№707/1626/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачених - ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000612 від 18.06.2020, разом з угодами про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 11 жовтня 2010 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

2) 07 квітня 2011 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; 01 лютого 2013 року звільненого з Прилуцької виправної колонії Чернігівської області (№ 211) умовно достроково Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, невідбутий строк покарання - 11 місяців 6 днів позбавлення волі;

3) 11 грудня 2014 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та визначено остаточну міру покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; в силу ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2011 року у вигляді 11 місяців 6 днів позбавлення волі та призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі; 14 квітня 2017 року звільненого із Старобабанівської виправної колонії Черкаської області (№ 92) за відбуттям строку покарання;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
1) 2 1 лютого 2006 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік;

2) 06 липня 2006 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2006 року, остаточну міру покарання визначено у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі; 06 листопада 2008 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 29 жовтня 2008 року звільненого із Кременчуцької виправної колонії (№ 69) умовно-достроково, невідбутий строк покарання 11 (одинадцять) місяців 7 (сім) днів;
3) 25 січня 2014 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік;

4) 17 червня 2014 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 299 КК України, на підставі ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та визначено остаточну міру покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; в силу ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2014 року та остаточну міру покарання визначено у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна; 03 квітня 2020 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2020 року звільненого із Олександрівської виправної колонії Кіровоградської області умовно-достроково, невідбутий строк покарання 10 (десять) місяців 12 (дванадцять) днів;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2020 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , спільно та за попередньою змовою між собою, повторно, маючи не зняті та непогашені судимості за вчинення корисливого злочину, керуючись умислом на викрадення чужого майна, упевнившись, що за їхніми умисними протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом розбиття вікна, проникли до приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , яким користується ТОВ «Нова Пошта», та через вказане розбите скло вікна викрали чуже майно, а саме посилки з різним товаром, зокрема: № 9134, в якій містилась плойка-гофре для волосся «Gеmеі GМ-1953», вартість якої згідно висновку експерта № 8/655 від 16.07.2020 могла становити 208 грн. 67 коп; посилку № 9086, в якій містилось два спреї від куріння «Таblоск», вартість яких згідно висновку експерта № 8/654 від 16.07.2020 могла становити 391 грн. 32 коп; посилку № 8050, в якій знаходився чохол до мобільного телефону «Dеехе Воок Туре», вартість якого згідно висновку експерта № 8/656 від 17.07.2020 могла становити 168 грн. 67 коп; посилку № 6008, в якій містився набір рідкої помади марки «Куlіе Вlаск Еditiоn», вартість якого згідно висновку експерта № 8/704 від 24.07.2020 могла становити 214 грн. 66 коп; посилку № 6345, в якій містилась кофта (трикотажний пуловер), вартість якої згідно висновку експерта № 8/704 від 24.07.2020 могла становити 675 грн; посилку № 3369, в якій містились манікюрна лампа марки «SUNmini», вартість якої згідно висновку експерта № 8/704 від 24.07.2020 могла становити 148 грн. 66 коп., та дві портативні колонки «WSТЕR WS-А9», вартість кожної згідно висновку експерта № 8/704 від 24.07.2020 могла становити 150 грн. 66 коп., сукупною вартістю 301 грн. 32 коп; посилку № 5519, в якій містились лосини з еко-шкіри, вартість яких згідно висновку експерта № 8/657 від 16.07.2020 могла становити 330 грн. 50 коп., та лосини з бусами та застібками, вартість яких згідно висновку експерта № 8/657 від 16.07.2020 могла становити 190 грн. 00 коп; посилку № 6654, в якій містилась вісь переднього колеса мотоцикла «Днєпр», вартість якої згідно висновку експерта № 8/658 від 24.07.2020 могла становити 123 грн. 33 коп; за збереження яких несе повну матеріальну відповідальність ТОВ «Нова Пошта», після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, чим спричинили вказаному товариству матеріальних збитків на загальну суму 2 752 грн. 13 коп.

Указані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

У судовому засіданні, яке відбулося 13 січня 2021 року, прокурором було надано суду дві угоди про визнання винуватості, укладені 13 січня 2021 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , з кожним окремо, за участі їхнього захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України.

Так, відповідно до умов угоди про визнання винуватості, укладеної 13 січня 2021 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000612, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також з наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, а також узгодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості, укладеної 13 січня 2021 року між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000612, та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,у повному обсязі визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також з наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, а також досягли домовленості про часткове приєднання в силу вимог ст. 71 КК України до вказаного покарання невідбутої частини покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2014 року і остаточно погодили ОСОБА_6 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні вищевказаних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив суд ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в них покарання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також їхній захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просили суд зазначені угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в них покарання.

При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочину, підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялися, надали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Пояснили суду, що угоди вони уклали добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначених угод, а також наслідки невиконання останніх для них зрозумілі.

