Провадження № 11-сс/4823/23/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2020 року,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_8

перекладача ОСОБА_9 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

особи, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.12.2020 року задоволено клопотання прокурора та визнано наявність підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) під вартою до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації.

Строк дії ухвали встановлено до 28.02.2021 року.

Задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя обґрунтував свої висновки тим, що екстрадиційна перевірка відносно ОСОБА_7 на даний час не завершена, обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 не встановлено, рішення про його видачу Офісом Генерального прокурора не прийнято, а підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, для забезпечення його видачі на запит компетентних органів Російської Федерації відсутні.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, звільнивши його з-під варти у залі суду.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначила, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_7 має постійне житло в м. Києві, де проживає його сім`я, бажає постійно проживати на території України, має міцні соціальні зв`язки в Україні, докази щодо його ухилення від правосуддя у Російській Федерації відсутні, а розшук підозрюваного сам по собі не може свідчити про ухилення його від слідства.

Зазначає, що матеріали клопотання прокурора не містять даних про те, що ОСОБА_7 був обізнаний про його кримінальне переслідування правоохоронними органами Російської Федерації, а тому відсутні підстави вважати, що він вчинив будь-які дії, спрямовані на ухилення від правосуддя у запитуючої стороні.

Також сторона захисту звертає увагу на міцні соціальні зв`язки та стан здоров`я ОСОБА_7 , яке не може бути належно підтримане в умовах слідчого ізолятора.

Крім того, 07.08.2020 року ОСОБА_7 було подано заяву до Управління ДМС у Чернігівській області про визнання його біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, під час тримання під вартою, він позбавлений можливості зібрати та надати до уповноваженого органу, що реалізує державну політику у сфері біженців, всі необхідні документи та докази. Крім того, протягом розгляду документів в межах процедури визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог ч. 4 ст. 590 КПК України не буде прийнято рішення про його видачу чи відмову у видачі.

Апелянт наголошує на відсутності у ОСОБА_7 будь-яких намірів переховуватись від правоохоронних органів та покидати територію України.

Посилаючись на ст. 585 КПК України, сторона захисту вважає, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.

Згідно ч.ч. 6, 10, 11 ст. 584 КПК України строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом; екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців; у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Матеріалами провадження встановлено, що слідчим відділом Відділу поліції № 1 слідчого управління Управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації у місті Владивосток Приморського краю здійснюється досудове розслідування у кримінальній справі № 035860 від 15.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації.

Слідчим відділом Управління ФСБ Росії по Приморському краю 08.06.2016 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченого за вчинення зазначених злочинів. Проте, пред`явити обвинувачення ОСОБА_7 особисто не виявилося можливим, у зв`язку з чим його 08.06.2016 року оголошено у міжнародний розшук.

Постановою Фрунзенського районного суду міста Владивостока від 24.06.2016 року у справі № 3/11-88/2016 обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Працівниками прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України 05.06.2020 року розшукуваного ОСОБА_7 затримано.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.06.2020 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19.06.2020 року, до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.07.2020 року, залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 04.08.2020 року, до ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_7 діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими злочинами та в розумінні ч. 1 ст. 573 КПК України є екстрадиційними.

Передбачені ст. 49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вищезгадані злочини не закінчилися.

Під час проведення екстрадиційної перевірки установлено, що за повідомленням УДМС України в Чернігівській області від 26.10.2020 року ОСОБА_7 знаходиться у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Термін дії довідки про звернення за захистом в Україні встановлено до 28.02.2021 року.

Передбачені ч. 2 ст. 585 КПК України обставини, які гарантують запобігання втечі ОСОБА_7 та забезпечення в подальшому його видачі, відсутні.

Тому, на думку колегії суддів, є наявними, визначені ст. 584 КПК України, правові підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 , оскільки такий повинен запобігти можливим ризикам уникнення останнього екстрадиції та потрібен для створення необхідних умов щодо фактичної передачі останнього російській стороні. При цьому, враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, а також факт перебування його у міжнародному розшуку як такого, що переховується від органів досудового слідства Російської Федерації. Більш м`які запобіжні заходи за таких умов не спроможні гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 в межах ініційованої екстрадиційної процедури.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має постійне житло в м. Києві, має міцні соціальні зв`язки, дружину, виховує малолітню дитину, за станом здоров`я не може перебувати під вартою, не спростовують ризиків ухилення останнього, з метою уникнення передачі його компетентним органам Російської Федерації.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 від правосуддя у запитуючій стороні не ухилявся, слід визнати непереконливими з урахуванням доданих до клопотання матеріалів на його обґрунтування, зокрема даних про оголошення останнього у федеральний та міжнародний розшук.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку слідчий суддя не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність рішень прийнятих компетентними органами інших іноземних держав, а лише перевіряє наявність підстав, достатніх для застосування чи продовження щодо особи обмежувальних заходів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються викладеним.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

На підставі вище викладеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2020 року про визнання наявності підстав для подальшого тримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 під вартою (екстрадиційним арештом) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4