ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/549/2016-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/183/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.191 КК України
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02.06.2017 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Петрівка, Красноградського району, Харківської області, громадянин України, одружений, раніше не судимий, з повною загальною середньою освітою, працює у приватного підприємця вантажником непродовольчих товарів, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 3 ст. 191 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані із обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Верхнє, Лісічанського району, Луганської області, громадянин України, одружений, раніше не судимий, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2
засуджений за ч. 3 ст. 191 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані із обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 працюючи водіями автотранспортних засобів Красноградської колони Красноградського гаража ВТТ і СТ ГПУ Філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», являючись матеріально відповідальними особами, маючи злочинний умисел, спрямований на привласнення та розтрату чужого майна, діючи умисно із корисних спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб разом з операторами з добування нафти Єфремівський ЦВНГК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , контролерами (охоронниками) ТОВ «Бастіон-Сервіс» ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , підприємцем ОСОБА_17 , які вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року були уже визнані винними у скоєнні цього злочину за попередньою змовою групою осіб за ч. 3 ст. 191 КК України та з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, скоїли привласнення та розтрату газового конденсату, який поставляється до Хрестищенські ГСК, розташованих в с.Першотравневе Красноградського району Харківської області за таких обставин.
Так, ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб 06.12.2013 року о 11год. 45хв. прибув на службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» "МАЗ" д.н. НОМЕР_1 на УКПГ Ланнівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване в с. Піщанка Красноградського району Харківської області, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом о 12год. 20хв. повинен був вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК розташовані в с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні, ОСОБА_8 вирушив у напрямку розташування території комплексу, який належить ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого розвантаження газового конденсату в ємності, які знаходились на території комплексу. Близько 12год. 40хв. ОСОБА_17 , отримавши ТТН на газовий конденсат від ОСОБА_8 , попередньо домовившись з іншою особою, зустрівся з ним в м. Красноград Харківської області та передав ТТН для подальшого заповнення.
Після чого інша особа, вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с. Першотравневе Красноградського району Харківської області, прибувши до яких близько 13год. 30хв. передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_12 , який вніс в надані йому ТТН №894 від 06.12.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у ній свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля "МАЗ" д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 на Хрестищенських ГСК. Після чого інша особа вказала контролеру (охоронцю) ОСОБА_18 про те, щоб останній зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобіля "МАЗ" д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 . Охоронець ОСОБА_18 зробив відповідну відмітку у журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобіля "МАЗ" д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , який у цей час знаходився в іншому місці. Після чого ця особа близько 14год. 05хв. перебуваючи в м. Красноград Харківської області в ході зустрічі з ОСОБА_17 передала останньому заповнену ТТН, який в подальшому передав її ОСОБА_8 .
В цей час ОСОБА_8 , знаходячись на службовому автомобілі на території вищезазначеного комплексу здійснив за допомогою мотопомпи розвантаження викраденого газового конденсату з автомобіля "МАЗ" д.н. НОМЕР_1 у ємності, які знаходились території комплексу.
Таким чином, члени вказаної групи привласнили та розтратили в цей день газовий конденсат у кількості 6,873 тонн на загальну суму 42 681,33грн., чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Крім того, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_19 , який також вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року визнаний винним у скоєнні цього злочину за попередньою змовою групою осіб за ч. 3 ст. 191 КК України, діючи за попередньою змовою групою осіб, 10.10.2014 року о 09год. 30хв. прибули на службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» «МАЗ» д.н. НОМЕР_2 на УКПГ Медведівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом о 10год. 00хв. повинні були вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК, розташовані в с.Першотравневе Красноградського району Харківської області. Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні ОСОБА_19 із ОСОБА_8 вирушили у напрямку лісосмуги розташованої на відстані 1,3км від с.Хрестище Красноградського району Харківської області для подальшого розвантаження газового конденсату в автомобіль «КАМАЗ» д.н. НОМЕР_3 , яким фактично користується ОСОБА_17 . У період часу з 10год. 05хв. до 10год. 30хв. ОСОБА_17 виконуючи відведену йому злочинну функцію, знаходячись неподалік ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , отримавши від останніх ТТН передав їх іншій особі для подальшого заповнення.
