ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/584/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНС: 707/2005/18 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000957 від 07.08.2018 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2020 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернуто прокурору Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

Як на підстави для такого повернення в підготовчому судовому засіданні судом зазначено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює його призначення до судового розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення. Зокрема, зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, однак не вказано місце його вчинення, а саме де останній близько 12 год. 30 хв. взяв до рук ганчірку, яка змащена в невстановленому в ході слідства речовину з різким їдким запахом та представив її до ротової порожнини потерпілої ОСОБА_10 , та де почав душити потерпілу. При цьому кримінально-правова кваліфікація дій ОСОБА_7 не відповідає фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Крім того в обвинувальному акті не вказано про наявність обтяжуючих покарання ОСОБА_7 обставин.

Також зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування містить суперечності з обвинувальним актом, до якого він долучений, зокрема в реєстрі зазначено про наявність речових доказів в провадженні, проте в обвинувальному акті не вказано про їх існування. Крім того в реєстрі відсутні відомості про відкриття речових доказів потерпілій та обвинуваченому, що унеможливлює, у подальшому, визнання даних речових доказів належними та допустимими.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. У ньому міститься належним чином сформульоване обвинувачення виходячи зі змісту ч. 2 ст. 125 КК України та дотримано вимоги ст. 91 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Крім того в обвинувальному акті зазначено пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини при невстановленні обставин, що її обтяжують, тому відсутність посилання на наявність обтяжуючих обставин, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Щодо висновків суду на відсутність в обвинувальному акті інформації про речові докази, прокурор зазначає, що ст. 291 КПК України не передбачає посилання на них, а перелік речових доказів наведено в реєстрі матеріалв досудового розслідування, що долучений до обвинувального акта. На думку прокурора, даний реєстр цілком відповідає вимогам ст. 109 КПК України. Згідно даного реєстру, потерпілій та обвинуваченому надавався доступ до матеріалів досудового розслідування після його завершення, що в свою чергу передбачає надання доступу і до речових доказів.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, що є порушенням норм процесуального законодавства.

На апеляційну скаргу прокурора представником потерпілої ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 подані заперечення, які зводяться до законності та обґрунтованості ухвали Уманського міськрайонного суду Чекраської області від 23.06.2020 та безпідставності апеляційних вимог.

В заяві, що надійшла на електронну адресу суду 19.08.2020 потерпіла ОСОБА_10 також просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Чекраської області від 23.06.2020. залишити без змін.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 , які просили розгляд апеляційної скарги прокурора проводити без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні та просив їх задовольнити з підстав, наведених в апеляційній скарзі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який у вирішенні апеляційних вимог прокурора поклався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не належить.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінально процесуального закону.

За змістом ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вимоги кримінального процесуального закону про невідповідність обвинувального акта в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 положенням ст. 291 КПК України, суддя місцевого суду дотримався та прийняв судове рішення, яке відповідає критеріям, передбаченим ст. 370 КПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення: час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення.

За змістом ст. 337 КПК України, розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 хоч і мається посилання на фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, однак воно є неконкретним в частині місця вчинення злочину, незважаючи на те, що вказана обставина відповідно до ст. 91 КПК України, підлягає обов`язковому доказуванню.

Зокрема, в обвинувальному акті зазначено, що « ОСОБА_7 07.08.2018 близько 11 год. 30 хв., перебуваючи біля автовокзалу м. Шпола Черкаської області на автомобілі «Шевроле Авео» синього кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , взяв пасажирку ОСОБА_10 з метою підвезти в попутному напрямку до м. Черкаси Черкаської області, потім зупинився біля готелю «Журавель», що в адміністративних межах с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області. В подальшому, близько 12 год. 30 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, взявши до рук ганчірку, яка змащена в невстановленому в ході слідства речовиною з різким їдким запахом, та представивши її до ротової порожнини потерпілої ОСОБА_10 , почав її душити, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді … та які відповідно до висновку експерта № 02-01/1009 від 29.08.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».

Не вдаючись до оцінки формулювання пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, на думку колегії суддів, з нього не можна встановити всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Така неконкретності пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення не може бути усунута в ході судового розгляду в порядку ст.ст. 337, 338 КПК України, оскільки з моменту пред`явлення обвинувачення особа має чітко знати в чому вона обвинувачується, щоб мати змогу ефективно реалізувати своє право на захист, в тому числі, право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інші посилання суду для повернення обвинувального акта прокурору не є самостійними для цього підставами, однак з огляду на недотримання п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при його складанні обвинувального акта, підлягають врахуванню при приведенні його у відповідність до процесуальних вимог.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000957 від 07.08.2018 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді