24.12.2020 363/2659/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
його представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні угоду про примирення від 25 червня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000417 щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, судимого:
02.10.2020 року цим же судом за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

13.03.2018 року протягом дня ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення в приміщенні квартири АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу взяв банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 свого брата потерпілого ОСОБА_4 . В подальшому прибув до супермаркету «Еко Маркет» у м. Вишгороді по вул. Шолуденка, 1, де за допомогою терміналу самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк» змінив фінансовий номер прив`язаний до цієї картки на власний мобільний номер НОМЕР_2 .

Далі в цей же день близько 20 год. за місцем проживання в кв. АДРЕСА_2 за допомогою комп`ютера через мережу інтернет на сайті www.moneyveo.ua ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», з використанням згаданої банківської картки, видаючи себе за власника картки потерпілого ОСОБА_4 , уклав кредитний договір № 320845758, маючи намір його не виконувати, і тим самим шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами, перерахованими на банківську картку потерпілого в розмірі 3 500 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

14.03.2018 року протягом дня ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, прибув до інтернет кафе «It Land» у м. Києві по бул. Вернадського, 79, де за допомогою комп`ютера через мережу інтернет на сайті www.megagroshi.com.ua ТОВ «Фінтеч Лаб» з використанням згаданої банківської картки, видаючи себе за власника картки потерпілого ОСОБА_4 , уклав кредитний договір № 78882, маючи намір його не виконувати, і тим самим шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами, перерахованими на банківську картку потерпілого в розмірі 3 000 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

25.06.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість у вчиненні згаданого кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що протягом 3 (трьох) місяців з дня затвердження цієї угоди (тобто з 24 грудня 2020 року в даному випадку) обвинувачений ОСОБА_6 зобов`язується сплатити на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Сторони визначили призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_6 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для її сторін є:

-обмеження прав обвинуваченого і потерпілого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України;

-відмова обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Положення ст.ст. 394, 424, 473 КПК України сторонам роз`яснено, які для них є зрозумілими.

Обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлює, що у разі невиконання ним цієї угоди потерпілий чи прокурор відповідно до ст. 476 КПК України упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та здійснення судового розгляду у межах кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлює, що умисне невиконання даної угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У суді обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміючи свої процесуальні права, наслідки укладання та затвердження цієї угоди, а також характер висунутого обвинувачення, погоджуючись з його кваліфікуючими ознаками та визнаючи вину, підтримав умови вказаної угоди і просив про її затвердження.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник в суді ствердили про затвердження вказаної угоди й ухвалення вироку.

Позиція сторін є добровільною. Прокурор висловився про затвердження угоди й призначення обвинуваченому покарання визначеного в угоді.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_6 у шахрайстві вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно, і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставини, які б обтяжували покарання, у справі відсутні.

Суд при затвердженні погодженої міри покарання враховує характер та ступінь вчиненого ОСОБА_6 тяжкого злочину, конкретні обставини справи, те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро покаявся характеризується задовільно, раніше судимий, проте кримінальні правопорушення у цій справі вчинив уперше й щодо рідного брата з яким примирився.

Визначене в угоді покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Отже укладена між сторонами угода про примирення відповідає положенням статей 55, 65, 75, 190 КК України і має бути затверджена.

У той же час оскільки кримінальні правопорушення в цій справі ОСОБА_6 вчинив до постановлення попереднього вироку щодо нього від 02.10.2020 року, останньому належить призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним згідно ст. 75 КК України встановити ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю два роки з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374, 468-476 КПК України,

ухвалив:

угоду про примирення укладену 25.06.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України і за цим законом призначити йому узгоджене сторонами покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним вироком цього ж суду від 02.10.2020 року у виді 2 (двох) років обмеження волі, більш суворим остаточно ОСОБА_6 визначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя