490/4170/16-к
н/п 1-кп/490/580/2018
У Х В А Л А

21 вересня 2018 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв кримінальну справу відносно :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Згода Долинського району Кіровогорадської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працює, судимого 30.11.2009р. Лановецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186,71 КК України до 7 років 6міс. позбавлення волі з конфіскацією майна, 28.05.2013р. Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.391,71 КК України до 2 років 1міс. позбавлення волі, проживає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України

в с т а н о в и в :

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, обвинувачується в скоєнні розбою за ч.2ст.187 КК України. В даному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 декілька разів обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, умови якого обвинуваченим ОСОБА_6 не дотримувалися, в зв?язку з чим обвинувачений ОСОБА_6 оголошувався в розшук, судом давався дозвіл на його затримання та доставку його в суд. Останнього разу обвинувачений ОСОБА_6 оголошувався судом в розшук 27.02.2017р.
Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що він від суду не скривався. Перебуваючи під домашнім арештом він поставлений в умови, що мусить сам себе забезпечувати. Обвинувачений пояснив, що в нього є брат, який забезпечить його утримання на домашньому арешті. Обвинувачений вказав, що йому вже п?ятдесят, справу цю сфабрикували, він тікати нікуди не збирається. Він від суду не скривався, працівники поліції знали де він знаходиться. Просив суд строк тримання під вартою не продовжувати, змінити запобіжний захід на більш м?який.
Захисник ОСОБА_4 вказала що позиція щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою така ж як у її підзахисного. Захисник вважає, що ризиків на які вказує прокурор не має. оскільки Вишинський наміру скриватися від суду не має, не має у нього і намірів впливати на свідків, та це і не можливо, недопитаними залишилося два свідки, один із яких слідчий, впливати на нього обвинуваченому буде неможливо, а другий - це свідок захисту, впливати на цього свідка не має потреби. За час перебування на домашньому арешті її підзахисний інших правопорушень не вчиняв, йому не повідомлено про підозру, до адміністративної відповідальності не притягався. Захисник просила змінити запобіжний захід на більш м?який.
Судом в даному кримінальному провадженні стосовно застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено наступне.
29.01.2016р. слідчий суддею Центрального районного суду м.Миколаєва стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому уже під час судового розгляду суд змінив запобіжний захід на більш м?який та застосував до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, проте обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання 21.03.2017р. не з?явився, в зв?язку з чим судом було надано дозвіл на його затримання та доставлення до суду.
Прокурор у зв?язку із порушенням обвинуваченим ОСОБА_6 обов?язків щодо умов відбування домашнього арешту клопотав про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
27.07.2017р. судом обрано стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В серпні 2017р. надійшло повідомлення від Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУ Нацполіції в Миколаївській області, що обвинувачений ОСОБА_6 з місця, визначеного судом як місце перебування на домашньому арешті, скрився, місце перебування його невідоме.

29.11.2017р. судом винесено ухвалу про затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою приводу до суду.
11 січня 2018р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 15 діб, після чого 25.01.2018р. змінено запобіжний захід на більш м?який та застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
05.02.2018р. Миколаївський РВП Очаківського ВП ГУ Нацполіції в Миколаївській області повідомив, що обвинувачений ОСОБА_6 порушив покладені на нього судом обов?язки за ухвалою про обрання запобіжного заходу - домашній арешт, та покинув місце проживання, визначене судом в ухвалі про домашній арешт.
27.02.2018р. обвинувачений ОСОБА_6 оголошений в розшук, дано дозвіл на його затримання та доставлення в суд.
30.03.2018р. стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Суд, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 не має в м.Миколаїв стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, відбував покарання реально та має досвід спілкування з учасниками процесу і може впливати на свідків, які ще не всі допитані, вважає що ризик впливу на свідків та перешкоджання розгляду справи іншим чином, як то не явка в судове засідання під різними поводами, - існує, оскільки за період з лютого 2017р. до березня 2018р., тобто за рік часу в той час як обвинувачений був під домашнім арештом, відбулося лише два судові засідання під час яких справа розглядалася по суті. Суд, враховуючи, що більш м?який запобіжний захід, - домашній арешт, - не забезпечує належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , приходить до висновку, що ризики вказані прокурором існують, та вважає за можливе продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178, 183,184,198, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів з 24 вересня 2018р. по 22 листопада 2018р. (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя