Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1928/20
Провадження № 1-кп/723/2486/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року м. Сторожинець Сторожинецький районний суд Чернiвецької областi в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець кримінальне провадження №0000243 від 22.03.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,
обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сторожинецького районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

22.06.2020 р. між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи угоду про визнання винуватості судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 21.03.2020 року близько 09-00 год., діючи умисно, всупереч до вимог законодавства, а саме: ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів»,Постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, перебуваючи на березі річки Сірет, що в адміністративних межах с. Верхні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, шляхом знімання верхнього шару ґрунту лопатою видобував та загрузив у власний транспортний засіб «Камаз 5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , гравійно-піщану суміш у кількості 5 метрів кубічних, яку того ж дня, біля 11-00 год. перевозив до свого місця проживання, що в АДРЕСА_1 та був зупинений працівниками поліції.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/109/1 1/3-133 МРВ/20 від 22.04.2020 року судової експертизи грунтів, зразки грунту вилучені 21.03.2020 року із насипу сировини на дорозі біля господарства по вул.. Буковинській,!81 в с. В.Петрівці Сторожинецького району, яку незаконно видобув ОСОБА_5 , є не карбонатним піщаним грунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 52,3%.
Відповідно до положень пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007 піщано-гравійна порода - сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.
Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України, а саме незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно та повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України.

Крім того, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн., зважаючи на визнання вини, щире каяття ОСОБА_5 , його сприяння органу досудового розслідування, з врахуванням особи винного, який раніше несудимий, характеризується позитивно.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, наслідки відмови від здійснення обвинуваченим прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, підтвердив дійсність викладених в обвинувальному акті та угоді обставин та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості та призначення йому покарання, передбаченого умовами угоди, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений підтвердив, що дана угода укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Суд, заслухавши прокурора та захисника, які не заперечували проти затвердження угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, оскільки останній скоїв незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Зазначене кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, він цілком розуміє свої права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Дана угода на думку суду відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Покарання узгоджене сторонами не суперечить закону, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000243 від 22.03.2020 року і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст..100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення експертизи грунтів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.06.2020 р. між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-Зразки піщано-гравійної суміші, поміщені в сейф-пакети №7220285, №4131981, №4131982, три відділені уламки частини скла габаритних стоп-сигналів від автомобіля, упаковані в паперовий конверт, які зберігаються в камері схову речових доказів Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області знищити;
-Страховий поліс №АО/0657414 на автомобіль марки «КАМАЗ-5320», номерний знак НОМЕР_1 , переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 повернути страхувальнику ОСОБА_7 ;
-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером НОМЕР_2 , автомобіль марки «КАМАЗ-5320», номерний знак НОМЕР_1 , передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_8 ;
-Електронний носій інформації для лазерних систем зчитування DVD-RW KODAK з відеофайлами подій 21.03.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1634,50 грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження відповідно до ст.473 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. СУДДЯ