В цей час близько з 10год. 15хв. до 10год. 40хв. ОСОБА_19 та ОСОБА_8 за допомогою мотопомпи розвантажили викрадений газовий конденсат з автомобіля «МАЗ» д.н. НОМЕР_2 у автомобіль «КАМАЗ» д.н. НОМЕР_3 , який у зазначений час перебував під керуванням ОСОБА_20 . Інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с. Першотравневе Красноградського району Харківської області, прибувши до яких близько 10.40 годин передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_13 , який вніс в надані йому ТТН №449 від 10.10.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у ній свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля «МАЗ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 на Хрестищенських ГСК. Після чого інша особа вказала контролеру (охоронцю) ОСОБА_15 про те, щоб останній зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобілю «МАЗ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 . Контролер зробив відповідну відмітку у журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобілю «МАЗ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_19 , який у цей час знаходився в іншому місці. Після чого інша особа заповнену ТТН близько 11год. 35хв. передала ОСОБА_8 та ОСОБА_19 в ході зустрічі поблизу с. Наталене Красноградського району Харківської області.
Таким чином, члени вказаної групи в цей день привласнили та розтратили газовий конденсат у кількості 6,899 тонн на загальну суму 73060,41грн. чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Також ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , ОСОБА_11 ,, ОСОБА_15 , які крім ОСОБА_8 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року були визнані винними у скоєнні цього злочину за ч. 3 ст. 191 КК України та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 14.03.2014 року об 11год. 10хв. прибув на службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» "Краз", д.н. НОМЕР_4 , на УКПГ Ланнівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване в с.Пісчанка Красноградського району Харківської області, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом об 11год. 45хв. повинен був вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК, розташовані в с.Першотравневе Красноградського району Харківської області. Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні, ОСОБА_9 вирушив у напрямку розташування території комплексу, що належить приватному підприємцю ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого розвантаження газового конденсату у ємності, які знаходились на території комплексу. Близько 11год. 55хв. ОСОБА_17 на трасі поблизу м.Красноград Харківської області зустрів автомобіль "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 та супроводив його до території вищезазначеного комплексу, де відбулось відвантаження газового конденсату.
У цей же час інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с.Першотравневе Красноградського району Харківської області. Прибувши туди близько 12год. 30хв., вона передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_11 , який вніс у надані йому два примірники ТТН №962 від 14.03.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у них свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 на Хрестищенських ГСК.
Далі ця інша особа вказала контролеру (охоронцю) ОСОБА_15 про те, щоб останній зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 . Контролер зробив відповідну відмітку в журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який у цей час фактично знаходився в іншому місці. Далі ця інша особа заповнену ТТН передала ОСОБА_8 , який в цей час перебував на Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування», для подальшої передачі її ОСОБА_9 .
Таким чином, в цей день члени вказаної групи привласнили та розтратили газовий конденсат у кількості 10,725 тонн на загальну суму 68 532,75грн., чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , які крім ОСОБА_8 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року були визнані винними у скоєнні цього злочину за ч. 3 ст. 191 КК України та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 06.10.2014 року о 09год. 10хв. на службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» "Краз", д.н. НОМЕР_4 , прибув на УКПГ Соснівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Петрівка, вул.Калініна- 1, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом близько 09год. 25хв. повинен був вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК, розташовані в с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна за попередньою змовою групою осіб, яке йому було ввірене та перебувало у його віданні, ОСОБА_9 вирушив у напрямку с.Наталене Красноградського району Харківської області до місця розташування гаража, за адресою: АДРЕСА_4 , для подальшого розвантаження газового конденсату в ємності на автомобілях «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_3 , та «ЗІЛ Бичок», д.н. НОМЕР_5 , якими фактично користувався ОСОБА_17 .
У період з 10год. 45хв. до 11год. 20хв. ОСОБА_9 за допомогою мотопомпи, розвантажив викрадений газовий конденсат з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , у ємності на автомобілях «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_17 та «ЗІЛ Бичок», д.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_20 .
Далі інша особа, матеріали якої виділені в окреме провадження вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Прибувши туди близько 10год. 30хв. передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_13 , який вніс у надані йому 2 примірники ТТН №162 від 06.10.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у них свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 на Хрестищенських ГСК. Після цього інша особа вказала контролеру (охоронцю) ОСОБА_16 , щоб останній зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 . На це контролер (охоронець) зробив відповідну відмітку у журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який у цей час фактично знаходився в іншому місці.
