Провадження № 1-кп/537/42/2020
Справа № 537/3742/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 року за №0001279, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.05.2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.289 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;
- 15.04.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.07.2019 року вирок змінений. Засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71, ст.72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;
- 23.07.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
02.05.2019 року близько 23 години ОСОБА_5 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , де побачив металеві кути, що знаходились в отворах вікон та дверей недобудованого об`єкта будівництва. Тоді у ОСОБА_5 з корисливим мотивом виник прямий умисел проникнути на територію домоволодіння, звідки таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 з корисливим мотивом переліз через паркан та проник на огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , звідки з іншого сховища повторно таємно викрав майно, належне ОСОБА_8 , а саме металеві кути у кількості 12 штук, загальною вагою 81 кг., вартістю 445,5 грн., які знаходились в отворах вікон та дверей недобудованого одноповерхового об`єкта будівництва. Після чого ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, чужим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 445,5 грн.

30.06.2019 року близько 15 години ОСОБА_5 з корисливим мотивом, з прямим умислом, переліз через паркан та проник на огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , звідки з іншого сховища повторно таємно викрав майно належне ОСОБА_9 , а саме спочатку відкріпив металеві листи у кількості 19 штук, які були закріплені на даху приміщення гаражу/сараю. Після чого ОСОБА_5 відразу виніс з території домоволодіння 10 металевих листів, загальною вагою 93 кг., вартістю 437,1 грн., які продав за 350 грн. Потім в період з 30.06.2019 року по 09.07.2019 року ОСОБА_5 , продовжуючи свій прямий умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, проник на огороджену територію домоволодіння в АДРЕСА_3 , звідки виніс ще 9 металевих листів, загальною вагою 82 кг., вартістю 426,4 грн., які продав. ОСОБА_5 своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі загальної вартості 19 металевих листів 863,5 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив два епізоди злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше сховище.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 спочатку частково визнав свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дав показання про те, що в літку 2019 року переліз через паркан та проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де відкріпив металеві листи з даху гаражу, а потім одразу викрав 10 металевих листів, а через декілька днів повернувся та викрав ще 9 металевих листів, що залишилися. Викрадені металеві листи продав на металобрухт. Разом з тим спочатку ОСОБА_5 стверджував, що не крав металеві кути з домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Після дослідження доказів в судовому засіданні, в дебатах та останньому слові, ОСОБА_5 змінив свої показання, повністю визнав вину у вчиненні двох епізодів повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням на територію іншого сховища, в яких він обвинувачувався. Повідомив, що змінив свої показання, з огляду на досліджені судом докази, зібрані стороною обвинувачення на підтвердження його вини у скоєному, вважав досліджені докази належними, допустимими та достатніми.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи позицію учасників справи, що ОСОБА_5 одразу та беззаперечно визнав епізод повторного викрадення ним майна ОСОБА_9 з проникненням в належне їй сховище, суд при встановлені фактичних обставин справи за цим епізодом за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачений та його захисники, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом повторного таємного викрадення майна ОСОБА_9 з проникненням в належне їй сховище, підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого за цим епізодом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом повторно таємного викрадення майна ОСОБА_8 з проникнення в належне їй сховище, підтверджується наступними доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 дала показання про те, що 09.07.2019 року виявила викрадення металевих кутків, які були закладені над вікнами та дверима в її недобудованому будинку. Ще було знято паркан з металевих листів. Точної дати крадіжки вона не могла назвати, оскільки до цього була на території свого домоволодіння в останній раз близько 4 місяців тому. На теперішній час викрадене майно їй не повернуто.

З протоколу огляду місця події від 10.07.2019 року вбачається, що з дозволу власниці ОСОБА_8 працівники поліції оглянули її домоволодіння АДРЕСА_2 , в тому числі недобудовану одноповерхову будівлю, з отворів вікон та дверей якої, зі слів потерпілої ОСОБА_8 було таємно викрадено 12 металевих кутків. (а.с.175).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що в травні 2019 року у вечірній час проходила в м. Кременчук по вул. Насосній від ПАТ «КВБЗ» до кладовища. Спочатку почула звук від падіння предметів із заліза. Побачила, що це були перекинуті через паркан металеві предмети видовженої форми близько 1,5 м. Потім побачила як чоловік на вигляд 20 років переліз через паркан домоволодіння. Після чого розгледіла його обличчя та впізнала в цьому чоловікові свого знайомого ОСОБА_11 . Пізніше розповіла своїм друзям, що бачила як ОСОБА_11 викрав з чужого домоволодіння металеві предмети. В кінці травня 2019 року працівники поліції запросили її у відділення поліції, де вона розповіла про крадіжку металевих предметів, очевидцем якої вона випадково стала. Повідомила, що бачила та може впізнати особу, який вчинив зазначену крадіжку, оскільки крадіжку вчинив знайомий їй ОСОБА_11 . Працівники поліції надали їй фотокартки декількох осіб, серед яких вона вказала на свого знайомого ОСОБА_12 , який вчинив крадіжку металу з домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання про те, що в літку 2019 року він придбав металеві кутки у незнайомого чоловіка віком 25-30 років з русявим кольором волосся, зріст 165-170 см, без особливих прикмет. Через деякий час йому зателефонували працівники поліції, які повідомили, що придбані ним металеві кутки були викрадені, тому він зобов`язаний їх повернути. Таким чином ОСОБА_13 віддав працівникам поліції придбані металеві кутки, про що був складений протокол.

