Дата документу 02.09.2020
Справа № 334/4485/15-к
Провадження № 1-кс/334/1694/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0004492 від 20.11.2014 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3,ч.5 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Дніпровського ВП ГУНП в Запорізький області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0004492 від 20.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що 17 червня 2014 року, у період часу з 16:00 - 16:30 годину, ОСОБА_4 , проник через вікно до будинку АДРЕСА_1 , з якого таємно викрав грошові кошти у розмірі 50 000 гривень, які належать ОСОБА_5 .. В ході викрадення ОСОБА_4 помітив, що поряд з вищевказаними грошима, які знаходилися у комоді спальної кімнати зазначеного будинку, знаходилися грошові кошти у гривнях, доларах США та Євро, у вигляді пачок. Для непомітності ОСОБА_4 в ході крадіжки вирішив викрасти лише частину грошей.
Далі, після скоєння крадіжки, ОСОБА_4 зрозумівши що крадіжку 50 000 гривень ніхто не виявив та його ніхто не шукає, вирішив знову скоїти крадіжку інших грошових коштів, які належать ОСОБА_6 .
Для полегшення скоєння крадіжки ОСОБА_4 вирішив повідомити про це своєму знайомому ОСОБА_7 , з яким вже витратив частину викрадених грошових коштів, про свої наміри повторно здійснити крадіжку грошових коштів, які залишилися у ОСОБА_6 , за місцем її мешкання.
Після погодження ОСОБА_8 з пропозицією ОСОБА_4 , будучи обізнаним у місці скоєння крадіжки, розташуванням кімнат в будинку потерпілої, розташування вікна проникнення, останній розробив злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_7 повинен був знаходитися біля паркану будинку № 65 по вул.Доватора в м. Запоріжжя, та спостерігати за приближениям сторонніх осіб та повідомляти про це останнього по мобільному телефону. Окрім того, ОСОБА_4 було відомо про відсутність власників будинку вдома, а в разі їх знаходження вдома, ОСОБА_7 повинен був відволікати будь-кого в період часу скоєння крадіжки.
Також між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 була домовленість, щодо розподілу викрадених грошових коштів між собою.
Відповідно до розробленого плану, 07.07.2014 року приблизно о 15 годині, ОСОБА_4 маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , прибули до будинку АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 проник через паркан на територію зазначеного домоволодіння, а ОСОБА_7 тим часом наглядав за приближенням сторонніх осіб, а також подзвонив у дзвінок будинку з метою перевірки наявності власників будинку вдома. Після цього, з будинку до хвіртки паркану підійшла родичка власників будинку ОСОБА_9 , яка в той день приїхала до них в гості, де через відкриту хвіртку почала спілкуватися з ОСОБА_7 , який згідно зі злочинним планом відволікав її. В час відволікання ОСОБА_7 вказаної особи, ОСОБА_4 проник через маленьке віконце ванної кімнати до будинку, після чого проник до приміщення спальної кімнати, де з шухляди таємно викрав грошові кошти, які належать ОСОБА_6 , а саме 50 000 доларів США, відповідно курсу НБУ станом на 07.07.2014 року становить 589 225,25 гривень, 1 500 євро, які відповідно курсу НБУ станом на 07.07.2014 року становить 24019,18 гривень, та 80000 гривень, загальна сума 693 244,43 гривень, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 в особливо великих розмірах.
Після скоєння крадіжки, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 розділили між собою викрадені грошові кошти, які частково витратили на власні потреби.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в особливо великих розмірах.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними досудовим слідством доказами, а саме висновком експерта № 294 від 28.07.2014 року, згідно якому сліди папілярних узорів вилучені при огляді будинку АДРЕСА_1 , залишені долонею та пальцями рук ОСОБА_4 , 1988 р.н., показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими матеріалами досудового розслідування.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ангарський , Богучанського району, Красноярського краю, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, безробітний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засуджений.
28 липня 2014 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч.5 ст. 185 КК України. Водночас при відвідуванні житла ОСОБА_4 та опитуванні осіб, які з ним мешкають та проживають по сусідству встановлено, що останній за місцем мешкання не з`являється та його місцеперебування не відоме. Внаслідок чого 08.05.2016 року ОСОБА_4 оголошений у розшук.
Так, підозрюваний ОСОБА_4 скоїв особливо тяжкий злочин, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

-може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді строку понад десятьроків позбавлення волі. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, знаходячись на волі, ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі підозрюваний ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.
З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, дає підстави вважати, що останній може продовжити свою злочинну діяльність, та вчинити аналогічні злочини, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з чим, орган досудового слідства приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, такого як особисте зобов`язання, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна та був оголошений у розшук.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_4 що викликає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не має джерела доходу, що свідчить про неможливість обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 був оголошений в розшук, що вказує на можливість знову переховуватися від органів досудового слідства та суду і подальшого порушення запобіжного заходу домашній арешт, передбаченого п. 4 ст. 176 КПК України

Підозрюваний до суду не з`явився, місцезнаходження його невідомо.

Дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого.

Відповідно до ст.186 КПК України клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання.

У ст. 187 КПК України визначений порядок забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, де ч.2 передбачає , що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у його відсутність є неприпустимим, тому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 184, 188,189,190 КПК України, суд, --

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні № 0004492 від 20.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1