Таким чином, в цей день члени вказаної групи привласнили та розтратили газовий конденсат у кількості 10,583 тонн на загальну суму 112 073,97грн., чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , які крім ОСОБА_8 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року були визнані винними у скоєнні цього злочину за попередньою змовою групою осіб за ч. 3 ст. 191 КК України та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 08.10.2014 року о 09год. 00хв. на службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» "Краз", д.н. НОМЕР_4 , прибув на УКПГ Медведівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване в с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом близько 09год. 20хв. повинен був вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК, розташовані в с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна в складі групи осіб за попередньою змовою, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні, ОСОБА_9 вирушив у напрямку лісосмуги, розташованої на відстані 1,3км від с. Хрестище Красноградського району Харківської області, про що повідомив інших учасників групи для подальшого розвантаження газового конденсату в ємності на автомобілях «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_3 , та «ЗІЛ Бичок», д.н. НОМЕР_5 , якими фактично користується ОСОБА_17 .
У період з 09год. 45хв. до 10год. 00хв. ОСОБА_9 за допомогою мотопомпи розвантажив викрадений газовий конденсат із автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , у ємності на автомобілях «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_17 та «ЗІЛ Бичок», д.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_20 .
Далі інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Прибувши туди близько 10год. 20хв., вона передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_12 , який вніс в надані йому 2 примірники ТТН №423 від 08.10.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у них свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 на Хрестищенських ГСК. Після цього ця особа вказала контролеру (охоронцю) ОСОБА_18 , щоб останній зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 . На це контролер (охоронець) зробив відповідну відмітку у журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який у цей час фактично знаходився в іншому місці. Далі ця особа заповнену ТТН близько 12год. 40хв. передала ОСОБА_9 в ході зустрічі поблизу с. Першотравневе Красноградського району Харківської області.
Таким чином, члени вказаної групи в цей день привласнили та розтратили газовий конденсат у кількості 10,865 тонн на загальну суму 115 060,35грн., чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , які крім ОСОБА_8 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року були визнані винними у скоєнні цього злочину за попередньою змовою групою осіб за ч. 3 ст. 191 КК України та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 09.10.2014 року о 09год. 00хв. на службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» "Краз", д.н. НОМЕР_4 , прибув на УКПГ Медведівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване в с. Староверівка Нововодолазького району Харківської області, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом о 09год. 40хв. повинен був вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК, розташовані в с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна в складі групи осіб за попередньою змовою, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні, ОСОБА_9 вирушив у напрямку лісосмуги, розташованої на відстані 1,3км. від с. Хрестище Красноградського району Харківської області для подальшого розвантаження газового конденсату в ємності на автомобілях «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_3 , та «ЗІЛ Бичок», д.н. НОМЕР_5 , якими фактично користувався ОСОБА_17 .
У період з 10год. 05хв. до 10год. 40хв. ОСОБА_9 за допомогою мотопомпи розвантажив викрадений газовий конденсат з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , у ємності автомобілів «КАМАЗ», д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_17 та «ЗІЛ Бичок», д.н. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_20 .
Далі інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Прибувши туди близько 10.20, ця особа передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_11 , який вніс в надані йому 2 примірники ТТН №434 від 09.10.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у них свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 на Хрестищенських ГСК. Після цього особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вказала контролеру (охоронцю) ОСОБА_16 , щоб останній зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 . На це контролер (охоронець) зробив відповідну відмітку у журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який у цей час фактично знаходився в іншому місці. Далі ця особа ТТН близько 11.10 передала ОСОБА_9 під час зустрічі поблизу с. Українка Красноградського району Харківської області.
Таким чином, члени групи в цей день привласнили та розтратили газовий конденсат у кількості 10,795 тонн на загальну суму 114 319,05грн., чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Крім того, ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , які крім ОСОБА_8 вироком Красноградського районного суду Харківської області від 20.05.2016 року були визнані винними у скоєнні цього злочину за попередньою змовою групою осіб за ч. 3 ст. 191 КК України та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 23.12.2014 року прибув службовому автомобілі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» "Краз", д.н. НОМЕР_4 на УКПГ Ланнівське ГКР ГПУ «Шебелинкагазвидобування» Єфремівського ЦВНГК, яке розташоване в с.Піщанка Красноградського району Харківської області, де після завантаження автомобіля газовим конденсатом о 09год. 05хв. повинен був вирушити до місця розвантаження на Хрестищенські ГСК, розташовані в с.Першотравневе Красноградського району Харківської області.
Однак, виконуючи злочинний намір на привласнення та розтрату чужого майна в складі групи осіб за попередньою змовою, яке було йому ввірене та перебувало у його віданні, ОСОБА_9 вирушив у напрямку розташування території комплексу, який належить ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого розвантаження газового конденсату. Близько 09год. 20хв. ОСОБА_17 на трасі поблизу м. Красноград Харківської області зустрів автомобіль "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 та супроводив його до території вищезазначеного комплексу, де відбулось відвантаження газового конденсату у заздалегідь облаштовані ємності.
Водночас особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирушила до Хрестищенських ГСК ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у с. Першотравневе Красноградського району Харківської області. Прибувши туди близько 10го. 00хв., передала ТТН оператору Хрестищенських ГСК ОСОБА_13 , який вніс в надані йому 2 примірники ТТН №258 від 23.12.2014 завідомо неправдиві відомості, поставивши у них свій підпис, таким чином засвідчивши начебто відвантаження газового конденсату з автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 на Хрестищенських ГСК. Після цього особа вказав контролеру (охоронцю) ОСОБА_16 , щоб той зробив запис у журналі в`їзду-виїзду транспортних засобів на Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію Хрестищенських ГСК нібито завантаженого газовим конденсатом автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 . На це контролер (охоронець) зробив відповідну відмітку у журналі обліку ввозу-вивозу матеріальних цінностей та в`їзду-виїзду автотранспорту на об`єкті Хрестищенські ГСК про в`їзд на територію автомобіля "Краз", д.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_9 , який у цей час фактично знаходився в іншому місці.
Таким чином, члени вказаної групи в цей день привласнили та розтратили газовий конденсат у кількості 10,865 тонн на загальну суму 115 060,35грн., чим спричинили матеріальну шкоду ГПУ «Шебелинкагазвидобування» у вказаному розмірі.
Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали свої апеляційні скарги.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02.06.2017 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував дії обвинувачених та виключив ознаку вчинення кримінального правопорушення у складі організованої групи за ч. 5 ст. 191 КК України, не обгрунтувавши зміни кваліфікації дій обвинувачених.
Крім того посилається, що судом залишено поза увагою факт того, що завдяки узгодженим діям всіх учасників організованої групи стало можливим вчинення кримінальних правопорушень, що забезпечувалось її стабільним складом, наявністю єдиного відомого всім учасникам злочиного плану, постійністю зв`язків між учасниками з метою систематичного вчинення корисливих кримінальних правопорушень на протязі 9 місяців, розподілення функції кожного з учасників та наявність заздалегідь обговорених та схвалених правил поведінки та конспірації.
Обвинувачений ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02.06.2017 року змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням.
В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд при ухваленні рішення правильно дійшов висновку перекваліфікувавши дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 3 ст. 191 КК України на підставі того, що за результатами усіх зібраних доказів по справі не вбачається перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у внутрішньому стійкому злочиному об`єднанні, з централізованим підпорядкуванням, єдиними для всіх правилами поведінки, планом злочинної діяльності та чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення.
Крім того вказує, що суд призначаючи покарання не надав належну оцінку тому, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи та проживання характерезується позитивно, на утриманні має хвору матір, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02.06.2017 року змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням.
В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд при ухваленні рішення правильно дійшов висновку перекваліфікувавши дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 3 ст. 191 КК України на підставі того, що за результатами усіх зібраних доказів по справі не вбачається перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у внутрішньому стійкому злочиному об`єднанні, з централізованим підпорядкуванням, єдиними для всіх правилами поведінки, планом злочинної діяльності та чітким розподілом функцій учасників щодо його досягнення.
Крім того вказує, що суд призначаючи покарання не надав належну оцінку тому, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи та проживання характерезується позитивно, наявність неповнолітнього сина 2002 року народження, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачених та їх захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, вислухавши думку, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а проти скарг обвинувачених заперечував, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених слід задовольнити, а апеляційну скаргу прокурорів залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Факт вчинення обвинуваченими привласнення та розтрати газового конденсату, який належить ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», час, місце та інші фактичні обставини скоєння злочину в апеляційних скаргах не заперечуються.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази щодо обставин вчинення протиправних дій обвинуваченими, дійшов висновку, що винуватість кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом доведена повністю, перекваліфікував дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з ч. 5 ст. 191 КК України на ч. 3 ст. 191 КК України, визнавши їх винними у вчиненні привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірено особі та перебувало в її віданні, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так, органом досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було кваліфіковано за ч. 5 ст. 191КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, вчинене повторно, організованою групою.

