Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання першого заступника Головного військового прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить військову службу в Службі безпеки України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365 ч.2, ст. 119 ч.1, 128 КК України -

В С Т А Н О В И В :

Перший заступник Головного військового прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить військову службу в Службі безпеки України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365 ч.2, ст. 119 ч.1, 128 КК України
У клопотання прокурором зазначено, що «Третім слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 19.02.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 1 ст. 119 та ст. 128 КК України.
Окрім цього, у наведеному кримінальному провадженні 21.06.2018 відповідно до вимог ст. 278 КПК України було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 121 та ст. 128 КК України. В зв`язку із неможливістю вручення вказаного повідомлення про підозру ОСОБА_5 внаслідок не встановлення місцезнаходження останнього, були вжиті заходи у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме направлено поштою на адресу його реєстрації, співпадаючого з адресою знаходження УСБУ у Хмельницькій області.
05.07.2018 з кримінального провадження № 0000004 виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 121 та ст. 128 КК України із присвоєнням номера провадження - №0001658.
Постановою від 30.07.2018 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
В той же день досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001658 було зупинено в зв`язку із оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до повідомлень Управління СБ України у Хмельницькій області ОСОБА_5 відповідно до розпоряджень ЦСО «А» СБ України перебуває у службовому відрядженні в районі проведення ООС в Луганській області з 10.06.2018 по даний час, та його місце знаходження і військовий підрозділ, до якого він прикомандирований, вказаному Управлінню невідомі, у зв`язку з чим, повістки, виклики, інша кореспонденція, яка надходила на ім`я ОСОБА_5 до Управління СБ України у Хмельницькій області, йому не вручалась.
20.12.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001658 відновлено в зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .
Виїздом прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України до району проведення ООС в Луганській області встановлено, що ОСОБА_5 дійсно виконує свої службові обов`язки та проходить військову службу безпосередньо на лінії зіткнення з противником, поблизу смт. Станиця Луганська Луганської області.
20.12.2018 відповідно до вимог ст. 278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , у скоєнні наступних кримінальних правопорушень:
перевищення службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалося застосуванням зброї, а саме злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011);
вбивства, через необережність, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України;
необережного тяжкого тілесного ушкодження, тобто злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
20.12.2018 постановою прокурора у кримінальному провадженні № 0001658 розшук ОСОБА_5 припинено.
Так, відповідно до наказу начальника Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області (далі - Управління) від 10.01.2012 № 6 ОСОБА_5 призначений на посаду співробітника безпеки відділу Центру спеціальних операцій боротьби з тероризмом, захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів Служби безпеки України (далі - ЦСО «А») в УСБ України у Хмельницькій області.
У своїй службовій діяльності, відповідно до вимог статті 19 Конституції України, ОСОБА_5 , як посадова особа органу державної влади, зобов`язаний був діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 3, 21 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» передбачено, що служба безпеки є правоохоронним органом.
Відповідно до статей 1, 2 і 28 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України - це державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України та повинен захищати державний суверенітет, конституційний лад, територіальну цілісність, економічний, науково-технічний і оборонний потенціал України, законні інтереси держави та права громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп осіб. Військовослужбовці Служби безпеки України при виконанні покладених на них обов`язків є представниками влади.
Статтею 3 вказаного Закону визначено, що діяльність Служби безпеки України, її органів і співробітників ґрунтується на засадах законності, поваги до прав і гідності особи.
Згідно з прийнятою ОСОБА_5 . Військовою присягою, текст якої міститься у Статуті внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженому Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України), він урочисто присягнув завжди бути вірним і відданим Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції та законів України.
Відповідно до статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України, законів України, Військової присяги, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України» військовослужбовці Служби безпеки України мають право зберігати, носити та використовувати зброю на підставах і в порядку, передбачених Законом України «Про міліцію», військовими статутами Збройних Сил України та іншими актами законодавства.
Статтею 15 Закону України «Про міліцію» визначено, що застосування вогнепальної зброї є крайнім заходом і можливе лише у таких випадках:
- для захисту громадян від нападу, що загрожує їх життю і здоров`ю, а також звільнення заложників;
- для відбиття нападу на працівника або членів його сім`ї, якщо їх життю або здоров`ю загрожує небезпека;
- для відбиття нападу на охоронювані об`єкти, конвої, жилі приміщення громадян, приміщення державних і громадських підприємств, установ і організацій, а також звільнення їх у разі захоплення;
- для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину і яка намагається втекти;
- для затримання особи, яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожує життю і здоров`ю працівника;
- для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водій своїми діями створює загрозу життю чи здоров`ю громадян або працівника.
Забороняється застосовувати і використовувати вогнепальну зброю при значному скупченні людей, якщо від цього можуть постраждати сторонні особи.
Положеннями статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовцем може бути застосована зброя у наступних випадках:
- для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо;
- для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб;
- для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення;
- у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.
Застосування зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.
Зазначеними імперативними нормами наведено вичерпний перелік підстав за яких військовослужбовцям Служби безпеки України дозволено застосовувати вогнепальну зброю.
З огляду на викладене, ОСОБА_5 , перебуваючи в посаді співробітника безпеки відділу ЦСО «А» в УСБ України у Хмельницькій області, здійснював функції представника влади, відповідно до пункту 1 Примітки до статті 364 КК України, був службовою особою.
Разом з тим, ОСОБА_5 , будучи зазначеною службовою особою, 19.02.2014 у м. Хмельницький перевищив службові повноваження за наступних обставин.
Так, починаючи з 22.11.2013 у м. Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України, а з часом, після неправомірного застосування стосовно них працівниками правоохоронних органів фізичного насильства і спеціальних засобів, - також з вимогами щодо припинення свавілля правоохоронних органів, проти корупції та порушення законів керівництвом держави. Такі ж масові заходи громадян надалі відбувались і в інших регіонах України.
В Україні право громадян на свободу мирних зібрань гарантуються та захищене державою, яка зобов`язана забезпечити його ефективну реалізацію.
Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.
Зокрема, Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також Перший протокол та протоколи за №№ 2, 4, 7 та 11 до цієї Конвенції.
Відповідно до статті 11 вказаної Конвенції кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.
Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Крім того, статтею 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973 № 2148-VIII, також визнаються право на мирні збори.
Згідно з положеннями цієї статті користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров`я і моральності населення або захисту прав та свобод інших осіб.
Статтею 39 Конституції України передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.
Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.
Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Конституційні права і свободи людини і громадянина відповідно до положень статті 64 Конституції України не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Водночас, начальник Управління ОСОБА_8 , маючи загальновідому інформацію про громадські акції у м. Києві та акції протесту біля приміщень Управлінь СБ України у Львівській, Тернопільській та Івано-Франківській областях, 19.02.2014 приблизно о 00 год. ЗО хв. віддав усний наказ керівникам структурних підрозділів Управління, в тому числі начальнику відділу ЦСО «А» ОСОБА_9 , видати особовому складу табельну вогнепальну зброю та розташувати підлеглих співробітників в приміщенні Управління, його внутрішньому дворі та біля огорожі для недопущення імовірного проникнення сторонніх осіб як у будівлю Управління так і на його територію.
В подальшому, цього ж дня начальником відділу ЦСО «А» ОСОБА_9 , на виконання зазначеного наказу, організовано видачу вогнепальної зброї підлеглим співробітникам, в тому числі ОСОБА_5 , якому було видано один із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова - ПКМ № СХ 423 або ПКМС-Н1 № АН 816, що рахувались за відділом ЦСО «А». Після цього ним визначені місця для здійснення охорони, зокрема співробітникам ОСОБА_5 та ОСОБА_10 на 2 поверсі біля сходів, у напрямку дверей центрального входу Управління.
У той же день на майдані Незалежності у м. Хмельницький відбулись збори громадян, гарантовані Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України, на підтримку мирних акцій протесту у м. Києві, які відбувались там 18.02.2014. На цих зборах громадяни з обуренням обговорювали події щодо силового розгону громадських акцій протесту у м. Києві, загибелі та поранення людей, а також наявну інформацію щодо направлення співробітників правоохоронних органів Хмельницької області до м. Києва для перешкоджання вказаним акціям протесту, шляхом незаконного застосування фізичної сили, спеціальних засобів та вогнепальної зброї.
Під час цих зборів громадяни вирішили продовжити цей мітинг пікетами біля державних установ - прокуратури Хмельницької області, УМВС України в Хмельницькій області, а також УСБ України у Хмельницькій області з головною вимогою не направляти спецпідрозділ до м. Києва.
