Номер провадження 1-кп/737/1/20
Справа № 737/84/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Куликівського районного суду Чернігівської області об`єднані кримінальні провадження за №0000304 від 20.09.2017 та № 0000041 від 13.02.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностаївка Ріпкинського району Чернігівської області, українця, особи без громадянства, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 22.10.2002 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;
- 30.03.2005 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців;
- 09.02.2006 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
- 19.09.2014 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців;
- 29.12.2014 Чернігівським районним судом Чернігівської області ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 10 місяців;
- 08.06.2015 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
- 10.12.2015 Куликівським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років та 6 місяців, звільнений з місць позбавлення волі 08.06.2017 року;
- 19 лютого 2018 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 08 травня 2018 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;
без місця реєстрації, без визначеного місця проживання, на даний час утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 185 КК України, -
сторона обвинувачення: прокурори Куликівського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисник ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

16.08.2017 року, в вечірній час, ОСОБА_3 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території господарства АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, біля вхідних дверей будинку, повторно, таємно викрав велосипед марки «Аіст» виробництва Білорусі («Мінськ»), з рамою закритого типу, вартістю 1037,50 грн., що належав ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
17.08.2017 року, в вечірній час, ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, перебуваючи на території господарства АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись довірливими відносинами з ОСОБА_7 , попросив у останнього надати йому велосипед марки «Аіст» виробництва Білорусі («Мінськ»), з рамою закритого типу, вартістю 1542,25 грн. який пообіцяв повернути. Однак, отримавши зазначений велосипед від ОСОБА_7 , повертати його не збирався, чим спричинив останньому матеріальних збитків на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
14.08.2017 року, в ранковий час, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи повторно, проник на територію господарства АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу біля ганку викрав велосипед марки «Аіст» 28», вартістю 2246 грн. 78 коп., що належав ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину спростовував, визнав вину у судових дебатах, в останньому слові вину заперечував, та пояснив, що в 2017 році він був затриманий співробітниками Чернігівського відділення поліції, де він незаконно знаходився. Поліцейські розпитували його щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вчиянли злочини в Чернігівській та Київській областях. Також він знав, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скоїли ряд злочинів в Куликівському районі, вони самі йому 23.08.2017 року розповідали, що в с. Жуківка Куликівського району у Бровача вони випивали, та ОСОБА_11 подарував ОСОБА_13 велосипед, в свою чергу ОСОБА_11 велосипед взяв вночі в с. Виблі, тобто поміняв велосипед, який ОСОБА_11 вкрав в с. Дрімайлівка, та залишив в с. Виблі біля двору ОСОБА_14 . Іволга зранку зустрівся з ОСОБА_12 та поїхали в с. Жуківку та опинились у ОСОБА_13 , якого спочатку не було вдома, який був на фермі, а дома знаходилась його співмешканка ОСОБА_15 . ОСОБА_12 назвався лісником, тому як останній працював в Покульськом лісництві. Вони стали розпивати спиртне, біля 5 години прийшов ОСОБА_13 з роботи. ОСОБА_12 поспілкувався з ним про дрова та поїхав, а ОСОБА_11 залишився та сказав ОСОБА_13 , щоб той пішов в магазин та купив продукти. Бровач сів на велосипед, який йому подарував ОСОБА_11 , та направився до магазину, після чого ОСОБА_11 почав дізнаватись у ОСОБА_15 , скільки ОСОБА_13 отримає зарплатню. Іволга подзвонив ОСОБА_12 та почали спілкуватись, нібито щоб дрова загрузити. Після чого ОСОБА_11 з ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та сусідом почали грати в карти. Після чого, ОСОБА_11 подзвонив ОСОБА_12 , та вказав, що через 30 хвилин він поїде зустрічати трактор. Бровач сказав Іволзі, що піде в магазин за пивом та горілкою. Іволга після цього, сказав ОСОБА_15 , що візьме їхній велосипед та поїде зустрічати трактор з дровами, та поїхав у с. Дроздівку, де познайомився з ОСОБА_16 та випив разом з нею горілки