Справа № 346/597/20
Провадження № 11-кп/4808/36/21
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
її законного представника ОСОБА_10 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000656 апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду від 29.10.2020 року,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не судимого
засуджено: - за ст. 286 ч. 2 КК України (далі ККУ) - до позбавлення волі на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;
- за ст. 135 ч. 1 ККУ - до позбавлення волі на 1 рік.
Відповідно до ст. 70 ч.1 ККУ шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням йому остаточно визначено позбавлення волі на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Запобіжний захід йому залишено заставу до набрання вироком законної сили.
За вироком суду ОСОБА_7 14.12.2019 року приблизно о 23 годині 10 хвилин, керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем Aуді A-6 НОМЕР_1 , рухався вулицею Січових Стрільців у с. Велика Кам`янка, Коломийського району, у напрямку м. Коломия. В зустрічному напрямку по своїй смузі руху на велосипеді рухався потерпілий ОСОБА_11 . Водій ОСОБА_7 , не справившись з керуванням автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , внаслідок чого той від отриманих тілесних ушкоджень помер. Після наїзду на потерпілого обвинувачений не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не вжив можливих заходів для надання йому допомоги, не викликав бригаду швидкої меддопомоги, не відвіз потерпілого до лікарні, а залишив його у небезпечному для життя стані та з місця події втік.

В апеляційних скаргах:

- потерпіла ОСОБА_9 оскаржує вирок суду через м`якість покарання, яке не відповідає тяжкості скоєних злочинів. В матеріалах справи є докази того, що обвинувачений різко повернув на узбіччя зустрічної смуги і вчинив наїзд на велосипедиста, який швидко рухався. Має місце умисний наїзд на велосипедиста, а не кутовий удар бампером, бо лобове скло автомобіля було повністю знищене. При цьому, удар був наскільки сильним, що велосипед відкинуло на дерево і на момент фіксації обставин ДТП, він знаходився на гілках дерева на висоті приблизно 2 метри. За свідченням очевидців, обвинувачений при посадці за кермо перед ДТП мав надмірне порушення координації рухів. Висловлює сумніви з приводу щирого каяття ОСОБА_7 , який на першому допиті стверджував, що нічого не пам`ятає. Факт залишення місця ДТП свідчить про байдужість і безвідповідальність обвинуваченого. Судом не була врахована думка потерпілої щодо призначення обвинуваченому максимального строку позбавленням волі. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на 8 (вісім) років;

Обвинувачений ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу потерпілої, де спростовує її доводи;

-обвинувачений ОСОБА_7 оспорює вирок суду через суворість покарання. Суд належно не врахував документи, які позитивно його характеризують, що він до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, згідно характеристики за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Крім того, він неодноразово просив в потерпілої вибачення, намагався відшкодувати їй шкоду, проте вона прийняти гроші відмовилася. Він визнав вину повністю, не оспорював встановлені обставини події, погодився на скорочений судовий розгляд в порядку ст. 349 КПК України. Визначене покарання є занадто суворим. Просить вирок суду змінити, призначити йому більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В апеляційній інстанції:

- потерпіла ОСОБА_9 та її представник підтвердили вимоги її апеляційної скарги, просять задовольнити її в повному обсязі, заперечили доводи апеляції обвинуваченого;

- обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник заперечили мотиви поданої апеляції потерпілої, просять задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого;

- прокурор вважає покарання справедливим, просить вирок залишити без змін.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, проаналізувавши окремі дані про особу винного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, ст. 50, 65 ККУ судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, призначене покарання справедливим. Оскаржений вирок суду вцілому і в частині покарання зокрема, вказаним вимогам закону відповідає.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого і кваліфікація його дій за ст. 286 ч. 2, ст. 135 ч. 1 ККУ не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Апеляційні доводи потерпілої ОСОБА_9 про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, а також всі апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його суворість за наведених у них мотивів, не є обґрунтованими і не дають підстав для посилення чи пом`якшення призначеного судом покарання.

Призначене йому покарання є справедливим, воно згідно ст.ст. 50, 65 ККУ є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 і запобігатиме вчиненню нових злочинів ним та іншими особами.

Призначаючи покарання, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких належить до тяжких, його наслідки, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, на які покликаються апелянти в апеляційних скаргах.

Зокрема, суд взяв до уваги як обтяжуючу його покарання обставину перебування у нетверезому стані.

Як пом`якшуючі його покарання обставини та дані про особу винного суд обґрунтовано врахував те, що він визнав вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

За таких обставин та даних про особу винного колегія суддів не вбачає законних й обґрунтованих підстав для зміни вироку і пом`якшення чи посилення покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Посилання обвинуваченого на те, що він хотів відшкодувати збитки потерпілій, однак вона відмовилась, не є істотною обставиною для пом`якшення йому покарання.

Доводи потерпілої про умисні дії обвинуваченого щодо порушення правил дорожнього руху, які привели до загибелі її сина, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки вони виходять за межі пред`явленого ОСОБА_12 обвинувачення.

Твердження потерпілої про те, що суд не взяв до уваги її вимогу про призначення обвинуваченому максимального строку позбавлення волі, не може бути підставою для скасування вироку, оскільки остаточне покарання призначається судом з врахуванням всіх обставин справи та даних про особу винного і позиція потерпілої законом не визначена як вирішальна.

Таким чином апеляційні скарги потерпілої та обвинуваченого слід залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Коломийського міськрайонного суду від 29.10.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4