Справа № 504/1312/19
Провадження № 1-кп/504/448/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 23.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, українця за національністю, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця номера обслуги радіотелефоніста 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, військовий квиток серії НОМЕР_2 , -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває дотепер.

26.03.2018 року ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом.

Цього ж дня, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2018 року № 38-РС ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового складу, який останній уклав 26.03.2018 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2018 року № 63 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги - радіотелефоніста 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 26.03.2018 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу на посаді номера обслуги - радіотелефоніста 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги - радіотелефоніста 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 30 хв. 18.04.2018 року, самовільно залишив зазначену військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ,та продовжував ухилятися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 08 год. 30 хв. 04.04.2019 року, проводячи час на власний розсуд.

Протягом зазначеного періоду дезертирства в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, солдат ОСОБА_4 командування військової частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд за адресою свого проживання: м. Баштанка, Миколаївської області.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він, будучи військовослужбовцем служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги - радіотелефоніста 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 30 хв. 18.04.2018 року, самовільно залишив зазначену військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ,та продовжував ухилятися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 08 год. 30 хв. 04.04.2019 року, проводячи час на власний розсуд.

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), а саме в тому, що він, будучи військовослужбовцем служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді номера обслуги - радіотелефоніста 2 реактивного артилерійського взводу 1 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 год. 30 хв. 18.04.2018 року, самовільно залишив зазначену військову частину, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 ,та продовжував ухилятися від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 08 год. 30 хв. 04.04.2019 року, проводячи час на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України за ознаками дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 408 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Судові витрати по провадженню відсутні.

Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового терміну ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1