Справа № 128/320/20
УХВАЛА
19 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.01.2020 в ЄРДР за №0000030 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

УСТАНОВИВ:
З 05.02.2020 у провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться на розгляді дане кримінальне провадження.

В даному підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав суду письмове клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки такий строк стікає 29.03.2020, та ті ризики які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали, а саме обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 6 років; останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, що йому загрожує у разі засудження; незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків та потерпілого, з метою зміни їх показів, щоб уникнути відповідальності за вказане кримінальне діяння; вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний, починаючи з 1998 року, 5 разів засуджувався за вчинення умисних злочинів, тричі йому призначалось покарання у виді реального позбавлення волі, але щоразу після звільнення з місць позбавлення волі протягом нетривалого часу знову вчиняв умисні злочини. На даний час ОСОБА_4 має 4 непогашені судимості за вчинення, зокрема, злочинів проти власності. Окрім того, останнім вироком Вінницького районного суду від 26 липня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Проте, не зважаючи на викладене, ОСОБА_4 знову вчинив злочин, що на думку прокурора свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та схильний до подальшого вчинення злочинів; обвинувачений не має сталих соціальних зав`язків та постійного місця проживання, офіційно не працює та не навчається.
Вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам, а саме: особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину; особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на учасників кримінального провадження, окрім того у нього відсутнє постійне місце проживання.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що на даний час в установі не має належного медичного забезпечення, тому просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши клопотання прокурора, міркування присутніх учасників судового процесу, колегія суддів, вважає клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд вважає, що наразі існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимою особою, має чотири непогашених судимості; має зареєстроване у законному порядку місце проживання в м. Дніпро , на час затримання на території Вінницького району Вінницької області лише винаймав житло; розлучений , отже не має сім`ї, утриманців, на час затримання офіційно не працював, тому суд вважає , що обвинувачений не має соціально струмуючих факторів; обвинувачується у вчинені тяжкого умисного корисливого злочину; на даний час судовий розгляд даного провадження не розпочатий, в суді не заслухані покази потерпілого, свідків, отже суд вважає, що на разі існують ризики незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, потерпілого з метою зміни їх показів у суді; вчиненням ним іншого кримінального правопорушення, а також переховування ним від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому суд, не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого, вважає за доцільне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме - по 17.05.2020 року, включно.

Крім цього, в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про об`єднання даного кримінального провадження, з кримінальним провадженням, яке внесене 21.05.2019 в ЄРДР за №0000419 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 395 КК України, справа № № 128/1759/19, яке також перебуває в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області в судді ОСОБА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив з приводу задоволення даного клопотання.

Суд, заслухавши клопотання прокурора, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що в провадженні судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження, внесене 21.05.2019 в ЄРДР за №0000419 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 395 КК України. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 334 КПК у разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до положень ч.1 ст.334 КПК матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно чч.1, 2 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Судом установлено, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, в якому наразі необхідно оголосити перерву в зв`язку з неявкою до підготовчого судового засідання потерпілого ОСОБА_5 .

Тому, на стадії підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням судової справи № 128/1759/19 необхідно відмовити за передчасністю, оскільки судом ще не проведено всіх дій, які необхідні для закриття підготовчого судового засідання та призначення даного кримінального провадження до судового розгляду по даному провадженню.

Суд роз`яснює, що відмова у задоволенні клопотання прокурора не позбавляє повторному зверненню із клопотанням про об`єднання кримінальних проваджень , якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його відмови.

Керуючись ст.ст.314-316, ч.3 ст.331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні прокурора ОСОБА_3 про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням судової справи № 128/1759/19 відмовити за передчасністю.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» , а саме по 17.05.2020, включно.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1»,- для відома.

Об`явити перерву в підготовчому судовому засіданні на 14.05.2020 о 12.00 годин, у зв`язку з неявкою потерпілого ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів: обвинуваченим- з дня отримання копії цієї ухвали, а іншими учасниками - з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала суду проголошена 20.03.2020 о 16.10 год.

Суддя: ОСОБА_1