Провадження № 11-кп/824/1081/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
із участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, із середньою спеціальною освітою, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2018 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2019 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до покарання у виді 3 місяців арешту;

- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2020 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 72 КК України, до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.115, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 05 серпня 2020 року.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, вчинених за наступних обставин.

05.08.2020 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 11-А, переконавшись що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення викрав майно, що належить ТОВ "Епіцентр-К", а саме: бальзам «Нівея», в кількості 3 шт., загальною вартістю 306 грн. (без урахування ПДВ), окуляри сонцезахисні в кількості 2 шт., загальною вартістю 174 грн. 08 коп. (без урахування ПДВ), після чого з місця вчинення злочину зник.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 спричинив ТОВ "Епіцентр-К", майнову шкоду на загальну суму 480 грн. 08 коп. (без урахування ПДВ).
Крім того, 05.08.2020 року близько 14 год. 15 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні гіпермаркету «Ашан», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 15-А, повторно, таємно, намагався викрасти чуже майно, а саме: гель для гоління «Gillette Mach 3», в кількості 5 шт., загальною вартістю 470 грн. 21 коп. (без урахування ПДВ), антисептик «Gillette», в кількості 5 шт., загальною вартістю 323 грн. 79 коп. (без урахування ПДВ), бальзам для гоління «Нівеа», в кількості 4 шт., загальною вартістю 385 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ), однак свій умисел до кінця не довів з причин що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони вказаного гіпермаркету.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_8 міг спричинити ТОВ АШАН Україна "ГІПЕРМАРКЕТ", майнову шкоду на загальну суму 1 179 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ).

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором подано апеляційну скаргу, у якій він не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації протиправних дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2018 року, яким ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на підставі ст.71 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. У решті вирок залишити без змін.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що відповідно до оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 раніше судимий 07 травня 2018 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України. Злочини, у вчиненні яких обвинуваченого визнано винним вироком Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, останній вчинив 05 серпня 2020 року. В той же час, відомостей щодо виконання покарання за попереднім вироком не зазначено. Тобто, не відбувши покарання у виді штрафу за попереднім вироком, обвинувачений вчинив низку нових злочинів.

Відповідно до положень ст.71 КК України дані обставини є підставою для призначення покарання обвинуваченому за сукупністю вироків. Однак, в резолютивній частині оскаржуваного вироку, покарання обвинуваченому визначено без урахування зазначених обставин. Таким чином до обвинуваченого необґрунтовано не застосовано положення ст.71 КК України, які підлягали обов`язковому застосуванню.

Обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду першої інстанції змінити, пом`якшити призначене йому покарання і призначити: за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 6 місяців арешту; за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Обґрунтовуючи свої доводи зазначає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним щодо його особи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, позицію прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора, оскільки обвинуваченим було сплачено штраф та вважав необґрунтованими вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Згідно з положеннями ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема і те, що він раніше судимий, в тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та відбував покарання у виді позбавлення волі, проте належних висновків не зробив та знову вчинив протиправні дії.

Щире каяття, визнано районним судом як обставина, яка згідно з ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_8 .

Обставин, що у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом першої інстанції не встановлено.

Із огляду на зазначене, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, із урахуванням положень ст.70 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному.

Крім того, до суду апеляційної інстанції було надано постанову старшого державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_10 від 21 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої ОСОБА_8 було сплачено штраф у розмірі 850 гривень призначений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2018 року. Таким чином, підстави для застосування положень ст.71 КК України та призначення покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків відсутні.

Отже, будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, апеляційним судом під час апеляційного розгляду встановлено не було. Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційні скарги без задоволення, а вирок - без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційні скарги прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Головуючий :

Судді :