Справа № 308/1974/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача - ОСОБА_10
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики у зв`язку з якими відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрано такий вид запобіжного заходу не зменшилися, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання визначеним ризикам, тому.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, зазначивши, що вказані прокурором ризики нічим не доведені. Просив суд змінити обраний щодо його підзахисного запобіжний захід на більш м`який , а саме домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та заперечив проти клопотання прокурора, зазначивши, що вказані прокурором ризики нічим не доведені. Просив суд змінити обраний щодо нього запобіжний захід на більш м`який , а саме домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив, зазначивши, що вказані прокурором ризики нічим не доведені. Його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Просив суд обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід змінити на більш м`який , а саме домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав позицію звого захисника та проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Пояснив, що буде з`являтися на всі виклики суду, а також зазначив , що хворіє має виразку шлунку та проблеми з легенями і проходить лікування. Також пояснив, що має на утриманні неповнолітніх дітей і його дружина перебуває у декретній відпустці та потребує допомоги. Просив суд змінити обраний відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Заслухавши клопотання прокурора, думку потерпіцлих, пояснення обвинувачених та їх захисників, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2020 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою по 02.05.2020 року включно.
У зв`язку зі спливом строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.
Згідно обвинувального акту, переданого на розгляд суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. ОСОБА_9 крім того обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.
В ході розгляду клопотання судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий.
Також в ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_9 ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий.
При цьому суд констатує, що на даний час ще не допитані свідки у кримінальному провадженні.
Вищенаведені обставини дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 будуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, а тому з урахуванням вищенаведеного та враховуючи, що судове провадження не завершено, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 25 червня 2020 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 125 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 25 червня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

Суддя: ОСОБА_1