ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/2128/20 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 635/7158/20 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
№ 1-кс/635/1777/2020
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представників третьої особи - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2020 про відмову в задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000529 від 20.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2020 у задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000529 від 29.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, про арешт майна відмолено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000529 від 29.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України та накласти арешт на 226 акумуляторних батарей від транспортних засобів, які були вилучені під час обшуку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Пономаренки, вул. Депутатська, 7, заборонивши їх відчуження, право розпорядження та користування; місцем зберігання 226 акумуляторних батарей від транспортних засобів визначити камеру зберігання речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що під час проведеного 31.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді обшуку вилучені 226 акумуляторних батарей від транспортних засобів, що належать потерпілому ОСОБА_10 , постановою слідчого були визнані речовими доказами.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вказані 226 акумуляторних батарей від транспортних засобів, якими протиправно заволоділи та розпорядились за власним розсудом невідомі особи, є предметом кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, і можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В клопотанні про арешт майна зазначено, що необхідність накладення арешту на 226 акумуляторних батарей від транспортних засобів зумовлена необхідністю збереження предмета злочину та запобіганню ризику їх відчуження особами, які їх придбали.
Проте, слідчим суддею при постановленні ухвали про відмову в накладенні арешту, не враховано факт того, що вилучене майно є безпосередньо предметом злочину і процесуально визнано речовим доказом.
Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представників третьої особи, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, беручи до уваги, що прокурором під час звернення до суду з клопотанням про арешт майна не дотримано граничних строків звернення та враховуючи приписи пункту 3 частини 1 статті 169, частини 5 статті 171 КПК України, дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та повернення тимчасово вилученого майна особам, в яких воно було вилучено.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.
З матеріалів, доданих до клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що в провадженні Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000529 від 29.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.
30.10.2020 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.10.2020, в період часу з 21 год. 00 хв. по 01 год. 37 хв. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_11 , з метою виявлення та вилучення майна, що належить потерпілому ОСОБА_10 .
Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з твердженням слідчого судді, що граничний строк звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна закінчується 02.11.2020 о 01 годині 37 хвилин, в той час як таке клопотання направлено до суду засобами поштового зв`язку «Нова пошта» 02.11.2020 о 17:01.
Разом з цим, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам статті 171 КПК України, а частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Слідчий суддя всупереч вимогам частини 2 статті 171 та частини 3 статті 172 КПК України не звернув уваги на те, що клопотання прокурора не відповідає вимогам законодавства, а тому суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у тому вигляді, в якому воно надано до суду та позбавлений можливості в такому випадку надати оцінку доцільності відмови чи задоволення клопотання прокурора про арешт майна в розумінні положень частини 1 статті 170 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із поверненням матеріалів за клопотанням прокурора про арешт майна на 72 години для усунення встановлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 18.11.2020 скасувати.
Матеріали за клопотанням прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000529 від 20.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України повернути прокурору та встановити строк в 72 години для усунення недоліків.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: