Справа № 509/606/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської обл., кримінальне провадження № 0000206 від 04.02.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сухий Лиман, Овідіопольського району, Одеської області, українець за національністю, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

27.01.2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений: 04.07.2017 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 6 місяців;

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.2 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 суд, -
ВСТАНОВИВ:

30 січня 2019 року, о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, на територію незавершеного будівництва будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 а саме:

- 60 штук дерев`яних дошок, довжиною по 2 метри кожна, загальною вартістю 3100 гривень.

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння протиправних дій зник та майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 03 лютого 2019 року, о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, на територію незавершеного будівництва будинку, на ділянці АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 а саме:

- 60 штук дерев`яних дошок, довжиною по 2 метри кожна, загальною вартістю 3100 гривень, які переніс до автомобіля для подальшого переміщення викраденого.

Однак, ОСОБА_5 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_6 на місці вчинення злочину. Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинними діями міг заподіяти потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3100 гривень.

Органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, органами досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав та пояснив, що дійсно 30 січня 2019 року, о 08 годині 00 хвилин, він шляхом вільного доступу, на територію незавершеного будівництва будинку, розташованого за вищевказаною адресою таємно викрав майно, а саме: 60 штук дерев`яних дошок, довжиною по 2 метри кожна. Крім того, 03 лютого 2019 року о 08 годині 00 хвилин, він шляхом вільного доступу, на територію незавершеного будівництва будинку, розташованого за вищевказаною адресою намагався таємно викрасти майно 60 штук дерев`яних дошок, довжиною по 2 метри кожна, але був затриманий фізичними особами. Вартість майна не оскарджується.

Заслухавши пояснення учасників процесу та з урахуванням того, що вони не заперечують про визнання не доцільності доказів, щодо обставин, які ні ким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зазначений зміст цих обставин, та не має сумнівів у добровільності його позиції, в зв`язку з цим, суд вважає можливим розглянути кримінальне провадження відповідно до ст. 349 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст. 185 ч.2 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 намагався таємно викрасти чуже майно (крадіжка), вчинена повторно, тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ст.ст.15 ч.2 185 ч.2 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди потерпілому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення та запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує відповідно до ст. 12 КК України ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст.ст. 50,65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, судом встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисні злочини, його сімейне та матеріальне становище, а також те, що з боку обвинуваченого було здійснено щире каяття та останній активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, що суд розглядає, як обставини, які пом`якшують його покарання.
При таких обставинах, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді арешту, в межах санкції загальної частини кримінального кодексу.
В рамках судового слідства з боку прокурора надійшло клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою. З наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2, 185 ч.2 КК України, він обвинувачується у скоєні злочинів середньої тяжкості, яка підтверджується матеріалами справи, постійного місця роботи на території України не має, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому є підстави вважати, що він, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. З урахуванням особи обвинуваченого, з якої видно, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, його сімейного становища, з урахуванням вищевказаних обставин суд вважає, що є підстави для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зокрема не переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України ( ред. 2012 р.), суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2 185 ч.2,185 ч.2 КК України та призначити йому покарання по:
-ст.185 ч.2 КК України у вигляді арешту строком 4(чотири) місяці;
-ст.ст.15 ч.2 185 ч.2 КК України у вигляді арешту строком 3 (три) місяця.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України по сукупності злочинів призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді арешту строком 4 (чотири) місяці.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 (рос. ОСОБА_7 ) міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Взяти під варту в залі судового засідання негайно.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України, ОСОБА_5 попереднє ув`язнення під час судового розгляду рахувати у строк покарання засудженого до позбавлення волі (арешту) один день за один день тримання під вартою.
Початок відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати дня з проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку направити учасникам кримінального провадження. Копію вироку після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя: ОСОБА_1