Провадження № 1-кс/522/4182/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.12.2018, близько 09 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням двома особами знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де у ОСОБА_5 виник злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном.

В подальшому, ОСОБА_5 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, близько 09 години 20 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, через двері проник до квартири АДРЕСА_4 , належній ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи діючи умисно з корисливих мотивів заволоділи наступним майном: 20000 доларів США, 5000 гривень, комплектом із золотими сережками та каблучкою, золотою каблучкою, каблучкою із бриліантом, комплектом із срібними сережками, браслетом та кулоном, золотим браслетом, золотий ланцюжком із білого та красного золота, хрестиком із білого та красного золота, сережками із білого золота з діамантом, золотою обручкою.

Протиправні дії ОСОБА_5 та двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб були викриті ОСОБА_10 , яка в той момент зайшла до вказаної квартири.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 з метою подолання волі ОСОБА_10 , дістав із кишені своєї куртки заздалегіть заготовлений педмет зовні схожий на ніж, після чого наблизився до останньої та погрожуючи вказаним предметом наказав мовчати, при цьому застосував фізичну силу у виді поштовху.

В подальшому ОСОБА_5 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, утримуючи при собі вище вказане викрадене майно, вийшли із квартири та зникли у невідомому напрямку, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду, на загальну суму 649000 гривень.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 15 років із конфіскацією майна, знаходячись на свободі переховувався та може далі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, та необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий ґрунтує свої доводи лише на припущеннях.

Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваній більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні якого лише підозрюється ОСОБА_5 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до п. 18 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах, передбачених ст. 181 КПК України, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

24 березня 2020 року ОСОБА_5 був затриманий оперуповноваженим Шевченківського ВП в м. Одесі на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що прокурор в клопотанні не довів, які на даний час існують ризики, зазначені ст. 177 КПК України.

Так, прокурором вказано, що 08.08.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вічиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 в день складання підозри вручено не було.

Згідно ч. 1 ст. 278 КПК України, у випадку неможливості вручення підозра вручається у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Стороною обвинувачення не надано доказів, яким способом слідчий чи прокурор викликав ОСОБА_5 до слідчого чи прокурора та підозрюваний отримав повідомлення про виклик.

Згідно додаданих до клопотання копій корінців повісток від 10.08.2020 про виклик на 16.08.2019, 17.08.2019, 18.08.20219 вбачається, що повістку про виклик нібито доставляла ОСОБА_5 слідчий ОСОБА_11 , але це не відповідає дійсності.

Згідно ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого шляхом вручення повістки, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсімільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Належним підтверженням отримання особою повістки про виклик, або ознайомлння з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтвержують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Із долучених коринців повісток відсутні відомості щодо отримання вищеназваних повісток ОСОБА_5 , а також порушені вимоги ст. 137 КПК України, так як в доданих документах відсутня інформація, яка посадова особа викликає, адреса установи до якої здійснюється виклик, номер телефону чи інший зв`язок, процесуальний статус в якому перебуває викликана особа.

Особливо звертаю увагу на той факт, що слідчим в клопотанні про застосування запобжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 вказується, що обгрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_5 підтвержується забраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий посилається на заяву потерпілого ОСОБА_9 , який зазначає, що його квартиру обікрали троє невстановлених осіб. Ознайомившись з протоколом прийняття заяви про вчинення крмінального правопорушення від 05.12.2019 від потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що він повідомляє правоохорнні органи про те, що 05.12.2019 невідома особа шляхом відкриття замка проникла в його квартиру та таємно викрали гроші та ювелірні прикраси. В первісній заяві він не повідомляє про те, що був скоєний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я.

Це також підтвержується з долученого до клопотання додаткового протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 31.07.2019 року.

Прокурор обгрунтовував своє клопотання протоколами пред`явлення для впізнання особи за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 , де він впізнає особу під номером 1 і вказує, що саме цього чоловіка бачив при виході із ліфта на своєму поверху біля квартири, але пред`явлені суду докази свідчать про те, що орган досудового слідства використовує при розслідованні данного кримінального провадження недопустимі та неналежні докази, що підтвержується наступним.

01.07.2019 року слідчим ОСОБА_11 проводився протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 .

Згідно ст. 231 КПК України, про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу, річ чи труп, або зазаначається, за сукупностю яких саме ознак особа впізнала особу, річ чи труп.

У порушення вимог ст. 228 КПК України, перед тим як пред`явити особу для впізнання слідчий ОСОБА_11 не з`ясувала про зовнішній вигляд і прикмети особи яку впізнають, сукупність ознаків, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу та ін., і про все це повіинно міститися в протоколі впізнання особи за фотознімками.

Але, фотознімки, які були пред`явлені для впізнання особи потерпілому мають різки відмінності між собою, та суттєво вплинули на прийняття зображення, так як слідчим пред`явлені фотознімки трьох відомих закордонних акторів, а саме - (фото 2 Джей Айзенберг, фото 3 Джейсон Пристли, фото 4 Александр Нифонг).

Крім того, у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 курчаве волосся, а ОСОБА_5 має пряме волосся.

При додатковому допиті потерпілого від 31.07.2019 р. слідчим взагали не опитувався потерпілий про зовнішній вигляд осіб, яких він бачив /не бачив, також не з`ясовувалось питаня чи може потерпілий ОСОБА_9 впізнати особу по фотознімку, а також по яким саме ознакам, прикметам може її впізнати.

Аналогчним чином, та з порушенням чинного законодавства здійснювалося впізнання особи за фотознімками свідку ОСОБА_10 , яке зафіксовано в протоколі пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 01.08.2019 року, де вона впізнає особу під номером 2.

Свідок ОСОБА_10 була допитана слідчим 21 червня 2019 року, де вона ретельно надає пояснення відносно подій, які мале місце 05.12.2018 року, але слідчим не з`ясовувалось питаня по яким саме ознакам, прикметам вона може впізнати осіб, яки знаходились в квартирі АДРЕСА_4 . Аналочні фотознімки відомих закордонних акторів - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_14 були пред`явлені свідку для впізнання, що суттєво вплинуло на прийняття зображення, та не може бути належним доказом по даному кримінальному провадженню.

Особливо необхідно звернути увагу і на той факт, що тричі про проведенні пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_17 01.07.2019, зі свідком ОСОБА_10 від 01.08.2019 року та зі свідком ОСОБА_18 присутні одні ті самі поняті - ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

На підставі ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підохри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюванийможе здійснити дії передбачені чі ст. 177 КПК України. Жодного ризика, на які посилався прокурор та слідчий не доведено в судовому засіданні. Вищеперелічені обставини свідчать про відсутність обгрунтованої підозри у вічиненні ОСОБА_5 інкрімінованого правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, позитивні характеристики,

Таким чином, вважаю, що слідчим не доведено і наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прокурором також не доведені обставини щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_5 наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з території України в якій він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?не відлучатися, у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, а саме до 23.05.2020 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, а саме:

?прибувати за викликом до слідчого, процесуального керівника, в проваджені якого знаходиться кримінальне провадження;

?не відлучатись з території України в якій він проживає без дозволу слідчого, прокурора;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

?не відлучатися, у період часу з 22.00 год. до 07.00 год., з місця постійного проживання: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора;

?здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

25.03.2020