Провадження № 1-кп/243/1040/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно із ЄДРДР № 0000670 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, громадянки України, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, за спеціальністю: облік та аудит, бухгалтер, розлученої, яка має на утриманні неповнолітнього сина, не інваліда, судимостей не має,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 19 серпня 2020 року, в денний час доби знаходилася в гостях у своєї знайомої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вони разом вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_3 попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон з метою зайти до мережі Інтернет, на що остання погодилась та надала у користування свій мобільний телефон «Samsung SM J320Н». Після чого ОСОБА_3 залишилась переночувати у квартирі ОСОБА_5 .. Наступного дня, 20 серпня 2020 року, близько 11 год. 00 хв., знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення у ОСОБА_5 мобільного телефону «Samsung SM J320Н», який остання надала їй для здійснення входу до мережі Інтернет. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаходячись у вказаному місці, в зазначений час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення та для подальшого використання майна у власних корисливих цілях, всупереч волі власника, розуміючи, що посягає на чужу власність(майно) на яке вона не має жодного права, таємно викрала належний ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung SM J320Н» вартістю 1583 грн.34 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власну користь.

Такі дії обвинуваченої підпадають під ознаки кримінального проступку, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка).
Судом були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину у вчиненому визнала повністю, розкаявся та показала, що 19 серпня 2020 року вона прийшла до ОСОБА_5 додому, де вони разом вживали спиртні напої, так вона попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung SM J320Н» та залишилася переночувати у потерпілої. Біля 11 год. 00 хв. ранку 20 серпня 2020 року, вона прокинулася, одяглася, та зрозумівши, що за нею ніхто не спостерігає, оскільки потерпіла в цей час перебувала у іншому приміщенні квартири, взяла зазначений телефон і вийшла з квартири, після чого заклала вказаний телефон до ломбарду, в подальшому витратила отримані гроші на власні потреби. У вчиненому розкаюється, просить її суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить призначити покарання на розсуд суду.
Судом також досліджені такі письмові докази:
Згідно із витягом з ЄДРДР за № 0000670, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за кваліфікацією ч.1 ст. 185 КК України.
Відповідно до заяви про вчинений кримінальний проступок від 02 листопада 2020 року, потерпіла ОСОБА_5 просить прийняти заходи до невідомої особи на ім`я « ОСОБА_6 », яка таємно шахрайським шляхом 20 серпня 2020 року заволоділа її мобільним телефоном «Samsung SM J320Н».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14 листопада 2020 року оглянуто квартиру АДРЕСА_2 . Зафіксовано місце скоєння кримінального правопорушення. В ході огляду нічого не виявлено та не вилучено.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 14 грудня 2020 року, було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 , яка вказала на квартиру АДРЕСА_2 , де вкрала телефон у ОСОБА_7 а також вказала на ломбард «Благо» розташований на м-р Артема в м. Слов`янськ, в районі ринку «Лісний», де вона заклала викрадений нею мобільний телефон.

Відповідно до висновку № 243 від 09 листопада 2020 року судової товарознавчої експертизи, залишкова вартість викраденого майна, що належить ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 20 вересня 2020 року, а саме: телефон «Samsung SM J320Н» в корпусі золотого кольору в б/у стані складає 1583 грн. 34 коп..

Відповідно до відповіді № 4710 від 09 листопада 2020 року Повного товариства «Ломбард Донкредит» ТОВ «Інтер-Ріелть» і компанія», ОСОБА_3 отримувала у товариства фінансовий кредит на заставу телефона «Samsung SM J320Н». Вказаний предмет застави, у зв`язку із закінченням строку повернення кредиту, був реалізований шляхом відступлення права вимоги особам, які не підлягають ідентифікації.

Відповідно до копії договору про надання фінансового кредиту та застави № ДОНО398000477 від 20 серпня 2020 року, ОСОБА_3 віддала у заставу телефон «Samsung SM J320Н» та отримала гроші в сумі 517 грн. 50 коп.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченої, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються із протоколом проведення слідчого експерименту, експертним висновком щодо вартості викраденого майна, договором застави та відповіддю № 4710 від 09 листопада 2020 року.
Суд також зважає на те, що стороною обвинувачення прийняті як такі що відповідають дійсності показання підсудної в тій їх частині, що вона мала вільний доступ до житла потерпілої, як особа, яка часто спілкувалася із нею. Отже доводи обвинуваченої щодо раптовості виникнення умислу на вчинення крадіжки суд приймає до уваги та вважає такими, що не оспорюються сторонами кримінального провадження, а також потерпілою, яка в судове засідання не з`явилася та подала заяву про слухання справи у її відсутності.
Суд приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту та вважає його допустимим доказом, оскільки він вчинений відповідно до норм чинного КПК України, не містить внутрішніх протиріч, узгоджується із показаннями обвинуваченої, висновком товарознавчої експертизи.
У суду немає підстав сумніватися у висновках експертизи, оскільки вони не суперечать зібраним по справі доказами та складені відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 листопада 2020 року, проведеного разом із потерпілою ОСОБА_5 , остання у особі на фотознімку за № 1 впізнала жінку, яка 20 серпня 2020 року вкрала в неї телефон. При цьому із довідки до протоколу видно, що ОСОБА_3 зображена на фото № 2, як це видно також із самого порядку розташування фотознімків у протоколі.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 листопада 2020 року, проведеного разом із свідком ОСОБА_8 , останній у особі на фотознімку за № 2 впізнав жінку, яка 20 серпня 2020 року вкрала телефон у його дружини. При цьому із довідки до протоколу видно, що ОСОБА_3 зображена на фото № 1, як це видно також із самого порядку розташування фотознімків у протоколі.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 6, 7 ст. 237 КПК України, за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

З огляду на викладене та суттєві порушення при складанні протоколів, за якими незрозуміло кого саме впізнали потерпіла та свідок, суд визнає протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 листопада 2020 року, проведеного разом із потерпілою та свідком недопустимим доказом, та не приймає його до уваги, оскільки вони отримані у порушення порядку, передбаченого КПК України.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження показань потерпілої та свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Даючи оцінку всім доказам, які були досліджені в процесі судового розгляду, в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до переконання що обставини, викладені у обвинувальному акті щодо доведеності винності ОСОБА_3 по вказаному кримінальному проступку знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, і її дії кваліфіковані вірно, за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка).
Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченої ОСОБА_3 :
Відповідно до характеристики за підписом керівника мікрорайону «Лісний», ОСОБА_3 зарекомендувала себе з посередньої сторони, громадський порядок не порушувала, алкогольними напоями не зловживала, скарг на її поведінку в комітет району не поступало.
Згідно із довідкою КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 2116 від 04 листопада 2020 року, ОСОБА_3 за психіатричною допомогою в ДВ ОКПЛ м. Слов`янськ не зверталася.
Згідно із довідкою ВСП КНП Наркологічний диспансер м. Краматорська у м. Слов`янськ № 2/185-2020 від 05 листопада 2020 року, обвинувачена ОСОБА_3 у лікаря нарколога на обліку не перебуває.
Згідно із довідкою №1/4282 від 09 листопада 2020 року, ОСОБА_3 судимостей не має.
Матеріальну шкоду не відшкодовано.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_3 щиросердно розкаялася та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:
викрадене майно не повернуто обвинуваченою, незважаючи на це потерпілою стороною не заявлено вимог щодо суворого покарання обвинуваченої, стороною обвинувачення також не заявлено вимог щодо суворого покарання підсудної;
кримінальне правопорушення, вчинене нею, віднесено законодавцем до кримінальних проступків,
обвинувачена у вчиненому розкаялася, під час проведення досудового слідства сприяла розкриттю кримінального правопорушення;
обвинувачена раніше не судима;
Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що обвинувачена не є інвалідом, пенсіонером, не має постійного місця роботи та доходу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією статті, що передбачає відповідальність за скоєне.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень.
Речові докази у справі, які підлягають поверненню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, - відсутні.
Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1