Справа № 761/2508/20
Провадження № 1-кс/761/2024/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 24 вересня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

24 січня 2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 24 вересня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, згідно якого вона просить накласти арешт на земельні ділянки, що розташовані на території с.Микуличі та Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, згідно переліку наведеного у клопотанні.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000714 від 24.09.2019 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України КК України.

У ході досудового слідства встановлено, що 23.09.2019 до слідчого управління ГУНП в Київській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, звернувся гр. ОСОБА_4 про те, що відносно нього невстановленою групою осіб вчинено шахрайські дії внаслідок чого йому завдано матеріальної шкоди. В ході допиту ОСОБА_4 у якості потерпілого встановлено, що у Бородянському районі Київської області на території Микулицької сільської ради останній придбав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :05:001:0210, площею 21, 0001 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 924116 від 23.09.2009 за №4. Дана земельна ділянка ОСОБА_4 була придбана згідного договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРН № 650138 від 30.09.2011 у гр. ОСОБА_5 . Реєстровий запис здійснено приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 за № 2730. В 2009 році ОСОБА_4 мав намір придбати земельну ділянку поблизу м. Києва з метою подальшого будівництва та продажу нерухомості. В подальшому знайомі ОСОБА_4 порадили звернутися до гр. ОСОБА_7 , який і виступив повіреним власником земельної ділянки під час укладання договору купівлі-продажу вище згаданої земельної ділянки.

На початку вересня 2019 року ОСОБА_4 маючи на меті продати придбану ним земельну ділянку вирішив здійснити перевірку земельної ділянки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно де з`ясувалося, що належна йому земельна ділянка на праві власності з кадастровим номером :05:001:0210 площею 21, 0001 га ще у 2014 році поділена на декілька ділянок, які гр. ОСОБА_5 продав іншим власникам. Також з`ясовано, що ОСОБА_4 будь-яких дій зі своєю земельною ділянкою не вчиняв та жодних довіреностей на відчуження земельної ділянку не надавав, ким саме здійснено розподіл та подальше переоформлення земельних ділянок останньому не відомо.

Відповідно до листа з ГУ Держгеокадастру у Київській області № 29-10-0.222- 12898/2-19 від 07.10.2019, який долучено до матеріалів кримінального провадження на підставі клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 08.10.2019 в якому зазначено, що за інформацією Міськрайонного управління у Бородянському районі та м. Буча ГУ Держгеокадастру у Київській області (лист від 30.09.2019 № 1655/422-19. далі - Управління) відповідно до програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру (ДЗК), відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0210 відсутні, у зв`язку з поділом даної земельної ділянки у 2010 році.

Згідно даних ДЗК, державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0218, :05:001:0217, :05:001:0271, :05:001:0272 скасовано у наслідок поділу даних ділянок.

Земельна ділянка площею, 21, 0001 га з кадастровим номером :05:001:0210 була утворена шляхом об`єднання земельних ділянок на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 03.07.2008 року за №№ 414, 416, 410, 404, 408, 418, 406, 424, 420, 422 та від 15.07.2008 року за №№ 624, 622, 626 та виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 924116 на ім`я ОСОБА_5 .

На підставі заяви гр. ОСОБА_5 щодо поділу вищезазначеної земельної ділянки від 27.10.2010, яка посвідчена нотаріусом Київського міського нотаріального округу, виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області (поділ на частини). Згідно з даної технічної документації сформовано земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:001:0220 (1,0000 га), :05:001:0218 (4,8000 га), :05:001:0217 (8,0000 га), :05:001:0216 (7.0001 га), :05:001:0219 (0,2000 га).

Також за інформацією Управління, згідно з журналу обліку заяв і наданих послуг з проставлення на державному акті відмітки про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Поземельній книзі запис на державному акті серії ЯД № 924116 (кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0210) - не проставлявся.

У місцевому фонді Управління обліковуються:

- технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на зомельні ділянки, які розташовані на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області та були надані на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 03.07.2008 року за №№ 414, 416, 410, 404, 408, 418, 406, 424, 420, 422 та від 15.07.2008 року за №№ 624,622, 626 (кадастровий номер :05:001:0210);

- технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:001:0220 (1, 0000 га), 221085500:0018 (4, 8000 га), :05:001:0217 (8, 0000 га), :05:001:0216 (7,0001 га), :05:001:0219 (0, 2000 га) на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області.