та пішов до неї додому. Іволга переночував з ОСОБА_16 та поїхав до ОСОБА_17 , з яким вони розпили спиртне. Після цього ОСОБА_11 подзвонив ОСОБА_12 та попросив забрати його біля магазину. Іволга повідомив, що візьме велосипед ОСОБА_17 та поїде в магазин за продуктами. Шумал дав свій велосипед, та ОСОБА_11 сів на велосипед та поїхав до села Орлівки. В Орлівці він поставив велосипед біля магазину до стіни. В 14.30 приїхав ОСОБА_12 разом із ОСОБА_18 та забрали Іволгу в м. Чернігів, після чого приїхали до нього в Ріпкинський район і вони поїхали далі в с. Суслівка Ріпкинського району на річку до його знайомих ОСОБА_19 , також підійшли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 і ще деякі родичі ОСОБА_21 . Вони всі відпочивали біля річки. Він разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пішли до річки та переговорили з приводу Куликівського району, а саме щодо велосипедів. Знали, що заяви в поліцію ніхто не буде писати, ані ОСОБА_13 , ані ОСОБА_14 , ані ОСОБА_17 . Він повідомив ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що за ним полює карний розшук Чернігівського району, і якщо його спіймають, то він на себе візьме вказані велосипеди. Після чого, 23 серпня 2017 року, вони роз`їхались, а вже 25 серпня 2017 року він був затриманий співробітниками Чернігівського відділу поліції, з якими він поїхав по Куликівського району.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що 16.08.2017 під вечір до нього приїхав чоловік, який назвався помічником лісничого, в подальшому йому стало відомо, що це ОСОБА_22 , та спитав, чи потрібні йому дрова. Він сказав, що потрібні, і той пообіцяв йому привезти дрова на тракторі. ОСОБА_22 залишив йому велосипед жіночий «Аіст» темно-синього кольору та повідомив йому, що подарував його йому. На велосипеді була одна ручка біла, інша чорна. Коли він зайшов до хати, то ОСОБА_22 взяв його велосипед та поїхав. Він тоді зрозумів, що ОСОБА_22 вже не повернеться. Йому належав велосипед «Мінськ» зеленого кольору. Велосипед йому ОСОБА_22 не повернув. На подвір`ї ще була його співмешканка, однак вона була п`яна. Викрадений у нього велосипед був старий, чоловічий, ручки з мопеда, колеса нові. він хотів наздогнати ОСОБА_3 , однак на тому велосипеді, що він залишив, був відкручений руль. Він запам`ятав дату цієї події, оскільки це сталось через день після дня народження його сестри.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що в тому році влітку наглядно знайомий йому ОСОБА_3 приїхав до нього на велосипеді, у нього була горілка та гроші. Попросив у нього його велосипед з`їздити «на точку», так як в своєму велосипеді він пробив переднє колесо. Свій велосипед він залишив, а його велосипед забрав і поїхав, та не повернув. Подія відбувалась вранці, вони випили горілку, яка була в ОСОБА_3 , та поїхав він від нього на його велосипеді, точний час він не пам`ятає, нібито ще по горілку. Він відремонтував залишений велосипед та два дні на ньому їздив, потім приїхала поліція та вилучила цей велосипед, оскільки він теж крадений. ОСОБА_22 приїхав з поліцією, показав, де він, потерпілий, живе. Кармановського він бачив два рази та не має причин його оговорювати. Належний йому велосипед був марки «Мінськ» синього кольору, на задньому багажнику були прикручені «ножки», сидіння чорного кольору без пружин, щитки нікельовані. Велосипед, на якому приїхав ОСОБА_22 , мав одну велосипедну ручку, іншу з мотоцикла. Коли ОСОБА_22 запропонував йому випити, він стояв біля сусіда, який ремонтував колодязь, то сусід бачив, на якому велосипеді він приїхав. Про зникненя велосипеда він розповів вранці своєму сусіду ОСОБА_23 . Причин оговорювати ОСОБА_3 він не має.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що на день села Виблі з 13 на 14 серпня 2017 року вночі йому постукали в вікно, він побачив ОСОБА_3 , який спитав, чи не впізнає він його, та повідомив йому, що він є новим лісником, але він сказав, що знає лісника особисто та вивів раніше незнайомого ОСОБА_3 за хвіртку. Під будинком стояв новий жіночий велосипед вишневого кольору «Мінськ», який він особисто купляв в магазині. На рулю була замінена одна ручка, вона була білого кольору. Вранці, біля 04.00 години, він вийшов на вулицю та побачив, що його велосипед відсутній . Стояв інший велосипед «Мінськ». Він його підремонтував та 2 чи 3 тижні поїздив. Після цього приїхала поліція та забрала у нього цей велосипед. Руль від його велосипеда йому віддала поліція.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що до нього прийшов сусід ОСОБА_13 та сказав, що йому повинні привезти дрова. Він прийшов до ОСОБА_13 , там був ОСОБА_22 , з яким він привітався. Дрова ОСОБА_13 не привезли, і він пішов додому. Вранці ОСОБА_13 йому повідомив, що ОСОБА_22 в нього забрав велосипед, а інший залишив. У дворі ОСОБА_13 він бачив жіночий велосипед, блакитного кольору, який не належав ОСОБА_13 , у ОСОБА_13 був велосипед зеленого кольору, чоловічий. Вказані події відбувались у вечірній час.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні повідомила, що до її співмешканця ОСОБА_13 приїжджав ОСОБА_22 , який назвався лісником, та обіцяв привезти дрова. ЇЇ співмешканець повірив йому та поїхав до магазину за продуктами. Повернувшись з продуктами, ОСОБА_13 знову відлучився. Вони з ОСОБА_22 поїли, та після цього ОСОБА_22 вийшов та сказав, що візьме велосипед, а свій залишить в залог, і більше не з`явився, а велосипед ОСОБА_13 зник. Вона спочатку заперечувала, щоб він брав велосипед, потім дала. Залишився велосипед ОСОБА_3 жіночого типу темно-синього кольору. Дрова ОСОБА_22 так і не привіз і сам не з`являвся. Вказані події відбувались 16 числа у вечірній час, місяця вона не пам`ятає. Надавала додаткові свідчення у судовому засіданні, в яких зазначила, що бачила як ОСОБА_22 виводив велосипед з двору. Події відбувались в 2017 року, точної дати не пам`ятає. Громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вона не знає.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_17 влітку ввечері йому розповів, що у нього забрали велосипед. Особисто цього він не бачив. ОСОБА_3 він бачив один раз, коли ремонтував свій колодязь, ОСОБА_22 привітався з ним так, наче давно його знав, а він його так і не згадав. Після цього вони пішли разом з ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_27 показав, що в серпні 2017 року він приїжджав на день народження до свого друга ОСОБА_28 в село Виблі , приблизно 14-15 числа, близько 4 ранку, стукав у двері. Бачив чоловіка - ОСОБА_3 , який завів до сусіднього подвір`я один велосипед, а вивів інший. Раніше він ОСОБА_3 не бачив. Наполягає, що це був саме ОСОБА_22 . Запам`ятав цю подію, оскільки вона була пов`язана з днем народження його друга.

Свідок ОСОБА_29 показала, що бачила ОСОБА_3 , який знаходився біля її чоловіка та сусіда, які ремонтували колодязь в с. Дроздівка у серпні 2017 року. Пізніше вона дізналася, що вкрали велосипед у ОСОБА_17 . Хто це зробив, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_30 показала, що приблизно 2 роки тому, в липні місяці, її велосипед та велосипед її онука стояли біля магазину. Коли вона віддала велосипед онуку, то її велосипед залишався стояти біля магазину. Пізніше у неї спитали, де її велосипед і вона побачила, що він зник. Велосипед їй повернули працівник поліції, але в ньому були скручені руль та сидіння. Пізніше працівники поліції їй розповідали, що ОСОБА_22 забрав її велосипед, а їй залишив інший, однак ніякого іншого велосипеда вона не бачила. Руль та сидіння були не від її велосипеда, руль в неї вилучили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_31 показав, що бачив ОСОБА_3 в 2014 - 2015 роках, але точно не пам`ятає. Працівники поліції запитували, чи він бачив ОСОБА_3 у селі, він відповів, що бачив, та показували фотографії, запитували чи не впізнає він тут ОСОБА_3 , він впізнав ОСОБА_3 на фотографії. Бачив ОСОБА_3 в с. Виблі в білій сорочці та галстуку, який представлявся депутатом та пропонував купити картоплю дорого. В 2017 році він ОСОБА_3 не бачив. Підпис в протоколі впізнання належить йому. Обставини складання вказаного протоколу вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_32 показала, що влітку, числа вона не пам`ятає, до неї прийшов ОСОБА_22 вночі, привітавшись з нею запропонував кудись піти, вона відмовилась, при цьому говорив, що в нього є автомобіль, а коли вона вийшла, побачила велосипед. Наступного дня вона зайшла до ОСОБА_14 та побачила велосипед, який ОСОБА_33 не належав. Коли це відбувалось, вона не пам`ятає. Кармановський бував у неї постійно.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка слідчий Куликівського ВП ОСОБА_34 повідомила, що під час досудового розслідування від ОСОБА_3 клопотань про надання йому захисника не надходило. Під час пред`явлення підозри ОСОБА_22 було роз`яснено право на захист на що він погодився. Під час проведення досудового розслідування від ОСОБА_3 надходили клопотання про проведення слідчого експерименту, однак у зв`язку з одержаними достатніми доказами слідчий експеримент не проводився. Відповіді на клопотання було направлено в слідчий ізолятор. Допит підозрюваного проводився за участю захисника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснив, що в 2017 році він працював начальником сектору кримінальної поліції Куликівського ВП, на даний час працює начальником сектору превенції. З ОСОБА_22 міг спілкуватись під час його конвоювання, однак в СІЗО до нього не їздив, тиску не чинив, писати заяви та визнавати себе винним не примушував.

