Справа № 503/1785/20
Провадження № 1-кп/503/14/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000123 від 06.04.2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого провідником в регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», раніше не судимого в розумінні положень ст.89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено, що 06.04.2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним мопедом марки «Suzuki Lets», без номерного знаку, у світлий час доби, виїхавши з території магазину «Лайм», розташованого на перехресті вулиць Садової та Армійської у м. Кодима Одеської області, на асфальтовану дорогу в напрямку вул. Юзефа Любомирського у м. Кодима Одеської області, та продовжуючи рух на ділянці проїзної частини, де організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку та дорожня розмітка відсутня, в порушення п.п.2.9 «а», 11.3, 12.1 ПДР України (введені в дію 01.01.2002 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року), якими передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також виїзд на смугу зустрічного руху на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перебуваючи за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, під час руху по правій смузі свого напрямку руху, рухаючись із швидкістю приблизно 40 км/год, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, а саме: передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно, розраховуючи на їх відвернення, гарантовано не забезпечив рух керованого ним мопеду в межах своєї смуги руху, відволікся від керування, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, за відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням транспортним засобом, в результаті чого допустив неконтрольований виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з мопедом марки «Yamaxa Jog», без номерного знаку, під керуванням ОСОБА_7 , на якому позаду водія перебувала потерпіла ОСОБА_4 . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій спричинений закритий перелом зовнішньої щиколотки лівої гомілки, який належить до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження відповідно до п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, як такий, що викликає тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 день.
Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п.2.9 "а", 11.3 п.12.1 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.
Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що мало місце діяння - злочин, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 року, чинній станом на 06.04.2020 року).
24.11.2020 року у м. Кодима між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення. Відповідно до змісту угоди сторони визначили покарання за ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 року, чинній станом на 06.04.2020) у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину за ч.1 ст.286 КК України (в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 року, чинній на 06.04.2020 року) визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження не оспорює, просив затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила затвердити дану угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Прокурор та захисник вважали, що є всі підстави для затвердження угоди.
Перед ухваленням рішення суд відповідно до вимог ст.474 КПК України з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_5 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести обвинувачення; право мовчати; право мати захисника; право допитати свідків і подати докази; наслідки укладення угоди, наслідки невиконання; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення суд роз`яснив потерпілому наслідки затвердження угоди, а також обмеження щодо оскарження вироку. Потерпіла підтвердила, що претензій до ОСОБА_5 не має. Жодних інших умов стосовно відшкодування шкоди в угоді вони не узгоджували.
Суд, заслухавши сторони і переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 знаходився за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, що в розумінні ст.67 КК України є обставиною, яка обтяжує його покарання; особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований та отримує постійний грошовий дохід, раніше не судимий, та відповідно до ст.66 КК України наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Визначаючи розмір штрафу, суд зауважує, що по 01.07.2020 року діяла санкція ч.1 ст.286 КК України в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 року - "штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого".
Натомість, 01.07.2020 року набрав чинності Закон №2617-VIII, відповідно до якого внесено зміни до санкції ч.1 ст.286 КК України ("в абзаці другому частини першої слова "від двохсот до п`ятисот" замінено словами "від трьох тисяч до п`яти тисяч", а слова "або без такого" виключено").
Ретельний аналіз цих правових норм, свідчить про те, що Закон України №2617-VIII посилює кримінальну відповідальність (збільшено штраф) і погіршує становище особи, а тому згідно ч.2 ст.5 КК України не має зворотної дії в часі.
Враховуючи те, що обвинувачений вчинив злочин до 01.07.2020 року, то при кваліфікації його дій та визначенні розміру штрафу застосуванню підлягає ч.1 ст.286 КК в редакції Закону України № 586-VI від 24.09.2008 року, чинній станом на 06.04.2020 року.
За таких обставин обґрунтованим є узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати за проведення судових авто-технічних експертиз в загальній сумі 4903 гривень 14 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України.
Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24 листопада 2020 року, укладену у місті Кодимі між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення у кримінальному провадженні №0000123, порушеному за ч.1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (в редакції Закону України №586-VI від 24.09.2008 року, чинній станом на 06.04.2020 року), та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових авто-технічних експертиз в сумі 4903 (чотири тисячі дев`ятсот три) гривні 14 копійок.
Речові докази: мопед марки «Suzuki Lets», без номерного знаку - залишити власнику ОСОБА_5 ; мопед марки «Yamaxa Jog», без номерного знаку залишити власнику ОСОБА_7 .
Скасувати арешти, накладені на майно відповідно до ухвал слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області у даному кримінальному провадженні від 22.05.2020 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1