Провадження № 1-кп/554/630/2020
Дата документу 21.12.2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0001977 від 14.10.2020за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.12.2010 року Київським районним судом м.Полтава, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 28.04.2011 року Київським районним судом м.Полтава, за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;Звільнений 26.07.2013 року по завершенню іспитового строку.
- 24.02.2012 року Київським районним судом м.Полтави, за ч. 2 ст. 186. ст. 69 КК України. до 2 років 6 місяців позбавлення волі.Звільнений 06.08.2014 року по відбуттю строку покарання.
- 23.06.2015 року Октябрським районним судом м.Полтави. за ч. 2 ст. 190 КК України, до сплати штрафу в розмірі 850 грн.;
- 15.09.2015 року Київським районним судом м.Полтави, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки:
- 29.05.2017 року Ленінським районним судом м.Полтава. за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати частину покарання по вироку Київського районного суду м.Полтава від 15.09.2015 року.Остаточно засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.12.2017 року Київським районним судом м.Полтава. за ч. 1 cт. 187 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 cm. 70 КК України, частину приєднано по вироку Ленінського районного суду м.Полтава від 29.05.2017 року. Остаточно засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі. 14.02.2020 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 24 дня, відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.02.2020.

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та Угоду про примирення від 26 листопада 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , 09.10.2020 року близько 21 год. 42 хв., перебуваючи по вул. Героїв Чорнобильців, 2 в м. Полтава, діючи повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом допомоги у знятті коштів з банкомату, отримавши доступ до банківської картки потерпілого «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , заволодів грошовими коштами в сумі 6200 грн. У подальшому розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення від 26 листопада 2020 року та призначити узгоджену міру покарання.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України відповідно до ч.4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 6200 гривень, який відшкодовано у повному обсязі. Під час досудового розслідування потерпілим цивільний позов не заявлено, жодних претензій до обвинуваченого не має, а обвинувачений ОСОБА_4 не несе перед потерпілим зобов`язань щодо іншого відшкодування заподіяної матеріальної чи моральної шкоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди про примирення вповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Обвинувачений та потерпілий заявили, що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди.

Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 не одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, відшкодував потерпілому матеріальні збитки у повному обсязі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненні злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільній позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373-374, 394, 468-469, 474- 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, від 26 листопада 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі 3 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6 чи ч.7 ст. 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1