При огляді місця події 19.09.2018 року потерпілий ОСОБА_8 вказав на місце, з якого був викрадений велосипед, що йому належав (протокол огляду місця події а.с. 8, 10 т. 2).
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 18.10.2017 року № 1081 Чернігівського НДЕКЦ МВС ринкова вартість велосипеда марки «Аіст» виробництва Білорусь з рамою закритого типу, бувшого у використанні, станом на момент крадіжки 16.08.2017 року могла становити 1037,50 грн. (а.с. 12-16 т. 2).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23.09.2017 року свідок ОСОБА_24 вказав на фотознімок ОСОБА_3 , за яким він впізнав особу, яка 16.08.2017 року в господарстві ОСОБА_8 разом з ОСОБА_25 розпивала спиртні напої, а 17.08.2017 року дізнався від ОСОБА_13 , що цей молодик вчинив крадіжку його велосипеда (а.с. 17-18 т.2).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 23.09.2017 року потерпілий ОСОБА_8 вказав на фотознімок ОСОБА_3 , за яким він впізнав особу, яка 16.08.2017 року знаходилась в його господарстві, після чого викрала належний йому велосипед (а.с. 20-22 т.2).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23.09.2017 року свідок ОСОБА_25 вказала на фотознімок ОСОБА_3 , за яким вона впізнала особу, яка 16.08.2017 року в господарстві ОСОБА_8 викрала велосипед (а.с. 23-25).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 11.12.2017 року потерпілий ОСОБА_7 впізнав по фотознімку ОСОБА_3 , як особу, яка приходила до нього додому з велосипедом «Мінськ» зеленого кольору з рамою закритого типу та того ж дня з його дозволу взяла велосипед «Мінськ» синього кольору з рамою закритого типу та не повернула (а.с. 20-22 т.2).
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 18.12.2017 року № 1277 Чернігівського НДЕКЦ МВС ринкова вартість велосипеда марки «Аіст» виробництва Білорусь «Мінськ» з рамою закритого типу, з урахуванням зносу за роздрібними цінами на 17 серпня 2017 року могла становити 1542,25 грн. (а.с. 35-39 т. 2).
При огляді місця події 13.02.2018 року, у відповідності до протоколу цієї слідчої дії, господарство по вул. Травнева с. Виблі Куликівського району огороджене дерев`яним парканом, вхід здійснюється через хвіртку. Велосипед знаходився біля будинку, для доступу до місця знаходження необхідно перетнути територію двору (а.с. 8-10 т. 7).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2018 свідок ОСОБА_36 впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який 14.08.2017 розбудив її о 5-й годині та запитував, де проживає « ОСОБА_37 » (а.с. 11-13, т.7 ).
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 17.02.2018 року № 193 Чернігівського НДЕКЦ МВС ринкова вартість велосипеда марки «Аіст» з рамою відкритого типу, з урахуванням зносу за роздрібними цінами на 14 серпня 2017 року могла становити 2246,78 грн. (а.с. 14-19 т. 7).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 04.05.2018 року потерпілий ОСОБА_9 впізнав по фотознімку ОСОБА_3 , як чоловіка, якого він вигнав з господарства, коли той прийшов 14.08.2017 біля 4.00 години та представився лісничим на ім`я ОСОБА_38 (а.с. 35-37, т.7).
