Провадження: № 1-кп/484/62/20
Справа: № 484/1954/19
Вирок

іменем України

14.02.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Вікторівка Доманівського району Миколаївської області, громадянин України, не працюючий,з неповною середньою освітою, не одружений, зареєстрований в с. Вікторівка Доманівського району Миколаївської області та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимий, паспорт НОМЕР_1 виданий 08.09.1997 Доманівським РВ УМВС України в Миколаївській області

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

у відсутність потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за наявності їх заяв

за ч.ч.1,2 ст.190 КК України

встановив

в середині грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_3 , так як знала, що останній займається встановленням натяжних стель та домовилася про зустріч.

Наступного дня ОСОБА_3 приїхав за адресою, на яку вказала ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 . В ході розмови, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, шляхом обману, переслідуючи мету незаконного збагачення, повідомив недостовірну інформацію ОСОБА_5 про те, що він погоджується установити натяжну стелю в зазначеному будинку, хоча, насправді, такого наміру не мав.

Після цього, ОСОБА_3 з метою введення в оману ОСОБА_5 та створення у останньої хибної уяви щодо виконання умов усної домовленості, провів заміри стелі та повідомив ОСОБА_5 , про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 4000 гривень в якості авансу, не маючи при цьому наміру виконувати встановлення стелі.

Будучи впевненим в добросовісності дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 передала останньому грошові кошти в сумі 4000грн. в якості авансу за встановлення натяжних стель в двох кімнатах. ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_5 , не маючи наміру на встановлення натяжних стель, отримав зазначені кошти, внаслідок чого, шляхом шахрайства, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 4000грн., якими в послідуючому розпорядився на власний розсуд, чим завдав шкоди потерпілій на вищезазначену суму.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом обману, (шахрайство).

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в середині грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_3 , так як знав, що останній займається встановленням натяжних стель та домовився про зустріч.

Наступного дня ОСОБА_3 приїхав за адресою на яку вказав ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 . В ході розмови ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, переслідуючи мету незаконного збагачення, повідомив недостовірну інформацію ОСОБА_7 про те, що він погоджується установити натяжну стелю в зазначеному будинку, хоча насправді такого наміру не мав.

Після цього, ОСОБА_3 з метою введення в оману ОСОБА_7 та створення у останнього хибної уяви щодо виконання умов усної домовленості, провів заміри стелі та повідомив ОСОБА_7 , про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 1300 гривень в якості авансу, не маючи при цьому наміру виконувати встановлення стелі.

Будучи впевненим в добросовісності дій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 передав останньому грошові кошти в сумі 1300грн. в якості авансу за встановлення натяжної стелі в кімнаті. ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_7 , не маючи наміру на встановлення натяжних стель, отримав зазначені кошти, внаслідок чого, шляхом шахрайства заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 1300грн., якими в послідуючому розпорядився на власний розсуд, чим завдав шкоди потерпілому на вищезазначену суму.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в середині грудня 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_3 , так як знав, що останній займається встановленням натяжних стель та домовився про зустріч.

Через декілька днів ОСОБА_3 приїхав за адресою на яку вказав ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 . В ході розмови, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, переслідуючи мету незаконного збагачення, повідомив недостовірну інформацію ОСОБА_6 , про те, що він погоджується установити натяжну стелю в зазначеному будинку, хоча насправді такого наміру не мав.

Після цього, ОСОБА_3 з метою введення в оману ОСОБА_6 та створення у останнього хибної уяви щодо виконання умов усної домовленості, провів заміри стелі та повідомив ОСОБА_6 , про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 700 гривень в якості авансу, не маючи при цьому наміру виконувати встановлення стелі.

Будучи впевненим в добросовісності дій ОСОБА_3 - ОСОБА_6 передав останньому грошові кошти в сумі 700 грн. в якості авансу за встановлення натяжної стелі в ванній кімнаті. ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_6 , не маючи наміру на встановлення натяжних стель, отримав зазначені кошти, внаслідок чого, шляхом шахрайства, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 700грн., якими в послідуючому розпорядився на власний розсуд, чим завдав шкоди потерпілому на вищезазначену суму.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засідання обвинувачений свою вину визнав в скоєному щиро кається, ніякі фактичні обставини справи та розмір матеріальної шкоди не оспорював, просить не позбавляти його волі. Злочин вчинив через скрутне матеріальне становище. Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнав в частині матеріальних збитків у повному обсязі, в частині моральної шкоди визнав на 1 тис. грн. Також повідомив, що відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду надали заяви про слухання справи у їх відсутність, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 просили їхні позови задовольнити у повному обсязі, ОСОБА_6 зазначив, що матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих матеріальних збитків не оспорював, тому судом не досліджувались усі докази відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Викладене обвинувачення підтверджується правдивими пояснення обвинуваченого та доказами дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.02.2019 року, де потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що чоловік на ім`я ОСОБА_8 під приводом установки натяжної стелі шахрайським шляхом заволодів її грошовими коштами в сумі 4 тис. грн..;

-розпискою ОСОБА_3 про отримання ним від ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 4 тис. грн..;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 16.04.2019 року, де потерпіла ОСОБА_5 впізнала обвинуваченого за фото під номером 1.;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2019 року, де потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_3 під приводом установки натяжної стелі шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в сумі 700 грн.;

-розпискою ОСОБА_3 про отримання ним від ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 700 грн.;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 18.04.2019 року, де потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого за фото під номером 4.;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2019 року, де потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_3 під приводом установки натяжної стелі шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в сумі 1300 грн.;

-розпискою ОСОБА_3 про отримання ним від ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 1300 грн.;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 17.04.2019 року, де потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого за фото під номером 2.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Його дії вірно кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, за місцем проживання та місцем реєстрації скарги та заяви на нього відсутні.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, часткове відшкодування збитків.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий, стан, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляду позбавлення волі в межах санкцій статей за якими він обвинувачується, однак з урахуванням вище викладених всіх обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Позов потерпілої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі з урахуванням наступного:

- згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільні позови в частині стягнення матеріальної шкоди обвинувачений визнав та він є підтвердженим матеріалами справи.

При вирішенні позовних заяв потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в частині стягнення із ОСОБА_3 моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

При визначені розміру моральної шкоди потерпілим суд, враховуючи ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілим завдано моральної шкоди і приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме: потерпілій ОСОБА_5 на суму 2 тис. грн.. а потерпілій ОСОБА_7 на суму 1 тис. грн..

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Обвинуваченому раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України 1 рік позбавлення волі

за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки :

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 тис. грн. та 2 тис. грн.. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 6 тис. грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 тис. 300 грн. та 1 тис. грн.. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 2 тис. 300 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя -