Справа № 706/1040/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному кримінальному провадженні в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 12.08.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Івангород Христинівського району Черкаської області, українець, громадянин України, із середньо освітою, не працюючий, не одружений, який зареєстрований та фактично проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий 17.04.2007 року Христинівським районним судом Черкаської області, засуджений за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі ВК середнього РБ для засуджених вперше, в силу ст. 89 КК України судимість знята та погашена у встановленому законом порядку.

ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин. А самевін 11 серпня 2020 року, перебуваючи по вулиці Вишневій в с. Івангород Христинівського району Черкаської області, у зв`язку з браком грошових коштів, з метою власного збагачення, вирішив вчинити крадіжку великої рогатої худоби (бичка), який випасався на узбіччі, що прилягає до вулиці Вишневої в с. Івангород Христинівського району Черкаської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір 11 серпня 2020 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що на узбіччі, де випасалась велика рогата худоба (бичок) немає сторонніх осіб, якими він міг бути викритий, шляхом вільного доступу пройшов на вказане місце, де підійшов до великої рогатої худоби (бичка) та витягнувши із землі кілок із ланцюгом до якого була прикута велика рогата худоба (бичок), що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , здійснив крадіжку великої рогатої худоби (бичка) вагою 351 кг, вартістю 38 грн. за 1 кг живої ваги та в подальшому здійснив продаж великої рогатої худоби (бичка), чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 13 338 гривень.

Своїми умисними, протиправними, суспільно-небезпечними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора надійшло клопотання, в якому зазначається враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до ч. 1 ст. 302, ст.ст. 381-382 КПК України просить розглянути кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_5 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій вказує, що він ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302, ст. ст. 381, 382 КПК України та надає згоду на розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та їх не оспорює.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст.185 КК України.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Як особа, ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Суд враховує, що обвинувачений сприяв розкриттю злочину, пом`якшуючі обставини та матеріальне становище. При таких обставинах, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волізвільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обовязки.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:бичок вагою 351 кілограм, який переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання копії вироку суду.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченомустаттями 381та382цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1