Справа № 741/439/20
1-кп/729/88/20 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000005 від 07.01.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, працюючого оператором-касиром ТОВ «Газ-ресурс» м. Бровари, одруженого, на утриманні має неповнолітніх дітей, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , в порядку 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участі : прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2020 близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи легковим автомобілем марки «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині автодороги по вул. Київська у м. Носівка Чернігівської області у напрямку від автомобільного мосту до вокзалу залізничної станції «Носівка», у порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які відповідно регламентують:
п. 2.3 п.п. « б» (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі);
п. 12.2 (у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги);
п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди),
проявив неуважність, відволікся від дорожньої обстановки, перевищив швидкість та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку по проїзній частині автодороги.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки: множинних переломів ребер: справа 2, 3, 4, 5 по передній підпахвовій лінії; зліва: 2, 3, 4, 5, 6 по підпаховій лінії, розриву міжхребцевого диску між 2 та 3 хребцями; розриву середньої долі правої легені, розрив висхідної частини аорти, крововилив в порожнину навколосерцевої сумки (тампонада серця); закритої внутрішньочерепної травми, крововиливів в м`які тканини голови, крововиливів в м`яку мозкову оболонку, крововиливів в шлуночки мозку, забійної рани та садна на голові; множинних саден в ділянці тазу, передньої черевної стінки, на правій кисті, на колінних суглобах, що в комплексі мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, як наслідок комплексу однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням його смерті на місці події.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 «б», 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди, та знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання , що дійсно 06.01.2020 року до них погостювати прийшли друзі, куми, посиділи , поспілкувалися . Алкоголь він не вживав . В обід дружина поїхала на роботу , ще трохи посиділи і розійшлися, а ОСОБА_8 попросила звозити її на вокзал , бо мала щось купити додому. Він підвіз її до магазину , де вона скупилася та підвозив її додому. Обвинувачений їхав не швидко, по своїй полосі , ближче до середини дороги. . На дворі було темно , дорогу освітлював ближнім світлом фар. В тому місці , де сталася ДТП вуличне освітлення відсутнє. Звідки взявся потерпілий не може сказати , обвинувачений не бачив його, лише відчув удар об лобове скло, воно все потріскалось. Обвинувачений зупинив автомобіль , свідок ОСОБА_8 вийшла подивитися та сказала, що збили чоловіка , який лежить без ознак життя та сказала щоб їхав. Обвинувачений був шокований тим , що сталося та поїхав , а потім розвернувся та приїхав , вийшов . Чоловік лежав без ознак життя , холодний. Обвинувавчений відвіз свідка , а сам їхав не розуміючи куди. Потім він загруз та подзвонив свідку ОСОБА_9 , щоб той приїхав та допоміг. В машині була пляшка горілки , він щоб заспокоїтися трошки випив . Свідок відвіз обвинуваченого на заправку , а сам повернувся , щоб відвезти автомобіль обвинуваченого . Про те що саме він вчинив наїзд обвинувачений особисто повідомив , коли побачив як працівники поліції проводили огляд . В скоєному розкаюється , він не хотів, щоб так сталося , просить пробачення в потерпілого та просить суворо не карати його. Цивільний позов визнав частково , просить суму зменшити вдвічі хоча б , так як він має невеликі статки, на утриманні неповнолітніх дітей , один з яких інвалід.
Потерпілий зазначив , що про смерть дядька він дізнався від матері, яка повідомила про даний факт 06.01.2020 року . Хто є винуватцем він дізнався лише під час поховання дядька. На даний час матеріальні витрати обвинувачений сплатив повністю, тому поданий лише позов про відшкодування моральної шкоди .
В судове засідання викликалися свідки.
Свідок ОСОБА_8 надала покази , що 06.01.2020 року вона була в гостях у кумів ОСОБА_10 . Трохи посиділи , а потім дружина обвинуваченого поїхала на роботу, а свідок попросила звозити її на вокзал в магазин , щоб купити додому торт . Обвинувачений алкоголь не вживав , інакше свідок не поїхала б з ним. Коли свідок скупилася , то обвинувачений повіз її додому в с. Яблунівка. Їхав не швидко, бо там ще й залізничні колії . На дворі було вже темно. Свідок сиділа на передньому сидінні . Звідки взявся той чоловік не знає, він якось раптово вискочив , лише почули удар . Коли свідок вийшла , побачила що лежить чоловік , не дихав. Обвинувачений був дуже перелякананий, він не виходив , відвіз свідка додому та поїхав . В автомобілі крім свідка та обвинуваченого нікого не було.
Свідок ОСОБА_9 надав покази , відповідно до яких 06.01.2020 року ввечері до нього подзвонив ОСОБА_3 і попросив приїхати та допомогти. Свідок приїхав , ОСОБА_3 був перед селом Яблунівка та попросив його відвезти на заправку, а автомобіль в с. Ганівку на ремонт. Спочатку свідок відвіз ОСОБА_11 , а потім автомобіль . Було тріснуте лобове скло. Що сталося свідок не запитував, а ОСОБА_11 не пояснював. Дмитро був не п"яний . На наступний день свідок давав пояснення поліції, розповів , що автомобіль в с. Ганівка і дізнався що сталося .
В судовому засіданні також досліджені письмові докази, зібрані під час досудового розслідування.
Відповідно до протоколу огляду місця ДТП зі схемою , місце ДТП знаходиться в напрямку від вул. Коцюбинського в м. Носівка до вул. Молодогвардійців та вул. Лесі Українки на вул. Київська в зоні дії знаку 5,45 , дана ділянка не освітлюється . При огляді виявлено сліди кочення лівих коліс з пробуксовкою , які знаходяться на узбіччі, а також слід з узбіччя на проїзну частину з аналогічним малюнком, слід юзу. На місці ДТП виявлено фрагменти лакофарбового покриття , фрагменти кузовних деталей транспортного засобу, фрагмент рамки номерного знаку , сліди кочення коліс автомобіля , що свідчить про під"їзд до місця ДТП після його скоєння. На правому узбіччі виявлений труп ОСОБА_7
07.01.2020 року було проведено огляд автомобіля«Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до даних протоколу огляду виявлено відсутність переднього номерного знаку, погнута решітка радіатора , в правій верхній частині відлущення лако-фарбового покриття , на правій передній фарі відколювання скла , лобове скло пошкоджене у вигляді паутини з вмятиною в салон автомобіля , центр розходження паутини знаходиться ближче до правого краю пасажирського сидіння. Ліва частина бамперу зірвана з кріплення. В салоні на задньому сидінні знаходиться дзеркало заднього виду , деформований державний знак. На панелі приладів в області пасажирського сидіння незначний осип скла .Під час огляду зроблено змиви з ручки передніх лівих дверей, з ричага коробки передач . Між капотом та лобовим склом виявлено чотири керамічні уламки світлого кольору з фрагментами синіх квітів, виявлені та вилучені сліди папілярних узорів .
