Провадження № 1-кс/359/2182/2020
Справа № 359/8798/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2020 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області щодо невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань -

ВСТАНОВИВ:
04.11.2020 на електронну пошту Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області щодо невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04 листопада 2020 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України щодо умисного невиконання слідчим Бориспільського відділу поліції ОСОБА_4 ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2017 у справі №359/9071/17 за його скаргою на бездіяльність слідчого.

Обґрунтовуючи подану скаргу, посилаючись на вимоги ч.1 ст.214 КПК України, зазначив, що 4 листопада 2020 року електронною поштою направив до Бориспільсько місцевої прокуратури вищевказану заяву про кримінальне правопорушення, однак відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений законом строк не внесено та не вжито заходів для проведення досудового розслідування /направлення матеріалів за підслідністю

Згідно з поданою заявою ОСОБА_3 скаргу підтримує, просить провести розгляд скарги за його відсутності.

Прокурором Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подано письмову заяву з прохання розглянути скаргу ОСОБА_3 без її участі, проти її задоволення заперечує, так, як зі змісту скарги не вбачаються ознаки кримінального правопорушення, про які вказує заявник.

Дослідивши матеріали додані до скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За змістом ч.4 цієї статті слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Водночас згідно з вимогами п. 4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

В цьому зв`язку, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

В розумінні ч.2 цієї статті не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Як слідує зі змісту скарги, заявник стверджує, що звернувся до Бориспільської місцевої прокуратури з заявою від 04 листопада 2020 року про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України щодо умисного невиконання слідчим СВ Бориспільського відділу поліції ОСОБА_4 ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 28.11.2017 р. у справі №359/9071/17.

Дослідженням долученої до скарги заяви від 04.11.2020 встановлено, що вона не містить відомостей про її реєстрацію (надходження) до Бориспільської місцевої прокуратури. Разом з тим, ця обставина прокурором Бориспільської місцевої прокуратури не заперечувалась.

Також зі змісту заяви ОСОБА_3 , адресованої керівнику Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , встановлено, що він повідомив про те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2017 р. у справі №359/9071/17 було зобов`язано слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ОСОБА_7 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001481 від 29.06.2017, протягом трьох днів з моменту отримання ухвали слідчого судді призначити психологічну експертизу та повідомити потерпілого ОСОБА_3 про дату призначеного допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 28.11.2017 надійшла до Бориспільського відділу поліції 21.12.2017, однак до цього часу не виконана. На підставі цього просив внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вжити заходів для проведення розслідування (а.с.2).

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.382 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

А частиною 3 цієї статті - кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

В силу вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У своїй постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2019 року № 4-р(II)/2020, а саме п. 5 мотивувальної частини, зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Так, заява ОСОБА_3 , з якою він звернувся до керівника Бориспільської місцевої прокуратури, не містить обставин, які б свідчили про вчинення слідчим Бориспільського відділу поліції умисного невиконання судового рішення.

Крім того, у вищевказаній заяві про вчинення кримінального правопорушення (а.с.5-6) відсутні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, оскільки, окрім посилання на невиконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду щодо призначення експертизи ОСОБА_3 та повідомлення про допит свідків, відомості, які свідчать про наявність в діях слідчого складу кримінального правопорушення, відсутні.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що ініціювання заявником внесення з формальних підстав відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо слідчого ОСОБА_4 , яким проводиться досудове розслідування кримінального провадження, де ОСОБА_3 є заявником (потерпілим) та, відповідно матиме наслідки усунення слідчого від подальшого розслідування кримінального провадження, є проявом зловживання правом та не відповідає завданням кримінального провадження.

За таких обставин, приходжу до висновку, що оскільки заява, з якою ОСОБА_3 звернувся до керівника Бориспільської місцевої прокуратури, не містить даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, зокрема, яке б мало ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2019 №4-р(ІІ)/2020, ст.ст.2,214, 303, 304, 306-307 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_10 -Лесів