Однак, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що пред`явлене обвинувачення про вчинення злочину організовано групою не знайшло свого підтвердження в суді першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь троє і більше осіб, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та інших злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
За змістом ч. 3 ст. 28 КК України організована група є одним із видів складної форми співучасті, яка характеризується особливістю взаємостосунків її учасників і внутрішньої побудови. Група може бути визнана організованою лише в тому разі, якщо вона набула всіх обов`язкових ознак, які її характеризують. Процес створення організованої групи, який обов`язково передує скоюваними нею злочинам, не є одномоментною чи спонтанною дією. Це досить тривалий у часі процес налагодження тісних, довірливих стосунків, узгодження, добору учасників, розробки цілей. Таке об`єднання має проходити певні стадії свого розвитку та становлення.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови «Про практику розгляду кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23 грудня 2005 року № 13, суди мають досліджувати докази не лише стосовно конкретних злочинів, а й стосовно тих ознак, які вказують на їх скоєння саме організованою групою, мети її створення, тривалості існування, кількісного складу, існування правил поведінки.
Однак, органом досудового розслідування не враховано, що конструктивною ознакою організованої групи, яка виділяє цю форму організованої співучасті, є не попередня змова співучасників, а стійкість, тобто, набуття нею таких внутрішніх суб`єктивних зв`язків між учасниками, які забезпечують стабільність і безпеку свого існування, ефективну протидію внутрішнім і зовнішнім факторам, що можуть її дезорганізувати. Наявність зазначених механізмів проявляється через відповідні ознаки, які необхідно не тільки уявно припускати і перелічувати, як це зробило обвинувачення у даному випадку, але й досліджувати їх і наводити конкретні доводи цього. Цих вимог закону досудовим слідством не було дотримано, обвинувачення в частині організованої групи сформульовано не чітко і не конкретно, не розкрита об`єктивна сторона даного злочину.
З досліджених у справі доказів в їх сукупності встановлено, що стороною обвинувачення ні під час досудового розслідування, ні в суді першої інстанції не було здобуто жодних доказів, які б свідчили про те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи. Розподіл ролей між учасниками групи є лише припущенням досудового слідства, яке ніякими доказами не підтверджується. Припущенням досудового слідства також є і спрямованість всіх учасників групи на досягнення єдиного плану, відомого всім учасникам групи. Дана обставина не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої інстанції дослідженими доказами.
Суд першої інстанції послався на матеріали оперативно-розшукових заходів наданих стороною обвинувачення, відповідно до яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інші особи спілкувалися між собою про вчинення злочинів, але даних, що вони мали організатора, чітке визначення ролей кожного, високий рівень узгодженості встановлено не було (т.18 а.с.165-166).
Допитані свідки обвинувачення також не надали пояснень, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 входили до складу ієрархічної групи з відповідним підпорядкуванням стабільністю та згуртованістю(т.18 а.с.160-161).
Посилання прокурора в апеляції на те, що обвинуваченими було вчинено декілька епізодів розтрати майна на протязі певного часу само пособі не свідчить про наявність стійкого злочинного об`єднання, наявність внутрішнього підпорядкування та високого рівня узгодженості дій.
З огляду на те, що стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення злочину обвинуваченими організованою групою, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачені вчиняли злочинні дії за попередньою змовою групою осіб, без завчасного розподілу функцій між ними, що спростовує доводи прокурора про неправильність вироку суду в цій частині.
Визнання обвинуваченими фактичних обставин здійсненої розтрати та привласнення не є достатньою підставою для залишення без зміни кваліфікації скоєного, якщо вона є невірною та більш обтяжливою для обвинуваченого .

