Провадження № 1-кс/712/5204/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах власника майна ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2020 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 , ключа від вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 , вилучене 08.10.2020 за адресою: м. Черкаси, вул. Батицького, 14.
Скаргу обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ЧВП ГУНП в Черкаській області знаходиться кримінальне провадження № 0003484 від 08.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08.10.2020 працівниками поліції ЧВП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул. Батицького, 14, було проведено невідкладний обшук, в ході якого, зокрема, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 , ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .

13.10.2020 року нею, як представником власника майна ОСОБА_5 , було подано письмову заяву до ЧВП ГУНП в Черкаській області та Черкаську місцеву прокуратуру з вимогою повернути вилучене 08.10.2020 майно.

Постановою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 17.01.2020 у задоволенні її клопотання відмовлено.

Зазначила, що на момент звернення з вказаною скаргою до суду, ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу по справі №0003484 та не має будь-якого відношення до кримінального провадження. Указаний вище автомобіль був вилучений без будь-яких правових підстав. Більш того, звертає увагу на те, що автомобіль вилучено ще 08 жовтня 2020 року, тобто у слідства було достатньо часу для проведення з транспортним засобом усих слідчих дій. Крім того, з клопотанням про арешт вилученого майна, орган досудового розслідування не звертався, в зв`язку з чим, адвокат звернулася з указаною скаргою до слідчого судді.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи скарги підтримала, з підстав викладеній у ній.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги. Вважав, що підстави для повернення автомобіля марки «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 його власнику відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За даними досудового розслідування, 07 жовтня 2020 року близько 22 год.15 хв. по вул. Сумгаїтській в м. Черкаси (поблизу магазина «Комфі») наглядно знайомі особи, шляхом обману, заволоділи мобільним телефоном марки «Самсунг», що належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяли останньому матеріальної шкоди.
За вказаним фактом СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003484, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
08 жовтня 2020 у ході обшуку за адресою: м. Черкаси, вул. Батицького, 14, зокрема, було виявлено та вилучено автомобіль марки «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 , ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.10.2020 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 , який був проведений 08.10.2020 на підставі ч.3 ст. 233 КПК України, під час якого було виявлено та вилучено наручний годинник, мобільний телефон «Самсунг», рюкзак синього кольору, автомобіль «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 , ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .
З огляду на вказане, оскільки постановлена ухвала суду щодо надання дозволу на проведення обшуку містить відомості про надання дозволу на відшукання автомобіля «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 , ключа від вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 , то вказане майно не являється тимчасово вилученим.
В той же час, однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.
Пункт 7 ч. 2 ст. 131 КПК України зазначає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його або розпоряджатися чи користуватися ним.
Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Таким чином, вирішуючи питання обмеження права власності особи на матеріальні об`єкти, які відповідають критеріям, визначеним положеннями ст. 98 КПК України, та були вилучені під час проведення обшуку, слід керуватись відповідними нормами Кримінального процесуального кодексу України. В даному випадку - положеннями ст.ст. 170 - 174 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт на майно третіх осіб накладений з метою збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Пункт 2 ч. 5 ст. 171 КПК України зазначає, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що вилучене майно у кримінальному провадженні після спливу строків, визначених у ч. 5 ст. 171 КПК, може мати лише один статус - арештованого.
Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, вказане майно підлягає негайному поверненню володільцю.
При вирішенні скарги адвоката слідчий суддя зважає на ті обставини, що органом досудового розслідування не надано доказів звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт вилученого майна та задоволення клопотання шляхом постановлення відповідного судового рішення.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Питання тривалості обмеження права на мирне володіння майном, оцінюється слідчим суддею з урахуванням практики ЄСПЛ. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» п. 50, Series A N).
З огляду на наведене, з метою недопущення порушення права власності, враховуючи, що прокурором не надано доказів накладення арешту на майно, що було вилучено під час проведення обшуку, не надано відомостей про знаходження на вилученому автомобілі інформації, що матиме значення для досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що скарга є обґрунтованою, а отже такою, яка підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 167, 168, 171, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_5 належний їй на праві власності автомобіль марки «Shkoda Octavia», днз НОМЕР_1 , ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , вилучене 08.10.2020 за адресою: м. Черкаси, вул. Батицького, 14.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1