До УСБ України у Хмельницькій області з метою отримання від керівництва Управління запевнення щодо неприйняття участі його співробітниками у заходах правоохоронців щодо придушення громадських акцій протесту у м. Києві направилась частина із вказаних мітингувальників, в тому числі жінки та люди похилого віку.
По прибуттю з майдану Незалежності м. Хмельницький до центрального входу будівлі Управління, розташованої за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, буд. 19, останні розташувались перед ним та почали голосно вимагати виходу до них його представників.
При цьому, мітингувальники не мали при собі вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, чи спеціально пристосованих засобів для - проникнення до будівлі, жодних дій для підготовки до захоплення, чи підпалу вказаного приміщення не здійснювали.
В подальшому, у зв`язку з тим, що вимоги мітингувальників щодо безпосереднього спілкування з представниками Управління, останніми проігноровано, - окремими учасниками зібрання висловлено обурення з цього приводу.
Як наслідок, не дочекавшись виходу представників Управління для надання вищевказаної інформації, окремі мітингувальники за власною ініціативою без погодження дій з іншими, підійшли до дверей тамбуру Управління, намагались відкрити їх і, таким чином, привернути до себе увагу, змусити вийти керівництво та надати запитувану інформацію.
В подальшому, приблизно о 12 год. 20 хв. окремі мітингувальники відірвали ручку від дверей, розбили одне із бокових вікон тамбуру, проникли до нього та розпочали забезпечувати доступ до тамбуру іншим протестувальникам, шляхом подальшого розбиття скла у дверях, які вели з вулиці до тамбуру.
Основна частина мітингувальників не проявляла жодної агресії, мітингувальники не мали зброї, вибухових засобів і речовин, засобів для відкриття дверей, не здійснювали спроб проникнення до приміщення Управління - спроб відкриття чи пошкодження дверей між тамбуром та безпосередньо приміщенням Управління.
Нападу на будівлю Управління, а також його співробітників і інших осіб, з метою завдання шкоди їх здоров`ю чи позбавлення життя, а також спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, не було.
Про вказану обстановку було достеменно відомо начальнику Управління ОСОБА_8 , який спостерігав за тим, що відбувається через відео спостереження.
Разом з тим, 19.02.2014 приблизно о 12 год. 36 хв. ОСОБА_8 , будучи службовою особою - начальником Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, діючи умисно, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, віддав підлеглому - співробітнику відділу ЦСО «А» УСБ України у Хмельницькій області ОСОБА_5 незаконний наказ на застосування вогнепальної зброї при значному скупченні людей та наявності реальної можливості ураження сторонніх осіб, при цьому жодних інших заходів щодо припинення дій мітингувальників та унеможливлення завдання шкоди стороннім особам не вжив.
На виконання вказаного незаконного наказу 19.02.2014 приблизно о 12 год. 36 хв. співробітник відділу ЦСО «А» в УСБ України у Хмельницькій області ОСОБА_5 , знаходячись в Управлінні за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, з мотивів беззастережного дотримання принципу єдиноначальності та неухильного виконання наказу начальника, з метою відбиття уявного нападу, діючи умисно, всупереч вимогам статей 3, 19, 21, 22, 27 і 68 Конституції України, Військової присяги, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї - одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова - ПКМ № СХ 423 або ПКМС-Н1 № АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.
Внаслідок вказаних дій, спричинені поранення ніг ОСОБА_11 , який знаходився у тамбурі Управління, а також громадян, які знаходились перед будівлею Управління, а саме: тулубу ОСОБА_12 , тулубу ОСОБА_13 та голови ОСОБА_14 , а саме:
ОСОБА_11 у вигляді 4 вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ч ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);
ОСОБА_15 у вигляді наскрізного непроникаючого поранення правої бокової поверхні черевної стінки з 2-ма ранами та гематомою м`яких тканин великих розмірів, які відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я;
ОСОБА_13 у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподібної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);
ОСОБА_14 у вигляді проникаючого сліпого вогнепального поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набуханням головного мозку та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалося застосуванням зброї, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011).
