Справа № 305/1449/20
Номер провадження 1-кс/305/322/20
УХВАЛА

24.09.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше несудимого, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що 23.09.2020 о 16 годин 15 хвилин, в м. Рахів, по вул. Миру, Рахівського району Закарпатської області, неподалік будинку № 52, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне збагачення, шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи на меті отримання незаконної грошової винагороди та використання таких коштів, з метою продовження незаконного обігу психотропних речовин, шляхом передачі з рук в руки, збув ОСОБА_8 психотропну речовину обіг якої обмежено на території України, а саме амфетамін загальною вагою близько 2,0 грам, упакований в прозорий полімерний пакет прямокутної форми з полімерними застібками, що стало безпосередньою реалізацією збуту психотропної речовини.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020 за № 0000582 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та розпочато досудове розслідування.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Так, у ході досудового розслідування здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_7 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, протоколом обшуку від 23.09.2020, показаннями свідків в тому числі, які залучалися в якості понятих ОСОБА_9 від 23.09.2020, свідка ОСОБА_10 від 23.09.2020, свідка ОСОБА_8 від 23.09.2020, протоколом огляду місця події від 23.09.2020, протоколом затримання від 23.09.2020, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на викладене, 23 вересня 2020 року в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному збутінаркотичних засобів, психотропних речовин.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_7 передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, і згідно ст. 12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зі сторони підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, шляхом погроз, умовлянням чи підкупом незаконно впливати на свідків скоєння ним злочину.

Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до групи тяжких, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Крім цього, ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тому в органу досудового розслідування наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику незаконно впливати на свідків обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни наданих ним раніше показань.

Крім цього, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, у справі не допитано всіх свідків, а враховуючи те, що свідками є знайомі підозрюваного ОСОБА_7 , то перебуваючи на волі він матиме змогу впливати на них шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою зміни ними раніше наданих показань.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.95 КПК України, відповідно до яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. При цьому, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Як зазначає орган досудового розслідування у клопотанні, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки жоден з існуючих запобіжних заходів не можна застосувати до особи ОСОБА_11 , оскільки:

-особисте зобов`язання не можливо застосувати через те, що ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім цього, ОСОБА_7 ніде не працює та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Наведене дає підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, зможе виїхати з місця свого проживання, з метою уникнення кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 ;

-особисту поруку не можливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, із відповідною заявою не зверталась;

-заставу, як основний запобіжний захід, не можливо застосувати через те, що ОСОБА_7 ніде не працює, а також органу досудового розслідування не відомий його фінансовий стан, а крім того, жоден громадянин не звернувся із заявою про можливість внесення такої застави на відповідний депозитний рахунок;

-домашній арешт не можливо застосувати, враховуючи те, що ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім цього, ОСОБА_7 ніде не працює та може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На думку сторони обвинувачення, до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків з вищенаведених підстав.

Окрім цього, слідчий у клопотанні, з посиланням на ч. 3 ст. 183 КПК України просить визначити ОСОБА_7 заставу у максимальному розмірі, визначеному п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки у іншому випадку мета запобіжного заходу не буде досягнута.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити. вказав, що, в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення ним кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування впливати на свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні.

Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину вчиненні злочину заперечив, та зазначив, що у момент затримання він не збував наркотичні засоби, а лише отримав гроші, які він двічі позичав.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки мають бути дві підстави, а саме обґрунтована підозра та наявність ризиків. Проте, у клопотанні не зазначені докази, які б свідчили про те, що його підзахисний вчинив кримінальне правопорушення. Під час обшуку у його підзахисного було вилучено можливо наркотичну речовину. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Окрім наведеного просив долучити до матеріалів клопотання виписки із медичної карти та інші медичні документи ОСОБА_10 , яка є мамою підозрюваного ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 не заперечили щодо долучення до матеріалів клопотання медичної документації ОСОБА_10 .

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 23.09.2020, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 23.09.2020, протоколу огляду місця події від 23.09.2020 та протоколу обшуку від 23.09.2020 доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст. 177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Крім цього, ОСОБА_7 хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не одружений, не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, з метою подальшої фіксації обставин вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення у кримінальному провадженні є потреба для проведення додаткових слідчих дій та судових експертиз. Перебуваючи на волі, ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою ненадання чи надання неправдивих показань, а також знищити або сховати речі, що можуть бути речовими доказами.

З урахуванням встановленої наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного, який є молодим за віком, вперше притягується до кримінальної відповідальності, проживає з хворою мамою, та, з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_7 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, тощо.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, від 23.09.2020, ОСОБА_7 затриманий 23.09.2020 о 16.20 год., за підставами, передбаченими ч. 1 ст. 208 КПК України.

Відтак, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з 16 години 20 хвилин 23.09.2020.

Вирішуючи клопотання слідчого у частині визначення застави у максимальному розмірі, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Частиною 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 липня 2020 року встановлено на рівні 2197 гривень.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховується тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 його сімейний та майновий стан, зокрема те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого йому злочину, а також те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, молодий за віком та відсутність у нього постійного місця роботи. Також, при визначенні розміру застави слідчий суддя враховує те, що мати підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_10 потребує лікування у зв`язку із онкологічним захворюванням.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків та не становитиме для нього надмірного тягару.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків; зважаючи на особу підозрюваного та його майновий стан для визначення розміру застави, яка буде достатньою для забезпечення виконання ним, обов`язків передбачених КПК України та не становитиме для нього надмірного тягару, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше несудимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 21 листопада 2020 року о 16 годині 20 хвилин.

Визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 65910 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять) гривень, яка може бути внесена у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок суду у будь-який момент строку тримання під вартою.

У разі внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки:

1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час;

2) не відлучатися за межі Рахівського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати у разі наявності закордонний паспорт.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1