ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/330/21 Справа № 182/2330/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року клопотання прокурора було задоволено та продовжено щодо ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не більше, ніж на 2 місяці, тобто до 27.01.2021 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, яке може спонукати обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватись від суду, у разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язанного з триманням під вартою. Крім того, по провадженню не допитані потерпілий та свідки, тому існує обгрунтований ризик тиску на свідків та потерпілого з боку обвинуваченого, з метою зміни ними своїх показань.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11 2020 року скасувати, обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 18:00 до 07:00 години за адресою його реєстрації, на чому наполягав обвинувачений, а саме: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_8 не виявив бажання приймати участь в режимі відеоконференції та на зв`язок не вийшов, захисник заперечував проти розгляду клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого, але суд розглянув клопотання прокурора та задовольнив його, що свідчить про порушення норм КПК та Конституції України.
Також апелянт вказує на те, що обвинувачений знаходиться під вартою з 01.02.2020 року, 23.04.2020 року обвинувальний акт надійшов до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, але на даний час не проведено навіть підготовчого судового засідання, оскільки обвинувачений не доставляється до зали суду.
Зазначає, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має родину, до затримання працював, а також має житло, а саме квартиру у м.Нікополі, яку свого часу подарував рідній сестрі, але проживає у ній з її дозволу.
Крім того, захисник вважає, що стороною обвинувачення у клопотанні не надано доказів наявності зазначених ризиків, а тому судом безпідставно не було розглянуто питання застосування альтернативних, більш м`яких запобіжних заходів щодо його підзахисного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який просив апеляцію залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши надані матеріали і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак суд першої інстанції даних вимог Закону не дотримався.
Як витікає з приписів ч.1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Статтею 331 КПК України встановлено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вказані норми Закону є відсилочними, та, у свою чергу, кореспондуються зі статтями 193 та 199 КПК України, які регламентують порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та порядок продовження строку тримання під вартою.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно зі ст.. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, із системного аналізу вищенаведених норм кримінального процесуального закону убачається обов`язковість участі обвинуваченого під час продовження йому судом строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, статтею 336 КПК України передбачено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Як убачається з наданих матеріалів, 27.11.2020 року обвинувачений ОСОБА_8 від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився, натомість суд першої інстанції замість відкладення розгляду справи на іншу дату та здійснення конвоювання останнього для особистої участі в судовому засіданні здійснив судове провадження з розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 за відсутності обвинуваченого.
Таким чином, суд не прийняв всіх можливих заходів для забезпечення обов`язкової участі обвинуваченого в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Згідно ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 в межах цього кримінального провадження не оголошений у розшук, та був відсутній при розгляді клопотання прокурора, оскаржувана ухвала суду першої інстанції щодо не може вважатися законною і обґрунтованою. На переконання колегії суддів, допущені судом порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та мають наслідком безумовне скасування даної ухвали.
Вирішуючи ж питання доцільності продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів вважає, що ризики та обставини, які відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, існували та були враховані судом першої інстанції при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, а більш м`який запобіжний захід не в змозі запобігти ризикам протиправної поведінки ОСОБА_8 , а тому не може не погодитись із доводами сторони обвинувачення з цього приводу, які зазначені прокурором у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням загальних засад кримінального провадження і з метою забезпечення прав всіх учасників цього провадження, вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за викладених вище обставин.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити частково.
Продовжити щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27 січня 2021 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4