У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2020 р. м.Київ
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, для забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000231 та додані до нього матеріали, -
В С Т А Н О В И В:
Цивільний позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, для забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000231, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, шляхом позбавлення права на його відчуження.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні СВ Дніпровського районного відділу поліції ВП ГУ Національної поліції в Дніпровському районі м.Києва (слідчий ОСОБА_5 ), знаходиться кримінальне провадження №0000231 щодо самоправних, та шахрайських дій, скоєних відносно ОСОБА_3 громадянами ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Луцьк Волинської області) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 м.Луцьк Волинської області), щодо привласнення шляхом обману частки квартири та майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
11 серпня 2020 року в порядку ст.128 КПК України до кримінального провадження було долучено цивільний позов ОСОБА_3 (про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої злочином). В зазначеному позові ОСОБА_3 просить стягнути з відповідачів майнову шкоду у сумі 1042083 гривні та моральну шкоду в сумі 100000,00 гривень, а всього 1142083 гривни, яка завдана зазначеним злочином. ОСОБА_3 було визнано потерпілою в зазначеному кримінальному провадженні.
Оскільки особисті речі ОСОБА_3 були придбані за особисті кошти відповідно до договорів купівлі-продажу №25 від 02 жовтня 2019 року та №26 від 03 березня 2020 року, знаходяться в сторонньої особи в орендованій ній квартирі АДРЕСА_2 , цивільний позивач ОСОБА_3 просить суд накласти арешт на квартиру шляхом позбавлення права на його відчуження.
Цивільний позивач, прокурор та зацікавлено особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином. Надали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Крім того, цивільним позивачам ОСОБА_3 було подано до суду клопотання про уточнення її вимог щодо накладення арешту на майно, а саме відмови від вимог щодо накладання арешту на рухоме майно.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 15.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ст.356 КК України (кримінальне провадження №0000231).
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

11.08.2020 ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві з клопотанням про доручення до матеріалів кримінального провадження №0000231, цивільного позову, в порядку ст.128 КПК України, про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінальних правопорушень на загальну суму 1142083 гривень, яких матеріальна шкоду у розмірі 1042083 гривень та моральну шкоду у розмірі 100000 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди, цивільним позивачем наведено розрахунки вартості майна, яке було придбане нею за особисті кошти відповідно до договору купівлі-продажу №25 від 02.10.2019 та №26 від 03.03.2020 та на даний час привласненні стороною, яка на думку цивільного позивача, скоїла злочини відносно неї.
Відповідно до ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання цивільного позивача та накладення арешту на зазначене вище майно, шляхом позбавлення права на його відчуження.
Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до відчуження майна, що позбавить можливості відшкодування можливої шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст.167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, для забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні №0000231 задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості, квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на його відчуження.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1