Справа № 940/490/20
Провадження № 1-кп/364/69/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року, Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього ОСОБА_5 ,

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

представника служби в справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради

ОСОБА_8 ,

інспектора ювенальної превенції Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області

ОСОБА_9 ,

представника КЗ "Тетіївського освітнього центру - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 Тетіївської міської ради Київської області" ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 1-кп/364/69/20 внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 10.12.2019 року відносно малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Тетіїв, Київської області, українця, громадянина України, з початковою освітою, учня 6 класу Комінального закладу «Тетіївського освітнього центру опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 «Тетіївської міської ради Київської області» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20.05.2020 року до Володарського районного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно малолітнього ОСОБА_11 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України.

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_11 , 27.08.2019 року близько 19 год 30 хв, перебуваючи на стадіоні Комунального закладу «Тетіївського освітнього центру опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3» Тетіївської міської ради Київської області, який знаходиться по вул. Академіка Байраківського, 1, в м. Тетіїв, Київської області, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, з необережності, штовхнув обома руками малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , який знаходився в напівзігнутому положенні, в поперек, внаслідок чого останній впав правим передпліччям на трав`яний настил землі та отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини обох кісток правого передпліччя зі зміщенням уламків, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми діями, що виразились у вчиненні необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження у віці 12 років малолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній ОСОБА_11 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 128 КК України.

ОСОБА_11 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, ствердив обставини, які зазначені у клопотанні, зробив відповідні висновки та щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання, застосувавши до ОСОБА_11 примусові заходи виховного характеру .

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 вказала, що погоджується із клопотанням прокурора.

Малолітній потерпілий ОСОБА_7 та законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечували проти застосування щодо ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру.

Представник служби в справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради ОСОБА_8 , інспектор ювенальної превенції Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 та представник КЗ "Тетіївського освітнього центру - опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 Тетіївської міської ради Київської області" ОСОБА_10 вказали на необхідність задоволення клопотання прокурора.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з наведених у ньому підстав, вказуючи, що ОСОБА_11 є малолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся, тому до нього слід застосувати заходи виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України .

Суд, вислухавши учасників провадження, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи із наступних міркувань.

Так, вчинення ОСОБА_11 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.128 КК України підтверджується письмовими доказами, дослідженими судом:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000359, який вказує, що дані до вказаного реєстру було внесено 10.12.2019 року за ознаками злочину передбаченого ст. 128 КК України (а.к.п. 77).
Суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_11 вину свою у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю, з`ясувавши що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання ОСОБА_11 , щодо обставин вчинення ним суспільно небезпечного діяння, дослідити дані, що характеризують його особу, зокрема судом досліджена :
- відповідь на запит служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області від 20.03.2020 року № 02-33/338, яка адресована слідчому СВ Тетіївського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанті ОСОБА_12 , та вказує, що сім`я (мати ОСОБА_5 , син ОСОБА_11 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку служби у справах дітей та сім`ї не перебуває (а.к.п. 93);
- характеристика на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 6 класу КЗ «Тетіївського ОЦ-ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 3, за підписом директора школи ОСОБА_13 та класного керівника ОСОБА_10 , яка вказує на середні здібності ОСОБА_11 до навчання та позитивні характеризуючі дані (а.к.п. 94);
- довідка видана виконавчим комітетом Тетіївської міської ради Київської області від 12.03.2020 року № 593, на ім`я ОСОБА_5 , яка вказує на склад її сім`ї, яка зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 (а.к.п. 95);
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказує, що він є малолітньою особою (а.к.п.96);
- дані із вимоги про судимість, яка видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вказує, що малолітній ОСОБА_11 несудимий (а.к.п. 97);
- довідка видана КП «КНП Тетіївська ЦРЛ Тетіївської районної ради» від 13.03.2020 року № 152, на ім`я ОСОБА_11 , 2008 року народження, яка вказує, що він на обліку у лікаря психіатра не перебував і на даний час не перебуває (а.к.п. 98-99).
Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.
Вирішуючи питання по клопотанню про застосування до малолітнього примусового заходу виховного характеру, суд виходить із наступних міркувань.

Так, згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_11 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 128 КК України доведена у судовому засіданні в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_11 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризуються за місцем навчання (а.к.п. 94). ОСОБА_14 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 12 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії зазначені в статті 97 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів кримінального провадження те, що малолітній ОСОБА_11 проживає разом з матір`ю ОСОБА_5 , яка згодна на обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, а також передачу сина їй під її нагляд.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, характеристику малолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння та з огляду на все наведене вище приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру передбачених п.3 ч.2 ст.105 КК України .

Керуючись статтями 22, 97, 105 КК України, статтями 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 1-кп/364/69/20 внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0000359 від 10.12.2019 року відносно малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Тетіїв, Київської області, українця, громадянина України, з початковою освітою, учня 6 класу Комунального закладу «Тетіївського освітнього центру опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 «Тетіївської міської ради Київської області» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, - примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_11 та передати його під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передання під нагляд матері ОСОБА_5 малолітнього сина ОСОБА_11 встановити один рік, починаючи з дня звернення ухвали суду до виконання.

Ухвала відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Володарський районний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1