печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 01.10.2018, на майно,

В С Т А Н О В И В :

19.03.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яке передано слідчому судді ОСОБА_1 25.03.2020, про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 01.10.2018, в рамках виконання запиту компетентних органів Італійської Республіки про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі стосовно придбання, зберігання, збуту майна, одержаного злочинним шляхом, заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу та створення злочинної організації № 24-2017 R.G.PM (I) №23-2017 Reg.Rogatorie, та у кримінальному провадженні № 0002232 на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на сім кросових мотоциклів.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, адвокат вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, враховуючи при цьому, що з урахуванням тривалого проміжку часу на протязі якого здійснюється досудове розслідування та виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги, підстави для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна заявника, відпали, а тому наявні підстави для скасування арешту майна.

Адвокат в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд клопотання про скасування арешту майна у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 2 статті 174 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З клопотання адвоката вбачається, що до Генеральної прокуратури України на підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року надійшов запит компетентних органів запит компетентних органів Італійської Республіки за номером № 24-2017 R.G.PM (І) № 23-2017 Reg. Rogatorie про надання міжнародної правової допомоги у кримінальній справі стосовно придбання, зберігання, збуту майна, одержаного злочинним шляхом, заміни номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу та створення злочинної організації.

Встановлено, що прокуратурою Італійської Республіки при суді м. Ріміні проводиться розслідування по кримінальній справі, порушеній відносно невстановлених осіб, які в складі злочинної організації здійснили викрадення транспортних засобів на території Республіки Сан-Маріно, що розташована в центрі Італійської Республіки. В результаті злочинної діяльності злочинної організованої групи скоєно значну кількість злочинів, викрадено значну кількість мотоциклів, здійснено їх незаконне переправлення за кордон, в основному - в Україну, де вони піддаються змінам ідентифікаційних ознак та незаконно відчужуються з метою отримання незаконної вигоди.

Відповідно до звернення одного з потерпілих, який є керівником компанії MOTORSTORE Sri, 28.10.2016 із майстерні в населеному пункті Серравале, Республіки Сан-Маріно, викрадено 7 мотоциклів моделі КТМ. В подальшому 25.01.2017 ним було виявлено інформацію про продаж вказаних транспортних засобів на території України, яка розміщена в оголошеннях на інтернет сайті - www.motosalе.com.ua.

21 серпня 2018року під час виконання вказаного запиту на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 липня 2018 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , у ході якого було виявлено та вилучено 9 мотоциклів, 7 з яких відповідно до інформації з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва знаходяться у міжнародному розшуку, як викрадені на території іноземної держави, в тому числі на території Італійської Республіки.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року клопотання сторони обвинувачення було задоволено частково та накладено арешт на 7 з яких відповідно до інформації з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва знаходяться у міжнародному розшуку, як викрадені на території іноземної держави, в тому числі на території Італійської Республіки.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_4 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2018 задовольняючи частково клопотання прокурора про накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що вказане майно підпадає під ознаки ст.ст. 98,167 КПК України, тобто має ознаки речових доказів, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому їх повернення володільцю може призвести до їх приховання, знищення або спотворення з метою уникнення причетних осіб від відповідальності за скоєні злочини, у зв`язку із чим клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, при дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна вставлено, що доказів в його обґрунтування слідчому судді не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які заявник посилається у своєму клопотанні, враховуючи, що до матеріалів клопотання долучено судові рішення про накладення арешту на майно, адвокатські запити та супровідний лист за підписом прокурора, які в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту.

За вказаних обставин приходжу до висновку, що встановлені обставини судовим рішенням при накладенні арешту, представником заявника спростовано не було, а відтак слідчий суддя не доведено, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна ОСОБА_4 втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, заявником не доведено жодного аргументу наведеного в клопотанні, а відтак доводи клопотання про скасування арешту слід визнати як безпідставні, такі що не базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 01.10.2018, на майно, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1