Такі показання свідка ОСОБА_13 об`єктивно підтверджені протоколом огляду місця події від 17.07.2019 року, згідно з яким на ділянці місцевості поблизу будинку №47 по вул. Верхньодніпровська в м. Кременчук ОСОБА_13 видав 12 металевих кутків довжиною від 1,5 м до 2 м (а.с. 182-184).

Згідно з протоколом огляду місця події від 17.07.2019 року, працівники поліції оглянули офіційний пункт прийому металобрухту, що знаходиться в приміщенні гаражу на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , де зважили 12 металевих кутків, довжиною від 1,5 м до 2 м, вилучених у ОСОБА_13 , встановили їх загальну вагу 81 кг. (а.с. 178-181).

Крім того в судовому засіданні 07.10.2020 року і сам обвинувачений ОСОБА_5 після дослідження доказів визнав свою вину по епізоду повторного таємного викрадення металевих кутків, належних ОСОБА_8 , з проникненням в інше сховище на територію домоволодіння в АДРЕСА_2 . Таким чином вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив два епізоди повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.07.2019 року, згідно з яким свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 як особу, що 02.05.2019 року близько 23 години скоїв крадіжку, з домоволодіння АДРЕСА_2 . (а.с.102-104). Оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомила, що при проведення впізнання працівник поліції спочатку надав їй для впізнання окремі фото, які не були приклеєні до протоколу.

Також суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.07.2019 року, згідно з яким свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_5 як особу, що в кінці березня продав йому металеві кутки в кількості 12 шт. (а.с. 185-187). Оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомив, що не міг впізнати особу, який продав йому кутки, тому що бачив його лише декілька хвилин, проте на вимогу працівників поліції вказав, що ОСОБА_5 схожий на продавця кутків, але в залі суду ОСОБА_5 виглядає значно молодшим ніж продавець кутків.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а саме те, що від злочинів тяжких наслідків не настало, думку потерпілих, які не просили суд суворо покарати винуватого, з цивільними позовами не зверталися.

Разом з тим, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері, не одружений. Суду не подано негативних характеристик на обвинуваченого.

ОСОБА_5 , незважаючи на молодий вік та задовільний стан здоров`я, не працює та не навчається, відповідно не має легальних джерел доходу.

Обставини, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, - відсутні.

Так часткове визнання обвинуваченим вини під тиском зібраних органами досудового розслідування доказами не свідчить про наявність у нього щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину.

ОСОБА_5 добровільно не відшкодував спричинені потерпілим матеріальні збитки. Викрадені речі були виявлені та вилучені працівниками поліції, а тому суд не вбачає підстав вважати цей факт добровільним відшкодування шкоди.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин.

Оскільки після постановлення вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_5 винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покараня з покаранням, призначеним за попереднім вироком від 23.07.2019 року.
Цивільні позови у справі не заявлялися.

Долю речових доказів вирішити з дотриманням положень ст.100 КПК України.

За змістом обвинувального акту, відсутні процесуальні витрати.

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не обирався запобіжний захід. Проте з 23.07.2019 року ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.07.2019 року. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 30.09.2019 року на підставі ст.537 КПК України ОСОБА_5 був переведений з ДУ "Полтавська виправна колонія (№64)" до ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23" для участі в судових засіданнях в даному кримінальному провадженні. Тому з метою забезпечення виконання вироку та прав обвинуваченого, наданих ст.393 ст.395 КПК України, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.07.2019 року, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою з 08.10.2020 року до набрання вироком законної сили.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 перебування його під вартою з 23.07.2019 року до 07.10.2020 року включно, тобто з дня затримання ОСОБА_5 на виконання вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.07.2019 року.
Речові докази: диск DVD-R із записом "video_2019-07-08-_12-07-40", який знаходиться в матеріалах справи зберігати в матеріалах кримінального провадження. Металеві листи у кількості 9 шт., довжиною 94 см., шириною 46 см., товщиною 2,5 мм., які передані на зберігання ОСОБА_14 , - повернути власнику ОСОБА_9 . Металеві листи у кількості 10 шт., які передані на зберігання ОСОБА_15 , - повернути власнику ОСОБА_9 . Металеві кути в кількості 12 шт., які передані на зберігання ОСОБА_13 , - повернути власнику ОСОБА_8 .
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою з моменту його отримання.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1