Провадження № 11-кп/824/1735/2021 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
03 лютого 2021 року м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора, на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, мають бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Як вбачається з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2020 року і остаточно визначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останнім ставиться питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого через м`якість. Так, прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про призначення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді 6 місяців арешту.

Натомість, відповідно до положень ст. 51 КК України покарання у виді арешту є більш м`яким від покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком. При цьому, будь-яких мотивів, якими обгрунтовується необхідність призначення саме такого виду покарання апелянтом наведено не було.

Крім того, як вбачається з вироку, судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання було застосовано положення ст. 75 КК України та звільнено обвинуваченого від відбування остаточного покарання, призначеного на підставі ч.4 ст. 70 КК України з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік. Відповідно до вимог апеляційної скарги прокурора, ним ставиться питання про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке належить відбувати реально, однак будь-яких мотивів незаконності вироку в частині застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 75 КК України апелянтом не наведено.

Окрім цього, як вбачається з резолютивної частини вироку, покарання обвинуваченому ОСОБА_3 призначено із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України. При цьому прокурором не наведено будь-яких мотивів, які б давали підстави для окремого виконання вироку Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2020 року щодо ОСОБА_3 ..

Наведені обставини свідчать про суперечливість доводів апеляційної скарги прокурора, викладених в прохальній та мотивувальній її частині.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити межі перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора та є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурорав залишити без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - залишити без руху.

Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, встановити строк, тривалістю 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2