Крім того, за вищевикладених обставин, 19.02.2014 приблизно о 12 год. 36 хв. співробітник відділу ЦСО «А» в УСБ України у Хмельницькій області ОСОБА_5 , знаходячись в Управлінні за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, з мотивів беззастережного дотримання принципу єдиноначальності та неухильного виконання наказу начальника, з метою відбиття уявного нападу, всупереч вимогам статей 3, 19, 21, 22, 27 і 68 Конституції України, Військової присяги, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї - одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова - ПКМ № СХ 423 або ПКМС-Н1 № АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_14 , яка перебували перед будівлею Управління, спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого вогнепального поранення лобної ділянки голови з ушкодженням (розчавленням речовини) головного мозку, яке ускладнилось набряком та набуханням головного мозку та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що застосування вогнепальної зброї в тих умовах може призвести до спричинення смерті осіб, які перебували перед будівлею Управління, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив злочинну самовпевненість по відношенню до наслідків.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив вбивство, через необережність, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 119 КК України.
Крім того, за вищевикладених обставин, 19.02.2014 приблизно о 12 год. 36 хв. співробітник відділу ЦСО «А» в УСБ України у Хмельницькій області ОСОБА_5 , знаходячись в Управлінні за адресою: м. Хмельницький, вул. Театральна, 19, з мотивів беззастережного дотримання принципу єдиноначальності та неухильного виконання наказу начальника, з метою відбиття уявного нападу, всупереч вимогам статей 3, 19, 21, 22, 27 і 68 Конституції України, Військової присяги, статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 3 Закону України «Про Службу безпеки України», недотримався вимог законів України та Конституції України, зокрема щодо гарантованого нею права людини на життя і здоров`я, не діяв у спосіб, що передбачений законами України, порушив вимоги статті 26 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 15 Закону України «Про міліцію» та статей 21 і 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вийшов за межі наданих йому прав і повноважень, за відсутності підстав для застосування вогнепальної зброї, здійснив декілька пострілів із наявної вогнепальної зброї - одного із кулеметів калібру 7,62 мм модифікації Калашникова - ПКМ № СХ 423 або ПКМС-Н1 № АН 816 у напрямку нижньої частини дверей центрального входу Управління, перекритих непрозорим антивандальним ролетом.
Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_11 , який знаходився у тамбурі Управління, та ОСОБА_16 , який перебував перед будівлею Управління, спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а саме:
- ОСОБА_11 у вигляді 4 вогнепальних кульових наскрізних поранень правої нижньої кінцівки з розтрощенням нижньої третини тіла (діафіза) стегнової кістки та верхньої третини тіла (діафіза) великогомілкової кістки з утворенням відкритих переломів, пошкодженням задньої великогомілкової артерії та супроводжуючої її вени, малогомілкового нерву, розвитком масивної кровотечі та травматично-геморагічного шоку важкого ступеню, а також подальшої ішемії (зменшення кровопостачання) правої ступні, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);
ОСОБА_13 у вигляді сліпого проникаючого вогнепального кульового поранення черевної порожнини зліва з повними розривами тонкої та грубої (сигмоподібної та прямої) кишки, пошкодженням цілісності задньої стінки сечового міхура, пошкодженням цілісності лівої крижової кістки тазу, що призвело до розвитку шоку середньої тяжкості, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).
При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що застосування вогнепальної зброї в тих умовах може призвести до спричинення тяжких тілесних ушкоджень особам, які перебували в тамбурі Управління та перед його будівлею, але легковажно розраховував на їх відвернення, чим допустив злочинну самовпевненість по відношенню до наслідків.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив необережне тяжке тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ст. 128 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, практика Європейського суду з прав людини та Конвенція про захист прав та основоположних свобод дозволяє державам застосовувати необхідні засоби для запобігання вчиненню конкретного злочину («Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v United Kingdom), 12244/86; 12245/86; 12383/86, ЗО серпня 1990 p. «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 p. «Влох проти Польщі» (Wloch v Poland), 27785/95, 19 жовтня 2000 року. «Степуляк проти Молдови» (Stepuleac v Moldova), 8207/06, 6 листопада 2007 року). Згідно позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» (Заява № 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (аналогічно «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Таке ж тлумачення терміну «обґрунтована підозра» знайшло своє відображення у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства».