При огляді місця події 12.05.2018 в господарстві в АДРЕСА_4 , був виявлений та вилучений руль велосипедний з покриттям, пошкодженим корозією (а.с. 38-40, т. 7). При огляді речового доказу потерпілий ОСОБА_9 впізнав руль з викреденго у нього велосипеда, який він особисто зварював та ставив на нього ручку білого кольору (а.с. 42-43, т.7).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 31.03.2018 свідок ОСОБА_27 вказав на фотознімок ОСОБА_3 , за яким він впізнав обличчя чоловіка, якого бачив приблизно о 5.00 годині в с. Виблі біля господарства, що знаходиться навпроти господарства АДРЕСА_5 , який від`їжджав на велосипеді темно-синього кольору (а.с. 45-47, т.7).
Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, 04.05.2018 свідок ОСОБА_39 впізнала чоловіка, який 14.08.2017 заходив разом з ОСОБА_40 в гості та представлявся ОСОБА_41 (а.с.48-50, т.7).
Згідно з вироком Чернігівського районного суду від 19 лютого 2018 року, 29.08.2017 року ОСОБА_8 добровільно видав співробітникам поліції велосипед темно-синього кольору, викрадений ОСОБА_3 в с. Топчіївка у ОСОБА_42 , ОСОБА_43 впізнала свій велосипед за рамою та педалями, однак руль був змінений (а.с.142-153, т. 2 ).
Надані суду докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінюються з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення.
Суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому злочинів з достатньою повною підтверджена сукупністю показань потерпілих, свідків, результатами слідчих дій та висновками експертиз, які оцінюються судом як достовірні, належні та допустимі докази.
Твердження обвинуваченого про непричетність його до вчинення вказаних кримінальних правопорушень суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності, а його свідчення про невизнання вини з версією про вчинення злочинів іншими особами, самі по собі не є переконливими та суперечить зібраним доказам. Даючи свідчення про вчинення протиправних діянь іншими особами, ОСОБА_22 вказує саме на ті фактичні обставини, які могли бути відомі лише тій особі, яка данні злочинні дії вчинила, однак послідовно описала їх як дії інших осіб.

В ході судового провадження задовольнялись клопотання обвинуваченого щодо встановлення місця знаходження та виклику у судове засідання для допиту свідка ОСОБА_44 , на чому наполягав ОСОБА_22 , однак обвинувачений відмовився від реалізації судом цих клопотань у судових засіданнях 05.12.2019 року та 19.02.2020 року. ( ОСОБА_45 на даний час утримується в місцях позбавлення волі, засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України).

Вказуючи на вчинення злочинів іншими особами, ОСОБА_3 наполягав на тому, що впізнання особи за фотознімками проведене з порушеннями. При дослідженні судом протоколів цих слідчий дій та допиту понятого порушень КПК України, які б давали підстави поставити під сумнів їх достовірність та допустимість, не виявлено. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що потерпілі та свідки впевнено, без сумнівів, вказували на ОСОБА_3 як на особу, причетну до злочину, яку вони добре запам`ятали.
Значний проміжок часу між подіями та допитом потерпілих та свідків у суді, а також відмінності у суб`єктивному сприйнятті подій, що відбувались, пояснює розбіжності свідчень щодо дати чи часу доби тієї чи іншої події, при цьому суттєвих протиріч у отриманих свідченнях, які б поставили під сумнів їх достовірність, не встановлено.
Так, щодо свідка ОСОБА_36 , яка, путаючись в датах, показала, що бачила ОСОБА_3 в 2016 році, потім від цих свідчень відмовилась, слід зазначити, що в період з 15.04.2014 року по 08 червня 2017 року дійсно ОСОБА_3 утримувався в Чернігівському слідчому ізоляторі, тобто щодо року свідок припустилась помилки. Однак ОСОБА_36 правильно назвала місяць серпень, назвала суду одяг, в якому був обвинувачений, пояснила, що він прийшов до неї на світанку та цілеспрямовано йшов до неї, щоб вона з ним пішла до ОСОБА_14 . За таких обставин, свідчення ОСОБА_36 суд приймає за достовірні, за виключенням вказівки на 2016 рік.

Щодо свідчень ОСОБА_25 потерпілий ОСОБА_8 неодноразово зауважував, що після вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_22 вона була у стані сильного алкогольного сп`яніння. Оцінюючи показання цього свідка суд дійшов висновку, що свідок мала можливість запам`ятати обвинуваченого, однак її свідчення про подальші події дають підстави для висновку, що вона їх достовірно не пам`ятає, що у свою чергу впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за цим епізодом.