Окрім цього, згідно даних Публічної кадастрової карти України (архівні дані) земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0210, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , була поділена на наступні земельні ділянки: :05:001:0218 (заява №014 від 19.03.2014); :05:001:0217 (заява № ЗВ-016 від 01.10.2016); :05:001:0216 (заява № 014 від 01.04.2016).

За інформацією Міськрайонного управління у Бородянському районі та м. Бучі Головного управління Держгеокадастру у Київській області відповідно НСК ДЗК земельні ділянки з кадастровими номерами:

:05:001:0220 площею 1, 0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства розташована на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області;

:05:001:0219 площею 0, 2000 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби розташована на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області;

:05:001:0218, :05:001:0217, :05:001:0216 перенесено до архівного шару НКС ДЗК у зв`язку із поділом, а саме:

Земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0218 (4, 8001 га) було поділено на 46 ділянок, що розташовані на території Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, обліковуються як землі житлової та громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) з кадастровими номерами згідно переліку наведеного у клопотанні.

Земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0217 (8, 0000 га) було поділено на 65 ділянок, що розташовані на території с. Микуличі Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, обліковуються як землі житлової та громадської забудови ( для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) з кадастровими номерами згідно переліку наведеного у клопотанні.

Земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0216 (7, 0001 га) було поділено на 56 ділянок, що розташовані на території с. Микуличі Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, обліковуються як землі житлової та громадської забудови (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) з кадастровими номерами згідно переліку наведеного у клопотанні.

В рамках кримінального провадження потерпілим подано слідчому клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані та території с. Микуличі та Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області згідно переліку наведеного у клопотанні.

Враховуючи те, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, внаслідок їх протиправних дій, із приватної власності ОСОБА_4 , незаконно вибула земельна ділянка з кадастровим номером з кадастровим номером :05:001:0210, площею 21, 0001 га (яка в подальшому зазнала поділу на 169 земельних ділянок без згоди власника), що спричинило шкоду її законному володільцю, у зв`язку з цим необхідно накласти арешт на земельні ділянки, згідно переліку наведеного у клопотанні, а також з урахуванням того, що земельні ділянки визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. При цьому, зазначила про те, що ОСОБА_4 є потерпілим у кримінальному провадженні. Останній дізнався, що належна йому на праві власності земельна ділянка :05:001:0210 поділена на декілька ділянок загальною кількістю 167, які перебувають у власності інших осіб. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням про арешт таких земельних ділянок. Вказує про те, що земельні ділянки на які орган досудового розслідування просить накласти арешт є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, зазначила про те, що недоліки, які були допущені при зверненні з клопотанням про арешт майна та які зазначені в ухвалі слідчого судді від 22.01.2020 року органом досудового розслідування усунуті. Враховуючи наведене, просила накласти арешт на земельні ділянки що розташовані на території с.Микуличі та Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, згідно переліку наведеного у клопотанні.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власників майна є необхідним з метою забезпечення можливості арешту майна, в разі ухвалення слідчим суддею відповідного рішення за результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власників майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, прокурором зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не дотримано, зокрема не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке вона просить накласти арешт у клопотанні.

Також клопотання прокурора не містить посилання на конкретну мету, передбачену ч.2 ст. 170 КПК України, для досягнення якої у органу досудового розслідування виникла потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При цьому, слід звернути увагу також й на те, що ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 року клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 24 вересня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України вже поверталося для усунення недоліків, зокрема у зв`язку з невідповідністю такого клопотання вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.171 КПК України.

Разом з тим у клопотанні, яке надійшло на розгляд слідчому судді в подальшому, не було усунуто недоліки, про які було вказано в ухвалі слідчого судді від 22.01.2020 року.

Так, у клопотанні не наведено правову підставу для арешту майна, а перерахування у клопотанні змісту правових норм не можна ототожнювати із належним обґрунтуванням необхідності арешту майна, яке складається із 161 земельної ділянки, які знаходяться у власності різних фізичних та юридичних осіб.

Понад це, згідно вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак у клопотанні про арешт майна, як і в судовому засіданні представником сторони обвинувачення не було наведено доводів на підтвердження відповідності арешту 161 земельної ділянки, про що ставиться питання у клопотанні прокурора, критеріям, наведеним у п.п. 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, а саме розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також відсутність негативних наслідків арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено правову підставу для накладення арешту на земельні ділянки, що розташовані на території с.Микуличі та Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, згідно переліку наведеного у клопотанні.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 24 вересня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 06 лютого 2020 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1