Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3785/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 07.10.2020 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: ноутбук Леново s/n MPOPCEAG; чотири пластикові картки від сім-карток; дві мікро-СД; мобільний телефон без назви чорно-сірого кольору; мобільний телефон Мейзу; дванадцять патронів; мобільний телефон Нокіа; мобільний телефон Самсунг; планшет Леново s/n НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що вказані речі та грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, мають доказове значення у кримінальному провадженні №0000161, тому накладення арешту на них необхідно з метою забезпечення їх збереження як речових доказів.
В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує частково, за виключенням накладення арешту на вилучені ноутбук Леново, чотири пластикові картки від сім-карток, дві мікро-СД та планшет Леново, оскільки вони не мають доказового значення у кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000161 від 25.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, за повідомленням про те, що група осіб на території Миколаївської області за місцями свого мешкання та на спеціально підготовлених ділянках здійснюють незаконний посів і вирощування рослин роду конопель з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу та його реалізації для отримання грошової винагороди.
Досудовим розслідуванням встановлено причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є організатором протиправної діяльності, здійснює координацію та контроль за діями учасників груп та безпосередньо підшуковує замовників наркотичних засобів для подальшого збуту.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 залучив до організації та вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до досягнутої домовленості, діючи за вказівкою ОСОБА_5 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 займається зберіганням насіння коноплі, врожаю рослин роду коноплі (висушує та займається фасуванням для передачі організатору).

07.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: ноутбук Леново s/n MPOPCEAG; чотири пластикові картки від сім-карток; дві мікро-СД; мобільний телефон без назви чорно-сірого кольору; мобільний телефон Мейзу; дванадцять патронів; мобільний телефон Нокіа; мобільний телефон Самсунг; планшет Леново s/n НОМЕР_1 .
08.10.2020 року постановою слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 перелічені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000161.
З урахуванням того, що вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 мобільні телефони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити частково.
В частині накладення арешту на ноутбук, пластикові картки від сім-карток, мікро-Сд, патрони та планшет, беручи до уваги позицію слідчого, слід відмовити, оскільки вказані речі не мають доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000161.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 07.10.2020 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: мобільний телефон без назви чорно-сірого кольору; мобільний телефон Мейзу; мобільний телефон Нокіа; мобільний телефон Самсунг.
В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7