Справа № 729/305/20
1-кп/729/79/20 р.

У Х В А Л А
10 вересня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
встановив :
Під час дослідження доказів у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими доказів, зокрема, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.10.2017 року зі схемою до протоколу огляду ДТП з підстави, що вказаний огляд було проведено за участі понятого, який є працівником поліції і що суперечить вимогам ч.7 ст.223 КПК України, крім того у протоколі невірно зазначені вихідні дані пригоди; протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 року, оскільки слідчий експеримент був проведений без участі підозрюваного, що є порушенням його права на захист, до нього не додано фототаблиці, протокол надруковано на технічних засобах, а не написано від руки на місці проведення експерименту, він проведений з порушенням методики, у автомобіля, який був залучений до експерименту слідчим не перевірено відповідність його технічних можливостей технічним можливостям автомобіля Фольксваген Транспортер за участю якого сталася ДТП та просив визнати очевидно недопустимими доказами, як похідними, висновок транспортно-трасологічної експертизи та висновок автотехнічної експертизи.
Обвинувачений підтримує заявлене адвокатом клопотання.
Прокурор, потерпілий та його представник у судовому засіданні заперечили проти даного клопотання вважаючи його безпідставним. Прокурор в судовому засіданні вказав, що обставини, на які вказує адвокат як підставу визнання доказів очевидно недопустимими нічим не обґрунтовано і є його суб`єктивною думкою. Експертизи у провадженні були проведені на підставі належно складених слідчим протоколів.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, доходить до такого.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Частиною 2 ст.87 КПК України визначено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
За приписами статті 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Відповідно до ч.ч.3,6 ст.240 КПК України, до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Частиною 7 ст.223 КПК України закріплено, що понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.
На даному етапі судового розгляду судом встановлено, що залучений до проведення огляду місця ДТП якості понятого ОСОБА_8 не є працівником правоохоронного органу, тому встановлення з цієї причини, на яку, зокрема, вказує адвокат, як очевидно недопустимим доказом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.10.2017 року зі схемою до протоколу огляду ДТП на даний час підстав суд не вбачає. Разом з тим, не встановлено і очевидної недопустимості доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 року, оскільки при його дослідженні стороною захисту не наведено достатніх підстав робити висновок, що слідчим при його проведенні було порушено порядок його проведення чи права підозрюваного.
Зважаючи на викладене, заявлені докази, які просить визнати очевидно недопустимим захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , можуть бути визнано недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду обвинувального акту, шляхом дослідження кожного доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає і вважає передчасним вирішувати питання про недопустимість доказів .
За таких обставин на даній стадії судового розгляду відсутні підстави для встановлення заявлених захисником обвинуваченого доказів очевидно недопустимими.
Керуючись ст.ст.89,358,369-372 КПК України, суд
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про встановлення очевидної недопустимості доказів відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя