У Х В А Л А
про арешт майна

07.04.2020 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , слідчого Франківського ВП ГУ НП У Львівській області ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000675 від 04 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

в с т а н о в и в :

слідчий СВ Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на речові докази, а саме: на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 , з серійним номером НОМЕР_1 ; 1 (один) ключ від автомобіля з брілком у вигляді пульта сигналізації та червоною стрічкою; автомобіль марки «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 1990 року випуску.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 03.04.2020 до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт старшого інспектора відділу ДТП УПП у Львівській області майора поліції ОСОБА_7 , про те, що під час огляду автомобіля марки «Тойота Хайлюкс» д.н.з. НОМЕР_2 , який був причетний до ДТП, яка мала місце 31.03.2020 року по вул. Пулюя, 32 у м. Львові, було виявлено, що номер кузова, який набитий на рамі автомобіля виготовлений кустарним способом.

Дані відомості було внесено у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000675 від 04.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

В ході проведення огляду місця події 03 квітня 2020 року, що мав місце на відкритій ділянці, що за адресою: м. Львів, вул. Перфецького, 17, було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 , з серійним номером НОМЕР_1 ; 1 (один) ключ від автомобіля з брілком у вигляді пульта сигналізації та червоною стрічкою; автомобіль марки «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 1990 року випуску, який на даний час перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ( НОМЕР_3 ). На рамі даного автомобіля біля переднього колеса, зі сторони водія наявний номер НОМЕР_4 .

06 квітня 2020 року постановою слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 вилучені речі під час огляду місця події від 03 квітня 2020 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виданого на ім`я ОСОБА_6 , з серійним номером НОМЕР_1 ; 1 (один) ключ від автомобіля з брілком у вигляді пульта сигналізації та червоною стрічкою; автомобіль марки «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 1990 року випуску, визнані речовими доказами.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про арешт майна підтримали з підстав зазначених у клопотанні.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 , щодо клопотання про арешт майна чіткої позиції не висловив, просить повернути йому автомобіль, та додатково пояснив, що власник шроту в м. Тернотіль ОСОБА_6 продав автомобіль марки «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , який є власником "Джип сервісу у м. Львові". Пізніше даний автомобіль в розібраному вигляді з номерними знаками та технічним паспортом він придбав у ОСОБА_9 . Він зібрав цей автомобіль, але ніде не реєстрував. Крім того ОСОБА_5 пояснив, що зустрічався з ОСОБА_6 в м. Тернополі для того, щоб оформити генеральну довіреність на автомобіль. Така довіреність була посвідчена нотаріусом, однак ОСОБА_5 не надав слідчому судді оригіналу чи копії довіреності.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України вважаю, що його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до п.1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, які були виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події та запобігання їх знищення чи відчуження, вважаю що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України,-

у х в а л и в :

клопотання задоволити в повному обсязі.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу виданого на ім`я ОСОБА_6 , з серійним номером НОМЕР_1 ; 1 (один) ключ від автомобіля з брілком у вигляді пульта сигналізації та червоною стрічкою; автомобіль марки «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 1990 року випуску.

Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище об`єктів до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1