Дата документу Справа № 310/7870/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/7870/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/316/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвокат ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

розглянула 18 березня 2020 року у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердянськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 389, ч.3 ст. 297, ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою ухилення від відбуття призначеного йому судом покарання без поважних причин порушив графіки відбуття покарання, та не виходив на відпрацювання до КП «Ритуал», де він повинен був виконувати громадські роботи відповідно до наказу № 23 від 01.08.2018 «Прийом на громадські робот», в результаті чого працівниками Бердянського міськрайоного відділу з питань пробації 3 рази, а саме: 17.08.2018 року, 23.08.2018 року та 04.09.2018 року був попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389 ч. 2 КК України з приводу ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.
Однак засуджений ОСОБА_8 , ігноруючи законні вимоги працівників Бердянського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, станом на 05.09.2018 року відбув лише 12 години громадських робіт та ухилився від подальшого відбуття покарання у вигляді громадських робіт, призначених вироком Бердянського міськрайоного суду Запорізької області від 18.06.2018 року.
Крім того 10.06.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в секторі № 9 на території цвинтаря № 1, який розташований по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, підійшов до місця поховання ОСОБА_9 , де шляхом вільного доступу відламав руками фрагмент металевої огорожі вказаної могили та викрав останню. Після чого залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив шкоду КП «Ритуал» БМР.
Крім того 11.06.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в секторі № 8 на території цвинтаря № 1, який розташований по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, підійшов до місця поховання невідомої особи, де шляхом вільного доступу відламав руками фрагмент металевої огорожі могили та викрав останню. Після чого залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив шкоду КП «Ритуал» БМР.
Крім того 14.08.2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в секторі № 9 на території цвинтаря № 1, який розташований по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, підійшов до місця поховання ОСОБА_10 , де шляхом вільного доступу відламав руками фрагмент металевої огорожі вказаної могили та викрав останню. Після чого залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив шкоду КП «Ритуал» БМР.
Крім того 20.08.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись в секторі № 5 на території цвинтаря № 1, який розташований по Мелітопольському шосе м. Бердянську Запорізької області, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, підійшов до місця поховання ОСОБА_11 , де шляхом вільного доступу відламав руками фрагмент металевої огорожі вказаної могили та викрав останню. Після чого залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив шкоду КП «Ритуал» БМР.
Крім того, 21.09.2018 року приблизно о 14 годині 30 хвилин знаходячись у кабінеті хімії ДНЗ «Бердянський центр професійно-технічної освіти», розташованого за адресою: Запорізька область місто Бердянськ вулиця Європейська будинок №80, ОСОБА_8 скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна шляхом вільного доступу таємно повторно зі столу викрав належний ОСОБА_12 мобільний телефон «SamsungGalaxy A3» вартістю 5000 гривень, в якому знаходилися сім карти мобільного оператора «Vodafon» та «Київстар», які для потерпілої майнової шкоди не становлять.
Відразу після цього ОСОБА_8 разом із викраденим майном залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.
Крім того 06.11.2018 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні спортивної зали ДНЗ «Бердянський центр професійно-технічної освіти», який розташований за адресою: Запорізька область місто Бердянськ вулиця Європейська будинок № 80, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу повторно викрав мобільний телефон марки «Lenovo» модель «К53А48» у корпусі чорно-сірого кольору, належний ОСОБА_13 , вартістю 3000 грн. 00 коп.
Відразу після цього ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на суму 3000 грн. 00 коп.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2019 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 297 КК України (за епізодами від 10.06.2018 року та 11.06.2018 року) у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, застосувавши положення ч. 4 ст. 70 КК України шляхом зарахування покарання, частково відбутого за попереднім вироком, призначити покарання у вигляді 4 років 5 днів позбавлення волі»;

- за ч.2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 297 КК України (за епізодами від 14. 08. 2018 року та від 20. 08. 2018 року ) у вигляді 4 х років позбавлення волі строком;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 5 місяців.

Згідно зі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.06.2018 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 7 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з моменту затримання ОСОБА_8 з 20.11.2018 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_14 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, не погоджується з вироком в частині призначення покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений надавав пояснення на досудовому і судовому слідстві, має постійне місце проживання, приймав участь в слідчих експериментах, позитивно характеризується, публічно покаявся, хворіє, вчиняє дії щодо свого виправлення, отримання нової професії, сплати грошей потерпілим, повернення майна.

Просить вирок скасувати (змінити), призначити більш м`яке покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експерта, віднести за рахунок держави.

Враховуючи, що ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні, а також питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого та, беручи до уваги позицію захисника, який просив апеляційний розгляд проводити у відсутність обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити вимоги.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікацію дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання та навчання характеризується незадовільно, на шлях виправлення не став, не працевлаштований, продовжував вчиняти злочини, не дивлячись на наявність в суді кримінальних проваджень відносно нього.

Одночасно,відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, визначених відповідною частиною санкції статті та положеннями ст. 63 КК України із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України.

На користь прийнято рішення свідчить і висновок досудової доповіді органу пробації, згідно якого виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (т.1 а.п. 33-34).

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного ОСОБА_8 покарання.

Наявність обставин щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у сукупності із чисельністю епізодів злочинної діяльності, що на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_8 давали суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України.

Посилання захисника про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, про що вказує в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , поряд із встановленими лише однієї пом`якшуючої обставини покарання та з урахуванням інших даних про особу обвинуваченого, судова колегія знаходить необґрунтованою.

Обставини, на які посилається сторона захисту, як на підстави для пом`якшення розміру покарання, то судом першої інстанції була їм надана обґрунтована оцінка.

Доводи захисника про наявність позитивної характеристики відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні лише негативна характеристика за місцем проживання (т.5 а.п. 16) та посередня за місцем навчання (т.5 а.п. 26).

Аргументи щодо наявності хвороб у обвинуваченого, про що зазначено в апеляційній скарзі захисника, то наведена обставина не знайшла свого підтвердження з огляду на матеріалами кримінального провадження, що також не встановлено і районним судом. Не надані відомості щодо наявності хвороб у ОСОБА_8 і при апеляційному розгляді.

Твердження захисника, що обвинувачений вчиняє дії щодо свого виправлення та відшкодування шкоди не є достатньо переконливими обставинами для висновку про істотне зниження ступеня тяжкості вчинених злочинів, та можливість пом`якшити призначене покарання або призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленими нормами.

Інших обставин, які б можна було віднести на користь застосування до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів сторони захисту як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Доводи захисника з приводу віднесення процесуальних витрат на рахунок держави, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 124 КПК України судова колегія розцінює як неспроможні.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2019 року відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 389, ч.3 ст. 297, ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4