Справа № 188/108/19
Провадження № 1-кп/188/9/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у об`єднаному кримінальному провадженні №1-кп/188/9/2020, справа №188/108/19 стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 310 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 310 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України, розгляд якого 14.02.2019 не закінчено.

До початку судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів у зв`язку з тим, що запобіжний захід у вигляді тримання неповнолітнього ОСОБА_3 під вартою закінчується 17.02.2020.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що судовим слідством зібрано достатньо доказів для обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3 у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 310 КК України та існують обґрунтовані ризики ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень. Ці ризики за час тримання обвинуваченого під вартою не зменшилися. Прокурор зазначає, що коли в провадженні Петропавлівського районного суду слухалася кримінальна справа, неповнолітній ОСОБА_3 продовжував вчиняти тяжкі злочини, в яких він обвинувачується. Ці злочини мають характер зухвалості та відсутності поваги до загальних вимог моралі, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, своєї злочинної поведінки не змінив, та продовжував вчиняти злочини. Неповнолітній ОСОБА_3 фізично та психічно здоровий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував і не перебуває, обвинувачується у вчиненні 11 епізодів тяжких та середньої тяжкості злочинів, за які законом передбачено міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2019 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1, 2, 3 ст.185, ч. 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, перебував у розшуку до моменту його затримання в смт Мангуш Донецької області. Неповнолітній ОСОБА_3 перебуває на обліках у відділі молодіжної превенції Петропавлівського ВП, в службі у справах дітей Петропавлівської РДА, Петропавлівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як такий, що схильний до вчинення злочинів та правопорушень. Крім того, неповнолітній ОСОБА_3 вчиняв злочини в період перебування під домашнім арештом, згідно з характеристикою навчального закладу виявив себе невихованим, грубим, безвідповідальним учнем, за рік мав пропуски без поважних причин.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_8 і законний представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, пояснили, що достатнім запобіжним заходом може бути цілодобовий домашній арешт, бо обвинувачений має місце постійного проживання і хоче продовжити навчання, переховуватися від суду обвинувачений не збирається та не має наміру вчиняти нові злочини.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому провадженні, суд зазначає, що згідно з частинами 1 і 2 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Із досліджених судом доказів вбачається, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, які є тяжким злочинами та злочинами середньої тяжкості.

Вирішуючи питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд вважає, що враховуючи конкретні обставини справи, встановлені під час судового розгляду, суспільний інтерес, з огляду на існування ризиків, що обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, слід продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів з моменту закінчення дії попередньої ухвали суду від 11.12.2019, тобто з 00 години 00 хвилин 18 лютого 2020 року.

У пункті 20 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що дія ухвали про застосування запобіжного заходу припиняється після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

У випадку коли слідчий суддя суду першої інстанції відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, він має право за правилами ч. 4 ст. 194 КПК застосувати до підозрюваного, обвинуваченого інший, більш м`який, запобіжний захід. При цьому необхідно враховувати, що застосування такого запобіжного заходу є можливим лише після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З викладеного випливає висновок, що строк дії ухвали щодо запобіжного заходу визначається в ухвалі судді і його початок може не співпадати з датою її постановлення, якщо питання продовження запобіжного заходу вирішується судом до настання останнього дня дії попередньої ухвали суду з цього питання.

Таким чином, постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів не припиняє дію попередньої ухвали про обрання строку тримання під вартою від 11.12.2019 на період до 24 години 00 хвилин 17.02.2019 включно та не скасовує її.

Отже, строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, встановлений цією ухвалою суду, має рахуватися з 18.02.2020 до 18.04.2020 включно, що не порушує права обвинуваченого і не є триманням під вартою понад 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.331, ст.ст.194, 197, ст.ст.369, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою на 60 днів, тобто з 18.02.2020 до 18.04.2020 включно.

Відкласти розгляд об`єднаного кримінального провадження №1-кп/188/9/2020, справа №188/108/19 стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 310 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, до 13 години 00 хвилин 26.02.2020 в залі судових засідань № 2 Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Для обвинуваченого ОСОБА_3 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1