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних злочинів обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які містяться у наступних процесуальних джерелах:
- протоколі огляду місця події від 19.02.2014;
- протоколі додаткового огляду місця події від 01.03.2014;
- показаннях потерпілого ОСОБА_12 відповідно до протоколу його допиту від 21.03.2014;
- показаннях потерпілого ОСОБА_13 відповідно до протоколу його допиту від 11.09.2014;
- показаннях потерпілого ОСОБА_11 відповідно до протоколу його допиту від 23.02.2017;
- висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 № 99 від 07.04.2014;
- висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_13 №331 від 31.03.2014;
- висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 №493 від 29.04.2016;
- висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_13 №202/17 від 21.09.2017;
-висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 № 333 від 31.03.2014;
- висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_15 № 203/17 від 21.09.2017;
- висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 № 201/17 від 21.09.2017;
- висновку судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 №204/17 від 21.09.2017;
- висновку балістичної експертизи № 5/781 від 16.10.2014 (предмет, вилучений із тіла потерпілого ОСОБА_13 );
- висновку комплексної судово-балістичної та судово-медичної експертизи № 19/8-5/223-СЕ/17 від 02.02.2018;
- висновку ситуативної балістичної експертизи № 2588 від 29.08.2014;
- висновку балістичної експертизи № 8-5/497 від 20.04.2017 ( предмет, вилучений із голови ОСОБА_14 );
- висновку балістичної експертизи № 8-5/496 від 21.04.2017 ( предмет, вилучений із тіла потерпілого ОСОБА_13 );
- висновку експертизи відео,- звукозаписів № 19/9-3/47-СЕ/17 від 06.11.2017;
- показаннях свідка ОСОБА_17 відповідно до протоколів його допитів від 25.02.2014 та 14.02.2014;
- документі - заяві ОСОБА_8 від 20.02.2014 Хмельницькому прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері;
- документі - схемі 1 поверху будівлі УСБУ у Хмельницькій області 19- 20.02.2014 складеної під час проведення службового розслідування комісією ЦУ СБ України в 2014 році;
- показаннях свідка ОСОБА_18 відповідно до протоколу його допиту від
16.02.2017;
-показаннях свідка ОСОБА_19 відповідно до протоколу його допиту від 21.08.2017;
-показаннях свідка ОСОБА_20 відповідно до протоколу його допиту від 27.10.2017;
-показаннях свідка ОСОБА_21 відповідно до протоколу його допиту від 05.07.2017;
-показаннях свідка ОСОБА_9 відповідно до протоколу його допиту від 15.02.2018;
-показаннях свідка ОСОБА_22 відповідно до протоколу його допиту від 24.11.2014;
-показаннях свідка ОСОБА_10 відповідно до протоколу його допиту від 27.03.2014;
- показаннях свідка ОСОБА_23 відповідно до протоколу його допиту від 22.08.2017;
- показаннях свідка ОСОБА_24 відповідно до протоколу його допиту від 22.08.2017;
- протоколі огляду від 12.12.2018;
- показаннях свідка ОСОБА_25 відповідно до протоколу його допиту від 21.02.2017;
- показаннях свідка ОСОБА_26 відповідно до протоколу його допиту від 17.05.2017;
- показаннях свідка ОСОБА_27 відповідно до протоколу його допиту від 11.08.2017;
-документі - протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 від 21.11.2017;
- документі - протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 від 21.11.2017;
- документі - протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_13 від 21.11.2017;
- документі - листі УСБУ у Хмельницькій області № 72/9/13750 від 10.10.2017 про рахування на озброєнні кулеметів ПКМ калібру 7,62 мм;
- показаннях свідка ОСОБА_28 відповідно до протоколу його допиту від 04.07.2017;
-показаннях свідка ОСОБА_8 відповідно до протоколу його допиту від 15.03.2018;
- протоколі огляду від 20.12.2018;
-інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.
Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених злочинів. Це цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі».
На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Вказане також знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», який вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до 8 років, а тому, відповідно до вимог cm. 181 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Вбачається, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків підозрюваного та не на дадуть можливості запобігти ризикам знищення чи спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини в справі; незаконного впливу на свідків, потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема у спосіб ухиляння від суду, з огляду на наступне.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення воді.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, ризик знищення чи спотворення ОСОБА_5 речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини в справі, передбаченого п. 2 ч. 1 ст, 177 КПК України, підтверджується наступним.