Відповідно до висновку судово- медичного експерта № 9 від 07.01.2020 року при експертизі трупа гр. ОСОБА_7 виявлені : закрита травма грудної клітки , множинні переломи ребер : справа 2,3,4,5 по передній під паховій лінії , зліва 2,3,4,5,6 по під паховій лінії, розрив між хребцевого диску між 2 та 3 хребцями , розрив середньої долі правої легені , розрив висхідної частини аорти , крововилив в порожнину навколосерцевої сумки ( тампонада серця) , закрита внутрішньочерепна травма , крововиливи в шлуночки мозку , забійна рана та садно на голові , множинні садна в ділянці тазу , передньої черевної стінки , на правій кисті, на колінних суглобах. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження заподіяні при житті та зумовлені комплексом однієї травми в умовах ДТП та могли бути заподіяні при ДТП та спричиненні при житті дією тупих предметів по механізму удару та тертя в результаті удару частинами транспортного засобу , в строк 06.01.2020 року. Потерпілий знаходився в вертикальному або близькому до нього положенні та був повернутий передньою поверхнею тіла до транспортного засобу чи перебував в близькому до уього положенні. Безпосередньою причиною смерті гр. ОСОБА_7 є закрита травма грудної клітки - перелом грудного відділу хребта , множинні переломи ребер , розрив середньої долі правої легені , розрив висхідної частини аорти , які супроводжувалися крововиливом в навколосерцеву сумку, плевропульмональним та травматичним шоком , гострою внутрішньою кровотечею в сполученні з внутрішньочерепною травмою. Причина смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв"язку з отриманими тілесними ушкодженнями у вигляді закритої травми грудної клітки. В момент смерті ОСОБА_7 знаходився в стані середнього ступеню алкогольного сп"яніння. Відповідно до висновку інженерно-трасологічної експертизи № 21 від 29.01.2020 року автомобіль «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував в технічно-справному стані на момент експертного огляду. Висновком судової трасологічної експертизи № 32 від 27.02.2020 року встановлено , що надані на дослідження 4 фрагменти лакофарбового покриття з 12 до розділення складали єдине ціле з лакофарбовим покриттям автомобіля «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 , решта є частини цілого однієї групової належності , проте чи є цілим кришки моторного відсіку автомобіля не є можливим визначити . Фрагмент полімерного матеріалу наданий на дослідження та передній бампер «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 до розділення складали одне ціле. Два фрагменти полімерного матеріалу та металева рамка з закріпленими на ній фрагментами полімерного матеріалу , номерний знак та фрагмент полімерної рамки для кріплення номера , який прикріплений до переднього бампера «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 до розділення складали єдине ціле. Щодо решти фрагментів полімерного матеріалу не можливо встановити їх належність. Щодо дзеркала заднього виду не виявилося можливим встановити належність саме «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Даними висновку експерта № 81 від 11.03.2020 року встановлено , що за умов дорожньо транспортної пригоди водій ОСОБА_3 мав технічну спроможність запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування керованого автомобіля «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту виникнення небезпеки для руху . В даній дорожній обставновці водій ОСОБА_3 повинен був рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год., тобто діяти відповідно до п.п. 12.2, 12.4 ПДР України , а з моменту виникнення небезпеки для руху , відповідно до п.12.3 ПДР України . При екстренному гальмуванні водій ОСОБА_3 мав технічну можливість зупинити керований автомобіль «Аudi 100» реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування керованого автомобіля з моменту виникнення небезпеки для руху.
Дані щодо обставин ДТП та необхідні для проведення експертних досліджень були отримані під час проведення слідчих експериментів за участі свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_3 . При ознайомлені з даними протоколами зауважень від їх учасників, та при ознайомлені з матеріалами в якості підозрюваного не надходило.
Також до суду надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння від 07.01.2020 року який проводився о 05 год.10 хв. та відповідно до якого ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп"яніння та акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння від 07.01.2020 року який проводився об 16 год. 00 хв. та відповідно до якого ОСОБА_3 не перебував в стані алкогольного сп"яніння.
Заслухавши обвинуваченого, потерпілого , свідків , дослідивши письмові докази суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_3 в скоєнні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК , а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 є доведеною як особистим визнанням обвинуваченим вини , так і показами свідків , даними письмових доказів.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєння злочину та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, враховує особу обвинуваченого, його поведінку під час досудового розслідування та в судовому засіданні та інші обставини, що мають значення .
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та сприяння в розкритті злочину , часткове відшкодування шкоди.
Відповідно до обвинувального акту вказано , що згідно ст. 67 КК України обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння. Дану обставину обгрунтовують даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння від 07.01.2020 року який проводився о 05 год.10 хв. та показами обвинуваченого.
В ході судового розгляду як сам обвинувачений , так і свідки факт перебування обвинуваченого на момент скоєння ДТП в стані алкогольного сп"яніння не підтвердили.
Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду. Тобто будь-які процесуальні дії, у тому числі і збирання доказів до внесення відомостей до ЄРДР прямо заборонені нормами КПК.
У матеріалах справи знаходиться витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 були внесені до ЄРДР 07.01.2020 о 07 год.52 хв. 35 сек.
Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.01.2020 отриманий стороною обвинувачення до внесення відомостей до ЄРДР , отже у порядку, що не передбачений КПК України, а тому як доказ є недопустимим на підставі ст.86 КПК України та не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд також також вважає необхідним виключити з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху (перебування у стані алкогольного сп`яніння) так як даний факт у ході судового розгляду не був доведеним.
Щодо акту освідування , то суд також не може прийняти його до уваги , так як акт отриманий з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції без проведедння лабораторних досліджень біологічного матеріалу. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони. Як під час досудового розслідування , так і під час судового розгляду ОСОБА_3 давав покази, не намагався перешкоджати слідству з метою уникнення від відповідальності , вину визнав. Під час розгляду, судом було встановлено, що злочин відноситься до категорії тяжких, але вчинено з необережності , тобто умисел на вчинення злочину відсутній, обвинувачений ОСОБА_3 працевлаштований, одружений, на утриманні має 2-х малолітніх дітей, один з яких є інвалідом , щиро розкаявся, в добровільному порядку відшкодував матеріальну шкоду .потерпілому. Думка потерпілого, щодо призначення покарання , що покарання повинно бути не пов`язане з позбавленням волі.
Орган пробації склав та подав до суду досудову доповідь, згідно висновку якої виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки, а саме щире каяття та сприяння в розкритті злочину , що виразилося у визнанні вини в скоєному та осуд своєї поведінки, його позитивну характеристику з місця проживання, відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, та всі інші обставини, які врахував суд, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших злочинів не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, орган пробації надав висновок про можливість його виправлення без позбавлення волі суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами та з подальшим звільненням його від покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на його поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.
По справі заявлений цивільний позов , відповідно до якого потерпілий просить стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 200 000 грн.
У п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд звертає увагу на ту обставину, що в постанові зазначено , що саме яких зазнав позивач , а не інша особа.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 520/11029/14-ц. наголосив , що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Ознайомившись з поданою заявою суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_6 жодним чином не обгрунтував подану заяву , оскільки не вказав яку саме моральну шкоду заподіяв йому ОСОБА_3 , а не його мамі , яка не визнавалася в даному кримінальному провадженні потерпілою та не вказав чим підтверджується факт заподіяння йому моральної шкоди , а також не вказав з яких саме міркувань виходив зазначаючи суму моральної шкоди.
Отже фактично позовні вимоги не є такими , що підлягають задоволенню, але враховуючи , що обвинувачений частково визнає позов , смерть родича або члена сім"ї пов"язана з моральними стражданнями , суд вважає можливим частково задовольнити позов , стягнувши на користь потерпілого 50000 грн.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.
Запобіжний захід не застосовувався, підстав для його застосування немає.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 ( один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 2 ( два) роки .
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обовязки:
-періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 8478 грн. 54 коп. за проведення судових експертиз.
Цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 50000 грн. 00 коп. В задоволенні решти вимог відмовити.
Речові докази:
-мобільний телефон Huawei 6 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та шкіряну куртку темно -коричневого кольору, брюки коричневого кольору, чоловічі кросівки потерпілого ОСОБА_7 повернути потерпілому ОСОБА_6 .
-фрагменти лакофарбового покриття автомобіля темно-синього кольору, фрагменти кузовних деталей, фрагменти рамки номерного знаку автомобіля, чотири керамічні уламки, змиви з керма автомобіля, ричага коробки передач, сліди папілярних візерунків з декоративної вставки дверей та дзеркала заднього виду після набрання вироком законної сили , знищити.
-дзеркало заднього виду, номерний знак НОМЕР_4 , два чохли передніх сидінь автомобіля повернути в розпорядження ОСОБА_3 .
-оптичний диск інформації отриманої від ПрАТ "Київстар" , який зберігається при матеріалах провадження, залишити при матеріалах провадження.
Скасувати арешт на автомобіль «AUDI -100» д.н.з. НОМЕР_4 та повернути в розпорядження ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Бобровицький районний суд з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження , який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1