29.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/4464/18
Провадження №1-кп/205/248/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Дніпро, об`єднані кримінальні провадження, які зареєстровані в ЄРДР за №0001383 від 05 червня 2018 року, за №0001914 від 23 липня 2018 року та за №0002391 від 09 вересня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ярославля Російської Федерації, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше засудженого: 12.06.2019 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки; 11.11.2019 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.126 ч.1, 309 ч.1, 263 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.185 ч.1, 185 ч.2, 309 ч.2, 317 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 03 червня 2018 року, близько 11 години, перебував біля супермаркету «Варус», який розташований в м.Дніпро: пр.І.Мазепи 58, на місці паркування для автомобілів, де реалізуючи злочинний умисел на викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав велосипед «Formula XT 8.4» VLT-1514340, вартістю 2733 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 23 липня 2018 року, приблизно о 13 годині 10 хвилин, перебував біля магазину «АТБ-Маркет», який розташований в м.Дніпро: пр.І.Мазепи 2Б, де побачив автомобіль «Mazda 626», д/н НОМЕР_1 , водій якого пішов у магазин. Реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, підійшов до зазначеного автомобіля, звідки шляхом вільного доступу, через не заперті задні пасажирські двері викрав з салону чоловічу сумку чорного кольору, всередині якої знаходився портативний зарядний пристрій «Power Bank Nomi», 6700 A, вартістю 405 грн. та грошові кошти в сумі 850 грн., після чого з місця злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1255 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та вчиняючи злочин повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 07 вересня 2018 року, близько 13 години, перебував біля буд.20 по вул.Алчевській, в м.Дніпро, де знайшов на пустирі під каменем медичний шприц, заповнений рідиною коричневого кольору. Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи обізнаною особою, що в шприці знаходиться наркотичний засіб «опій ацетильований», підняв його з землі та поклав у ліву кишеню своїх штанів, тим самим незаконно придбав та став зберігати при собі зазначений наркотичний засіб для особистого вживання, без мети збуту.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , 08 вересня 2018 року, приблизно об 11 годині 40 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , надав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приміщення своєї кімнати для незаконного вживання останніми особливо небезпечного наркотичного засобу «опій» у кількості по 1 мл. кожним. Після цього, той же день, тобто 08 вересня 2018 року, в період часу з 12 години до 14 години 05 хвилин, під час огляду кімнати №2 буд.7 по вул.Рудній, в м.Дніпро, працівниками поліції, в присутності двох понятих, був вилучений одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл., заповнений рідиною світло-коричневого кольору, масою 0,8633 г., яка в своєму складі містить «опій ацетильований», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0315 г., а у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були вилучені медичні шприци, об`ємом 2,0 мл., з залишками особливо небезпечного наркотичного засобу «опій».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив суду, що він дійсно, 03 червня та 23 липня 2018 року, при зазначених у обвинувальному акті обставинах, він вчинив крадіжку майна потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 : велосипеда та чоловічу сумку з зарядним пристроєм та грошима в сумі 850 грн. Крім того, 07 вересня 2018 року, близько 13 години, біля буд.20 по вул.Алчевській, він знайшов під каменем та підібрав шприц з наркотичним засобом «опій», який переніс за місцем свого проживання. 08 вересня 2018 року, за місцем свого проживання: у к.2 буд.7 по вул.Рудній, він дозволив вжити раніше знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наркотичний засіб «опій», після чого у його кімнаті працівники поліції, в присутності понятих, вилучили раніше знайдений ним шприц з наркотичним засобом та шприци з залишками наркотичного засобу «опій», який вжили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілих та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно та за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується задовільно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, судом визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року був засуджений за ст.126 ч.1, 309 ч.1, 263 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі та до ухвалення зазначеного вироку вчинив інші злочини, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року.
На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1144 грн., 170 грн. та 170 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.309 ч.2, 317 ч.1, 185 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки;

-за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки та шість місяців;

-за ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене покарання покаранням у виді трьох років та одного місяця позбавлення волі, призначеним за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 18 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

- судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/3595 від 26 вересня 2018 року в розмірі 1144 гривні;

- судової товарознавчої експертизи №2344 від 21 червня 2018 року в розмірі 170 гривень;

- судової товарознавчої експертизи №2861 від 27 липня 2018 року в розмірі 170 гривень.

Речові докази по справі:

-велосипед «Formula XT 8.4» VLT-1514340 залишити у потерпілого ОСОБА_5 ;

-портативний зарядний пристрій залишити у потерпілого ОСОБА_6 ;

-оптичний носій інформації залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1