Справа № 991/3782/20
Провадження1-кс/991/3898/20
У Х В А Л А
іменем України

14 травня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Вищого антикорупційного суду 14.05.2020 надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, яка виразилася у не скасуванні постанови заступника Рівненської обласної прокуратури від 19 березня 2020 року.

В поданій скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 15.04.2016 вироком Погребищенського районного суду Вінницької області її було засуджено за ч. 2 ст. 368 КК України. 25.07.2018 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області зазначений вирок було скасовано, а справу повернуто для організації додаткового розслідування.
13.09.2018 відомості про злочин стосовно ОСОБА_2 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002272 за ч. 2 ст. 368. Постановою начальника слідчого відділу прокуратури Рівненської області 27 червня 2019 року кримінальне провадження було закрите. 19.03.2020 заступником прокурора Рівненської області ОСОБА_4 з порушенням строку, встановленого ст. 284 КПК України, вказану постанову було скасовано, справу направлено для проведення розслідування НАБУ. 16.04.2020 скаржник звернулася до Офісу Генерального прокурора з клопотанням про скасування постанови від 19.03.2020.
Листом від 23.04.2020 за № 16/1/1-25843-20 за підписом першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 скаржнику було відмовлено у задоволенні її звернення.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 просить визнати неправомірною бездіяльність першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та зобов`язати його скасувати постанову ОСОБА_4 від 19.03.2020 про скасування постанови начальника слідчого відділу про закриття кримінального провадження № 0000272.

Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура. Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст.303 КПК України. Так, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:
1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію,
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк,
3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Зазначена норма закону дозволяє звернутися до слідчого судді із скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків слідчого чи прокурора, наявність і строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Дослідивши скаргу ОСОБА_2 , слідчий суддя встановила, що 27 червня 2019 року постановою начальника слідчого відділу прокуратури Рівненської області кримінальне провадження № 0002272 за ч. 2 ст. 368 було закрите. 19 березня 2020 року постановою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_5 вказана постанова про закриття кримінального провадження була скасована.

Скаржник зазначає, що перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 самоусунувся від встановленого статтею 36 КПК України права на скасування незаконних рішень прокурорів нижчого рівня, а відтак допустив бездіяльність.
Частиною 6 ст. 36 КПК України передбачено, що Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, керівник місцевої прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу. Про скасування таких постанов повідомляється прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення відповідного досудового розслідування. Скасування незаконних та необґрунтованих постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури може бути здійснено Генеральним прокурором або особою, яка виконує його обов`язки, чи керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.
Отже з аналізу зазначених норм випливає, що перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора наділений правом а не обов`язком скасовувати рішення прокурорів нижчого рівня. А реалізація відповідного права не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК України.

За таких обставин відсутня бездіяльність прокурора, яка підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 304 КПК України визначено, що у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами (ч. 5 ст. 304 КПК України).
Зважаючи на викладене, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 26, 36, 284, 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність першого заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , відмовити.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1