В частині, необхідній для висновку про наявність складу злочину, його об`єктивної та суб`єктивної сторони, показання потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 узгоджуються між собою, з показаннями свідків та з письмовими доказами.
В рамках кримінальних проваджень, що розглядаються, ОСОБА_3 не затримувався, запобіжний захід йому не обирався, у зв`язку з чим вирішення питання про законність його затримання належало до компетенції Чернігівського районного суду.
Досліджуючи питання про дотримання права обвинуваченого на захист, суд порушень вимог ст. 48,49,52 КПК України не виявив.
Як було встановлено при з`ясуванні обставин справи, ОСОБА_3 в ході досудового слідства надавав докладні свідчення з приводу інкримінованих йому діянь. З огляду на те, що в судовому засіданні він свою вину заперечував, ці свідчення не приймаються судом як доказ його вини. Ознак застосування до ОСОБА_3 тиску, обману, інших незаконних методів слідства, судом не встановлено.
При вирішенні питання про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за епізодом викрадення належного ОСОБА_8 велосипеду марки «Аіст» виробництва Білорусі («Мінськ»), з рамою закритого типу, вартістю 1037,50 грн., виходячи з сукупності наданих доказів, аналізу свідчень ОСОБА_8 , та свідчень ОСОБА_25 , суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки ОСОБА_8 не бачив моменту викрадення велосипеда, а ОСОБА_25 , внаслідок нетверезого стану, не усвідомлювала факт викрадення, при цьому ОСОБА_3 скористався станом свідка.

Обговорюючи питання про наявність кваліфікуючої ознаки проникнення у сховище при викраденні належного ОСОБА_9 велосипеда суд дійшов висновку про правильність запропонованої органом досудового слідства кваліфікації, оскільки обвинуваченому було достеменно відомо, що власник велосипеда знаходиться вдома, та попередньо вивів його за межі свого двору, однак ОСОБА_22 всупереч волі власника проник за огорожу повторно та вже з метою таємного викрадення чужого майна.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, не має визначеного місця проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку в медичній частині Чернігівського СІЗО з приводу вродженої аномалії лівої нирки, страждає на інші хронічні хвороби, досудову доповідь інспектора Куликівського районного сектору з питань пробації, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Після надходження до Куликівського районного суду першого обвинувального акту 31.01.2018, ОСОБА_3 був засуджений вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.02.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, вирок набрав законної сили. 08 травня 2018 року ОСОБА_3 був засуджений Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст.. 185 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_3 призначене покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2018 року, ОСОБА_46 остаточне покарання призначено у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_46 обраховується з 1 вересня 2017 року.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 належить призначити за правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 Куликівським районним судом не обирався. На підставі ухвали Куликівського районного суду від 02.10.2018 року він був залишений у Чернігівському слідчому ізоляторі, де утримувався у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Чернігівського районного суду від 19 лютого 2018 року. 24.09.2018 набрав чинності вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року. Таким чином, у зв`язку з виконанням попереднього вироку, за яким ОСОБА_3 засуджений до 5 років позбавлення волі, він не може бути звільненим зі слідчого ізолятора та підлягає подальшому утриманню в цій установі до набрання даним вироком законної сили на підставі п. 12 ч. 1 ст. 538 КПК України, з метою забезпечення права на апеляційне оскарження та участі у судових засіданнях апеляційного суду.
Речовий доказ руль від велосипеда, суд вважає за можливе залишити потерпілому ОСОБА_9 .
Цивільні позови та майно, на яке накладено арешт, у провадженні відсутні.
У провадженні маються документально підтверджені витрати на проведення трьох судових товарознавчих експертиз в загальному розмірі 1219,96 грн. (а.с.12, 35 т. 2, а.с. 15, т. 7), які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись статтями 368, 370, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.3 ст 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 190 КК України - два роки позбавлення волі,
за ч.3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_3 до відбування призначити три роки шість місяців позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року, у вигляді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обраховувати з 21 квітня 2020 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2018 року з 01 вересня 2017 року по 20 квітня 2020 року включно.
До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_3 в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 1219,96 грн.
Речовий доказ руль від велосипеда, залишити потерпілому ОСОБА_9 .
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1