Потерпілим від даного кримінального правопорушення є Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта». 13 січня 2021 року від представника потерпілого ОСОБА_7 на електронну адресу суду надійшла письмова згода на укладення угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, у якій він також зазначив про те, що будь-яких претензій матеріального характеру до обвинувачених ТОВ «Нова Пошта» не має. Вказана письмова згода представника потерпілого долучена до матеріалів кримінального провадження.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, дослідивши їх зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників угод та письмову згоду представника потерпілого, суд вважає необхідним зазначити наступне:

За приписами статті 468, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з вимогами статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до частини третьої статті 374 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Частиною сьомої статті 474 КПК України встановлено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та угод про визнання винуватості, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення класифікується як тяжкий злочин.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування та наданих суду матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Умови укладених угод не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. В угодах відсутні обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченими взятих на себе за угодами зобов`язань.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладених з прокурором угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даних угод, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, наслідки їх невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.

Крім того, суд враховує особу обвинувачених.

Так, ОСОБА_5 визнав свою вину; щиро розкаявся; згідно змісту угоди активно сприяв розкриттю злочину та його розслідуванню, надав слідству правдиві викривальні показання стосовно обставин його скоєння ним самим, а також його спільником ОСОБА_6 ; має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо; на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; є неодруженим; непрацюючим; будь-яких осіб на утриманні, в розумінні закону, не має; є раніше судимим, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не встановлено.

Також суд приймає до відому досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Водночас, суд зауважує, що висновок органу пробації не є обов`язковим і беззаперечним.
Відповідно до положень статті 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує не тільки особу обвинуваченого, але й ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11 грудня 2015 року роз`яснено, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим. У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.
Таким чином, суд не погоджується з результатами досудової доповіді, оскільки визначений у ній висновок не узгоджується з сукупністю інших обставин кримінального провадження, наведених вище, що цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні.

Надаючи оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_6 , суд зазначає, що останній визнав свою вину; щиро розкаявся; згідно змісту угоди активно сприяв розкриттю злочину та його розслідуванню, надав слідству правдиві викривальні показання стосовно обставин його скоєння ним самим, а також його спільником ОСОБА_5 ; має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо; на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; є неодруженим; непрацюючим; будь-яких осіб на утриманні, в розумінні закону, не має; є раніше судимим, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку; обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлено.

Водночас, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вирокомГайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2014 року був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 299 КК України до остаточної міри покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; в силу ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2014 року та остаточну міру покарання визначено у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна; 03 квітня 2020 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2020 року звільнений із Олександрівської виправної колонії Кіровоградської області умовно-достроково, невідбутий строк покарання 10 (десять) місяців 12 (дванадцять) днів.
Кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив 18 червня 2020 року, тобто в період умовно дострокового звільнення.
У пункті 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11 грудня 2015 року роз`яснено, що якщо підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.
Так, відповідно до частин першої четвертої статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. При складанні покарань у виді позбавлення волі загальний строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків, не повинен перевищувати п`ятнадцяти років, а у випадку, якщо хоча б одне із кримінальних правопорушень є особливо тяжким злочином, загальний строк позбавлення волі може бути більшим п`ятнадцяти років, але не повинен перевищувати двадцяти п`яти років.
Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно з вимогами підпункту а пункту 1 частини першої, а також частини п`ятої статті 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту. Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_6 слід призначити за правилами частин першої - четвертої статті 71 КК України та ст. 72 КК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд констатує, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинувачених, а умови угод про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Покарання, запропоноване сторонами, не виходить за межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає положенням Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що умови угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даних угод і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, фактичні матеріальні збитки відшкодовано, викрадене майно повернуто у повному обсязі.

Ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2020 року до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відтак, відповідно до статті 72 КК України, ОСОБА_6 слід зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 червня 2020 року до 13 січня 2021 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній тримання під вартою.
Водночас, зважаючи на те, що ОСОБА_5 , згідно з умовами угоди про визнання винуватості, звільняється від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, суд не вбачає підстав для подальшого його перебування під вартою. За вказаних обставин, суд вважає необхідним змінити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

У порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинувачених необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у сумі 5230 грн. 40 коп.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 січня 2021 року, укладену між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Придніпровський районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Черкаській області.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти із зали суду.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) не відлучатися із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 січня 2021 року, укладену між прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.ч. 1 4 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2014 року і остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 3 (три) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту затримання, тобто з 19 червня 2020 року.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 червня 2020 року до 13 січня 2021 року, включно, виходячи із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у солідарному порядку на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у сумі 5230 (п`ять тисяч двісті тридцять) гривень 40 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- копії експрес-накладних по отриманих товарах, товари яких були викрадені з відділення "Нової пошти", що знаходиться за адресою: с. Хацьки, Черкаський район, Черкаська область, а саме: № 665, № 9134, № 1581, № 5519, № 3369, № 6345, № 1454, № 9086, № 6008, № 8050; зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- плойку марки «Gеmеі», два спреї від куріння «Таblоск», чохол для телефону червоного кольору, поліетиленовий пакет чорного кольору з номером накладної 6345, поліетиленовий пакет з номером накладної 6008, картонну коробку з номером накладної 3369, поліетиленовий пакет з номером накладної 5519, поліетиленовий пакет з номером накладної 9134, паперовий згорток з номером накладної 6654, паперовий ящик з номером накладної 581; що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , - залишити ТОВ «Нова Пошта» за належністю;

- дактилокарти, заповнені на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , поміщені до камери зберігання речових доказів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП В Черкаській області, квитанція № 1420, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1