Слід відмітити, що події, які розгорталися 19 лютого 2014 року, в приміщенні УСБУ у Хмельницькій області набули широкого суспільного резонансу. Обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 , фактично були встановлені шляхом проведення цілої низки експертиз, оскільки показання, які надавалися, як колегами ОСОБА_5 , так і ним самим в ході допиту в якості свідка містили явні суперечності, а різні версії розвитку подій повністю спростовувалися спеціалістами та експертами.
Крім того, згідно повідомлення УСБУ у Хмельницькій області від 21.07.2017
у прибудові до центрального входу УСБУ у Хмельницькій області станом на 19 лютого 2014 року була встановлена відеокамера, яка була знищена нападниками під спроби захоплення адміністративної будівлі Управління, тому записи з даної відеокамери не збереглись.
Водночас, допитаний 28.02.2014 у якості свідка перший заступник начальника УСБУ у Хмельницькій області ОСОБА_29 надав органу досудового розслідування диск із записом подій 19.02.2014 з камери зовнішнього спостереження, розташованої на стовпі з правого крила УСБУ у Хмельницькій області. Записи з інших камер зовнішнього спостереження УСБУ у Хмельницькій області, окрім зазначеного запису, не збереглися. Вказаний відеозапис надав йому ще до підпалу Управління начальник режимно- секретного відділу Управління ОСОБА_30 .
Допитаний 29.03.2017 у якості свідка ОСОБА_31 показав, що запис із відеокамер здійснювався в УСБУ у Хмельницькій області на сервер, який був розташований в черговій частині Управління. Цей сервер пожежею не був пошкоджений і залишений співробітниками УСБУ у Хмельницькій області у приміщенні чергової частини під охорону Хмельницького міського відділу міліції. Пізніше після повернення співробітників до будівлі УСБУ у Хмельницькій області було виявлено, що вказаний сервер кудись зник. Додатково під час допиту 31.03.2017 свідок ОСОБА_31 уточнив, що після попереднього допиту спілкувався із оперативним черговим Управління ОСОБА_32 , від якого дізнався, що насправді вказаний сервер після залишення його у черговій частині був знищений вогнем. Цей сервер не був винесений із приміщення чергової частини Управління тому, що на ньому не було ніякої секретної інформації і в зв`язку із цим він не мав цінності як зброя, бойові припаси та секретні документи, але пояснити яким чином зберігся саме цей запис, хто його переніс на носій інформації, - пояснити не зміг.
Даний факт .є яскравим свідченням того, що існує обґрунтована імовірність того, що перебуваючи не в умовах тримання під вартою, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може знищити або спотворити докази в справі.
Ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, передбаченого п. З ч. 1 cm. 177 КПК Україну полягає в наступному.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні насильницьких злочинів, які вчинялися з перевищенням наданих законом повноважень представника правоохоронного органу, що дає передумови вважати про наявність ознак асоціального типу поведінки підозрюваного.
Зважаючи на вимоги Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25 жовтня 2012 року, слід вказати на обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу.
Як характер інкримінованих підозрюваному злочинів, так і вік потерпілих, зокрема те, що один з потерпілих є особою похилого віку, - дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії щодо впливу на потерпілих.
Крім того, вважаємо, що в тому числі з використання наданих законом повноважень представника правоохоронного органу, ОСОБА_5 може впливати на експертів, а також з врахуванням того, що підтримує дружні відносини з іншими співробітниками УСБУ в Хмельницькій області, - може впливати на них з метою спонукати давати неправдиві свідчення або відмовитися від них взагалі.
Отже, ОСОБА_5 зможе вільно спілкуватись та координувати дії інших осіб щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчинення незаконного впливу на свідків для схиляння їх до відмови від дачі правдивих показань, що є метою застосування запобіжного заходу згідно з п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім цього, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чийому передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК Україну полягає в наступному. Встановлено, що підорюваний ОСОБА_5 тривалий час проходить службу в органах Служби безпеки України та володіє навичками конспірації, використання сучасних технічних засобів, зброї та військового оснащення, методів та засобів оперативно-розшукової діяльності, у зв`язку з чим ОСОБА_5 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Ризик вчинення іншого кримінального право по рушення, передбаченого п. 5 ч. 1 cm. 177 КПК України, підтверджується наступним.
Надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки вищевказаних кримінальних правопорушень дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за діяння, у вчиненні яких є достатні підстави його підозрювати, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи характер вищевказаних злочинів та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 судом винуватим, є всі підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце свого постійного проживання і служби, та виїхати з підконтрольної території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, в тому числі на самих потерпілих, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та може вчинити інші злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Вік підозрюваного, стан його здоров`я, соціальні зв`язки, дозволяють йому ефективно переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за межами України, що унеможливить проведення з ним процесуальних дій.
Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім домашнього арешту.
Такий висновок, серед іншого, підтверджується вочевидь низькою ефективністю стримувального чинника як обізнаність підозрюваного про юридичні наслідки своїх протиправних дій.
Нагальність і невідворотність зазначених ризиків у випадку незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у домашнього арешту підтверджується його процесуальною поведінкою в якості свідка, зокрема спроби під час кожного з допитів спотворювати фактичні обставини подій за його участю 19 лютого 2014 року.
Для прикладу, під час допиту у якості свідка 05.04.2018 ОСОБА_5 дав показання про те, що ОСОБА_8 віддав команду щодо попереджувальних пострілів йому та ОСОБА_10 і в подальшому вони вдвох здійснили ці попереджувальні постріли. Але раніше - у написаному ним власноручно рапорті від 14.03.2014 на ім`я голови СБ України ОСОБА_33 під час проведення службового розслідування за фактом застосування вогнепальної зброї співробітниками УСБУ у Хмельницькій області 19-20 лютого 2014 року ОСОБА_5 вказав на аркуші 2 - дослівно «...Оскільки ситуація дійсно була критичною, полковник ОСОБА_8 дав мені команду: «Попереджувальний вогонь!..» Я ще раз голосно попередив мітингувальників про можливість застосування зброї, після чого дав команду особам, які знаходились в тамбурі відійти назад. Незважаючи на попередження, ті хто знаходився у тамбурі продовжували зламувати ролети. На виконання вказівки начальника Управління я здійснив три попереджувальних одиночних постріли з автомата «АКС-74» у праву колону від вхідних дверей, щоб виключити можливість рикошету куль назовні..»
Таким чином, ОСОБА_5 , під час допиту у якості свідка 05.04.2018 фактично надав органу досудового розслідування іншу інформацію щодо адресатів виконання вказівки ОСОБА_8 про здійснення попереджувальних пострілів, хоча раніше власноручно зазначив лише себе як співробітника, якому віддавалась ОСОБА_8 вказівка щодо виконання попереджувальних пострілів і який фактично здійснив ці попереджувальні постріли.
Таким чином, необхідність застосування саме такого запобіжного заходу відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, наявність міцних соціальних зв`язків за відсутності будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено.
Слід прийняти до уваги, що ОСОБА_5 перебуваючи у службовому відрядженні в районі проведення ООС в Луганській області, у період із
10.06.2018 по 20.12.2018 мав можливість залишити територію підконтрольну державним органам України, переховуватись від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території, або в інший спосіб ухилитися від слідства, шляхом залишення місця служби, однак не зробив цього.
Відповідно до повідомлення СБ України ОСОБА_5 20.12.2018 відкликано із службового відрядження з району проведення ООС в Луганській області та направлено до міста Києва для участі у проведенні відповідних службових заходів. На час перебування у місті Києві ОСОБА_5 буде проживати за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подаються до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно п. «г» ч.І ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є слідчі підрозділи окремо визначених органів - в тому числі органів державного бюро розслідувань.
У КПК Україні - п. 8 ст. 1 передбачено поняття керівника органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу відділення відповідних органів - в тому числі органу державного бюро розслідувань. Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинених серед інших, працівником правоохоронного органу, крім випадків, коли досудове розслідування цих злочинів віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.
Згідно із абз. З п.1 Прикінцевих положень КПК України, який 20.11.2012 набрав чинності, ч. 4 ст. 216 цього Кодексу вводиться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом, тобто не пізніше 20.11.2017.
Положенням абзацу 2 п. 1 перехідних положень КПК України після введення в дію положень ч. 4 ст. 216 цього Кодексу, тобто після 20.11.2017, кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначених цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не пізніше двох років.
Виходячи із цих положень КПК України один із слідчих підрозділів органу прокуратури - слідчий відділ є органом досудового розслідування.
