ОТПБанку.
Після чого ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з рюкзаком, тим самим викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 4070 грн.
29.08.2020 року, о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , фактично затримано безпосередньо після вчинення злочину у порядку ст. 208 КПК України та 30.08.2020 року, о 14:45 годин, останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Під час затримання ОСОБА_4 , у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, проведено його обшук в ході якого вилучено: посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; перепустка ПП «ЗЖК» ОО «Щедро» на ім`я ОСОБА_5 ; банківська картка «Приват-банк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «ОТП БАНК» № НОМЕР_3 ; Чек «Приват Банку» №ТS80058 на суму 950 гривень; Картка вигідних покупок «ЕПІЦЕНТР»; Одинадцять візиток.
Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучені речі є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та належать потерпілому у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що 29.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0002264).
Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором Запорізької міської прокуратури №2 ОСОБА_7 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні, протокол затримання від 29.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення слідчому в подальшому долучити до матеріалів кримінального провадження: посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; перепустка ПП «ЗЖК» ОО «Щедро» на ім`я ОСОБА_5 ; банківська картка «Приват-банк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «ОТП БАНК» № НОМЕР_3 ; Чек «Приват Банку» №ТS80058 на суму 950 гривень; Картка вигідних покупок «ЕПІЦЕНТР»; Одинадцять візиток, як речового доказу, а також запобігання можливості його знищення, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на вищезазначене майно.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчої СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 29.08.2020 під час затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме: посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; перепустка ПП «ЗЖК» ОО «Щедро» на ім`я ОСОБА_5 ; банківська картка «Приват-банк» № НОМЕР_2 ; банківська картка «ОТП БАНК» № НОМЕР_3 ; Чек «Приват Банку» №ТS80058 на суму 950 гривень; Картка вигідних покупок «ЕПІЦЕНТР»; Одинадцять візитокз метою збереження як речового доказу, заборонивши відчуження та розпорядження вказаним арештованим майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1