Справа № 478/1786/20 Провадження № 1-кп/478/28/2021
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
04 лютого 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , будучи особою, яка має не зняту та не погашену судимість, за умисні злочини майнового характеру, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.
Судом визнано доведеним, що 14 вересня 2020 року близько 15 год. ОСОБА_4 діючи повторно, реалізуючи умисел на викрадення чужого майна, прийшов до території садиби, розташованої по АДРЕСА_3 , де умисно, шляхом відкриття вхідних дверей, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав флеш-накопичувач «Kingston» червоного кольору на 8 гб, вартістю 134 грн. 98 коп., ліхтар марки «duxuri Muitifunction Led searchdight YJ-2886» 5w, AC 90-240 V, 400-500 MAH, чорного кольору з червоною вставкою, на якому мається ручка та 2 діоди денного освітлення, вартістю 293 грн. 36 коп., належних потерпілій ОСОБА_5 .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей, проник до приміщення будинку, розташованого на території садиби по АДРЕСА_3 , звідки умисно, таємно викрав золотий ланцюжок, вагою 5 грам, 585 проби, вартістю 5797 грн. 60 коп. та золотий хрестик, вагою 1 грам, 585 проби, вартістю 1018 грн. 94 коп., належних потерпілій ОСОБА_5 .
Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 7244 грн. 88 коп., яку відшкодовано.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним і відмовився надати пояснення, з переліком викраденого майна та його вартістю згоден, щиро кається у вчиненому.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість підтверджується наступними доказами.
Заявою ОСОБА_5 від 28.09.2020 року про те, що в період часу з 14.09.2020 року по 28.09.2020 року невідома особа проникла до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки викрала флеш-накопичувач, ліхтар чорного кольору з червоною вставкою, золотий ланцюжок, та золотий хрестик (а.к.п.29).
Даними протоколу огляду місця події від 28.09.2020 року з таблицею зображень до нього, про те, що під час огляду домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_4 громадянка ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції ліхтар марки «duxuri Muitifunction Led searchdight YJ-2886» 5w, AC 90-240 V, 400-500 MAH, чорного кольору з червоною вставкою (а.к.п.30-31).
Протоколом огляду місця події від 29.09.2020 року з таблицею зображень до нього, про те, що громадянин ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції флеш-накопичувач «Kingston» червоного кольору на 8 гб (а.к.п.33-35).
Згідно висновку експерта №3427 від 13.10.2020 року ринкова вартість ліхтаря марки «duxuri Muitifunction Led searchdight YJ-2886» 5w, AC 90-240 V, 400-500 MAH, чорного кольору з червоною вставкою, на якому мається ручка та 2 діоди денного освітлення, який був придбаний у 2020 році, бувшого у використанні, станом на 14.09.2020 року становить 293 грн. 36 коп. Ринкова вартість золотого ланцюжка вагою 5 грам 585 проби, який було придбано у 2008 році, бувшого у використанні, станом на 14.09.2020 року становить 5797 грн. 60 коп. Ринкова вартість золотого хрестика вагою 1 грам 585 проби, який було придбано у 2008 році, бувшого у використанні, станом на 14.09.2020 року становить 1018 грн. 94 коп. Ринкова вартість флеш накопичувача «Kingston» червоного кольору на 8 гб., який було придбано у 2020 році, бувшого у використанні, станом на 14.09.2020 року становить 134 грн. 98 коп. (а.к.п.38-43).
Розпискою потерпілої ОСОБА_5 від 16.11.2020 року, про те, що остання отримала від працівників поліції ліхтарик та файловий носій (а.к.п.44).
Усі, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Таким чином, наведені вище докази у їх сукупності вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_4 14.09.2020 року протиправно, таємно, шляхом проникнення до приміщення літньої кухні та будинку, розташованих на території садиби АДРЕСА_3 , викрав майно, загальною вартістю 7244 грн. 88 коп., належних потерпілій ОСОБА_5 , яким розпорядився як власним, чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин), особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має судимість, яку не знято і не погашено у встановленому законом порядку, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно із досудовою доповіддю органу пробації має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення,а також враховує обставини, що пом`якшуть покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Судом встановлено, що вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21.03.2018 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 27.03.2020 року засуджений ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання у зв`язку із захворюванням на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, на невідбутий строк, який складає 1 рік 9 місяців 14 днів.
У зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України за даним вироком ОСОБА_4 вчинив 14 вересня 2020 року, тобто вже після постановлення вироку Малинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року, але до повного відбуття покарання за даним вироком, остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з застосуванням положень ст. 71 КК України.
Крім цього, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України. При цьому, судом враховується та обставина, що обвинувачений, будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, негативно характеризується за місцем проживання, а тому, з урахування вимог ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.ст.373-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три ) роки.
Відповідно до вимог ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: флеш-накопичувач «Kingston» червоного кольору на 8 гб, ліхтар марки «duxuri Muitifunction Led searchdight YJ-2886» 5w, AC 90-240 V, 400-500 MAH, чорного кольору з червоною вставкою, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній, як законному володільцю.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обиралася.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1