Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1209/20
Справа № 711/3408/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , винесеного у кримінальному провадженні № 0000202 від 12 липня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого, ч.2 ст. 307 КК України про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ватутіне, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , що винесене у кримінальному провадженні №0000202, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2019, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 30.04.2020, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 15 години 50 хвилин діючи незаконно, порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними» за попередньою змовою з ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час. за невстановлених обставин передав ОСОБА_8 с наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та перебуваючи біт залізничного переїзду по вулиці Куйбишева в місті Ватутіне Черкаської області ОСОБА_6 збув ОСОБА_9 (особа зі зміненими анкетними даними), який надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розтукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних засобів, у якій і прийняв участь як покупець.

Так, 30.04.2020 близько 15.50 години ОСОБА_6 , знаходячись біля залізничного переїзду по вулиці Куйбишева в місті Ватутіне Черкаської області, близько 15 години 50 хвилин здійснив незаконний збут ОСОБА_9 , тобто продав за 500 гри., два фольгових згортка з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - металон.

Того ж дня близько 16 години 00 хвилини, ОСОБА_9 по вулиці Куйбишева в місті Ватутіне Черкаської області, добровільно видав працівникам поліції продані йому ОСОБА_6 два фольгових згортка, в яких знаходилась кристалічна речовина, яка згідно з висновком експерта №2/931 від 13.05.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 0,0685г.

Також, 14.05.2020, в період з 13 години 30 хвилин гіо 15 години 25 хвилин, під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2020, за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено керамічний футляр з кристалічною речовиною, яка згідно з висновком експерта №2/1012 від 15.05.2020 містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, масою 1,2669г. Даний наркотичний засіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зберігали за місцем проживання з метою подальшого збуту.

15 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України..

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є зібрані в ході досудового розслідування відомості, а саме:

протоколи оперативної закупівлі від 30.04.2020 (3 шт.);
протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.04.2020;
висновок експерта №2 / 93 1 від 1 3.05.2020;
протокол проведення обшуку від 14.05.2020;
протокол затримання особи від 14.05.2020;
протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 14.05.2020;
протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.05.2020;
висновок експерта №2 / 1012 від 15.05.2020.
На теперішній час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на волі, буде: переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі завідомо не правдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадження шляхом спілкування з іншими особами, які також причетні до вчинення вказаного злочину, так як на цей час не встановлено джерело походження наркотичної речовини та інші обставини, які підлягають доказуванню (п. 3 ч. І ст. 177 КПК України); незаконно впливати на експертів, які будуть проводити судові експертизи у кримінальному провадженні, щоб схилити їх дачі завідомо неправдивих чи необ`єктивних висновків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші злочини, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів, а також аналогічні тим, у яких він підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як зазначено органом досудового слідства ризики існують, оскільки ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна.

Слідчий в своєму клопотанні також зазначає, що враховуючи той факт, що на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватися з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, беручи до уваги вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, за який, відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваного, які обумовлюють необхідність його ізоляції.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підтримали та просили його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного зазначив, що заперечує проти внесеного клопотання, оскільки вважає підозру необґрунтованою. Також вказав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, нічим не підтверджені.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав доводи свого захисника

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000202 від 12.07.2019, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 обставини справи, зважаючи на особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні матеріали клопотання, слідчий суддя вважає доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, покарання за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об?єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини є доведеними та обґрунтованими.

Обґрунтованими є доводи прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та на інших осіб у даному кримінальному провадженні, що враховуючи особливості вчиненого злочину та значення показань такої особи для повноти та об?єктивності досудового розслідування, має вкрай важливе значення.

Об`єктивними є і доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, оскільки останній не має стабільних доходів, що обумовлює необхідність пошуку місця роботи, внаслідок чого існує ймовірність залишення підозрюваним місця проживання, що ускладнюватиме прийняття ним участі у проведенні слідчих дій.

До того ж, на теперішній час обставини кримінального провадження повністю не з`ясовані, не встановлено повного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та свідків таких подій, внаслідок чого існує висока вірогідність спілкування підозрюваного з такими особами, задля перешкоджання встановленню істини під час досудового розслідування.

Також, обґрунтованим є доводи сторони обвинувачення щодо наявності високого ступеню ймовірності продовження підозрюваним протиправної поведінки, а тому такі обставини свідчать про його нездатність самостійно дотримуватись належної правомірної поведінки у суспільстві.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 тяжкого злочину та наявність вищезазначених ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не має стабільних доходів, на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. До того ж, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність постійного місця роботи, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

За таких обставин, беручи до уваги стан особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), ступінь суспільної небезпечності, які несуть в собі злочинні діяння у сфері господарської діяльності, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

В даному випадку неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризикі в неналежної поведінки підозрюваного. Натомість застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).

У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).

Отже, з огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку безальтернативне тримання під вартою підозрюваного не відповідає засадам розумності і пропорційності застосування запобіжного заходу.

Таким чином, в даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований, в першу чергу, - забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 81 080 гривень, оскільки застава в меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного. При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що в даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 60 діб, тобто в межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження. Таким чином, виправданим є застосування запобіжного заходу в період до 12.07.2020 включно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 12 липня 2020 року включно.

Роз`яснити, у відповідності до ч.3 ст. 183 КПК України, підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі внесення ним, або іншою особою застави в сумі сорока розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 81 080 грн., відносно нього може бути змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області - для відому, та начальнику СІЗО міста Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 18 травня 2020 року о 17 год. 10 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1