Місцезнаходження третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України визначено за адресою: 04070, м. Київ, Подільський район, вул. Борисоглібська, 18.
Тобто на теперішній час, у слідчих третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України є законні підстави для подання клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження до Подільського районного суду м. Києва.
Вказана правова позиція викладена неодноразово у листах Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на адресу апеляційних судів областей та міста Києва - вих. № 223-1650/4-16 від 16.06.2016 та вих. № 223-1381/0/4-17 від 20.07.2017.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні насильницьких злочинів, які вчинялися з перевищенням наданих законом повноважень представника правоохоронного органу, що призвело до загибелі особи та спричинення іншим трьом особам тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, є необхідним застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби із 21.00 по 06.00 год., що пов`язано з необхідністю виконання обов`язку проходження військової служби у денний час.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 197 КПК України, прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у період доби із 21,00 по 06,00 год., терміном на 60 діб, у межах строку досудового розслідування; заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у визначений період доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .»
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з викладених у ньому підстав; підозрюваний та захисник щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на сукупність обставин, зазначених в ст. 178 КПК України та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши пояснення прокурорів, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 19.02.2014 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 1 ст. 119 та ст. 128 КК України.
У даному кримінальному провадженні 21.06.2018 відповідно до вимог ст. 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 121 та ст. 128 КК України. В зв`язку із неможливістю вручення вказаного повідомлення про підозру ОСОБА_5 внаслідок не встановлення місцезнаходження останнього, були вжиті заходи у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, а саме направлено поштою на адресу його реєстрації, співпадаючого з адресою знаходження УСБУ у Хмельницькій області.
05.07.2018 з кримінального провадження № 0000004 виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 121 та ст. 128 КК України із присвоєнням номера провадження - №0001658.
Постановою від 30.07.2018 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
В той же день досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001658 було зупинено в зв`язку із оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до повідомлень Управління СБ України у Хмельницькій області ОСОБА_5 відповідно до розпоряджень ЦСО «А» СБ України перебуває у службовому відрядженні в районі проведення ООС в Луганській області з 10.06.2018 по даний час, та його місце знаходження і військовий підрозділ, до якого він прикомандирований, вказаному Управлінню невідомі, у зв`язку з чим, повістки, виклики, інша кореспонденція, яка надходила на ім`я ОСОБА_5 до Управління СБ України у Хмельницькій області, йому не вручалась.
20.12.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001658 відновлено в зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .
Виїздом прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України до району проведення ООС в Луганській області встановлено, що ОСОБА_5 дійсно виконує свої службові обов`язки та проходить військову службу безпосередньо на лінії зіткнення з противником, поблизу смт. Станиця Луганська Луганської області.
20.12.2018 відповідно до вимог ст. 278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , у скоєнні наступних кримінальних правопорушень:
перевищення службових повноважень, тобто умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалося застосуванням зброї, а саме злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011);
вбивства, через необережність, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України;
необережного тяжкого тілесного ушкодження, тобто злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
20.12.2018 постановою прокурора у кримінальному провадженні № 0001658 розшук ОСОБА_5 припинено.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 оцінюю у сукупності обставини, зазначені в ст. 178 КПК України: наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність у нього родини та відсутність у нього утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; відсутність судимості у підозрюваного.
Крім цього, враховую наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування; знищити чи спотворити підозрюваним речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у справі; незаконно впливати на свідків, експертів, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведеним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, а інші запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням особистої свободи підозрюваного не здатні запобігти ризикам переховування та протиправного впливу на потерпілого та свідків.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , в період доби з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., строком до 08.01.2019 включно; відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені КПК України, а саме:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; та на підставі ч. 1 ст. 180 КПК України у відмові у задоволенні клопотання ОСОБА_34 щодо передачі на поруки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистої поруки, з тих підстав, що заявником належним чином не доведено, що підозрюваний заслуговує на довіру, має високі якості і те, що заявник спроможний забезпечити належну поведінку і виконання на підозрюваного обов`язків.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196, 205, 309, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання першого заступника Головного військового прокурора ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , в період доби
з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., строком до 08.01.2019 включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені КПК України, а саме:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк дії даної ухвали до 08.01.2019 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_34 щодо передачі на поруки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистої поруки.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційної інстанції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1