Колегія суддів не вбачає, порушення судом вимог п. 3 ч. 2 ст. 374 КППК України, на що посилається прокурор, оскільки суд навів у вироку всі надані докази, розкрив їх зміст і не зазначав, що певні докази він не враховує.

Посилання прокурора на те, що суд при постановлені вироку допустив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи не є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції оскільки відповідно до вимог ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Таких обставин в апеляційній скарзі прокурором не наведено, тому колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню в цій частині.

Що стосується апеляційних вимог та доводів обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щодо суворості призначеного покарання та можливості звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів погоджується з їх слушністю.

Визначаючи винній особі покарання необхідно виходити із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини ,мотив, мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів тощо)

Під урахуванням особи винного повинно передбачатись врахування судом позитивних і негативних характеристик особи, які мають кримінально-правове значення.

Справедливість та індивідуалізація призначеного покарання має відбуватись через призму кримінальної репресії, відповідно до якого міра покарання має бути необхідною та достатньою для його виправлення і такою, що не завдає надмірних страждань як самому засудженому та і іншим особам. А тривале перебування особи в місцях позбавлення волі здійснить негативний вплив.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Красноградського районного суду Харківської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та призначено покарання: ОСОБА_8 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані із обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на два роки; ОСОБА_9 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані із обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями строком на два роки

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення кримінального покарання», суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні дотримуватись вимог кримінального закону, визначити ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

На переконання колегії суддів, при призначенні покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд першої інстанції належним чином не врахував дані про особу обвинувачених, обставини що пом`якшують покарання, про що слушно вказали апелянти в своїх апеляційних скаргах.

Суд першої інстанції не врахував в повній мірі характеризуючи дані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які раніше не притягувались до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, мають стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають. Крім того ОСОБА_8 має неповнолітнього сина, 2002р.н. Обставини, що пом`якшують обом покарання є визнання вини в повному обсязі, щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, часткове відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують їх покарання не встановлено.
Натомість, на думку колегії суддів, наявність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - є надійною запорукою виправлення обвинувачених без ізоляції їх від суспільства.

Крім того, належить врахувати що дійсно, досить значний проміжок часу, під час якого відбувався судовий розгляд справи, обвинувачені відвідували судові засідання, не намагалися уникнути покарання, від суду не переховувалися, що додатково свідчить про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства.

При цьому належить врахувати те, що при апеляційному перегляді кримінального провадження прокурор не надав будь яких відомостей, які негативно характеризують особу обвинувачених, а також не оспорював, що обвинуваченні щиро розкаялися у скоєному злочині, визнали свою вину та частково відшкодували завдані збитки потерпілому.

Окрім цього, згідно з оскарженого вироку вбачається, що прокурор в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, сам просив застосувати до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимоги ст. 75 КК України, однак районний суд зовсім не мотивував своє рішення з приводу цього, а лише вказав, що суд не погоджується з вказаною думкую (т.18 а.с.174).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід пом`якшити призначене судом покарання та застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування основного покарання із випробуванням, встановити іспитовий строк на 2 роки, поклавши на них обов`язки у відповідності до ст.76 КК України, що в достатній мірі забезпечить їх виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційних скарг обвинувачених задовольнити та змінити вирок в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст.376,404,405,407,409,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02.06.2017 року, стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 змінити.
Застосувати до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 положення ст. 75 КК України і звільнити їх від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В решті вирок Красноградського районного суду Харківської області від 02.06.2017 року, стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді