КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/807/18
Провадження № 1-кп/534/13/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 рокум.Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані матеріали кримінального провадження № №0000574 від 12.06.2018, №0000552 від 30.05.2018 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 України

в с т а н о в и в :
І.18.05.2018 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на березі паркового озера біля Свято-Миколаївського собору, розташованого по вул.Добровольського у м.Горішні Плавні Полтавської області, виявив на землі жіночу сумку з планшетом марки «Digma», після чого у нього виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, перебуваючи на березі озера, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрав з виявленої ним сумки належний потерпілій ОСОБА_7 планшет марки «Digma», моделі «Optima» вартістю 1150 грн.

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди загальним розміром 1150 грн.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

ІІ.29.05.2018 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 зайшов до магазину ТОВ «АТБ-Маркет №301», розташованого по вул.Миру,15 у м.Горішні Плавні Полтавської області. Перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгового прилавку магазину намагався викрасти пляшку коньяку «Тиса» (3 зірки), об`ємом 0,5 л., вартістю 137,66 грн. та пляшку настойки марки «Fresh Shot» (лайм-м`ята 28%), об`ємом 0,5 л., вартістю 58,17 грн., які належать ТОВ «АТБ-Маркет», а всього на загальну суму 195,83 грн.

Однак, виконавши усі дії, які ОСОБА_6 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був поміченим та у подальшому затриманий працівниками охорони вищевказаного магазину.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинених інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив крадіжку планшету на березі паркового озера у м.Горішні Плавні та намагався викрасти алкогольні напої з магазину ТОВ «АТБ-Маркет», але був помічений охороною магазину. Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами таємного викрадення чужого майна, об`єм викраденого та його вартість не заперечував.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи потерпіла ОСОБА_7 та представник потерпілої особи ТОВ «АТБ-Маркет» - ОСОБА_8 , в судове засідання не прибули, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. У наданому на адресу суду клопотання представник потерпілої особи ОСОБА_8 наголосив про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, питання про призначення покарання залишив на розсуд суду. Потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про відшкодування заподіяної майнової шкоди в сумі 1150 грн., який вона прохала задовольнити, а у вирішенні питання щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Також дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, постійного місця проживання не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді органом пробації обвинуваченому ОСОБА_6 визначено високий рівень ризику вчинення повторного злочину, ризик небезпеки для суспільства уповноваженим органом з питань пробації щодо обвинуваченого визначено не було.

Між тим, враховуючи необґрунтованість ризиків, суд не бере для уваги негативні висновки для обвинуваченого, що викладені у наданій досудовій доповіді.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття. Інших обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, думку потерпілої та представника потерпілої особи, які питання про призначення покарання залишили на розсуд суду, особу обвинуваченого та положення ст.50, ч.2 ст.65 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України у виді арешту, з урахуванням правил призначення покарання за незакінчений злочин, передбачених ст.68 КК України.

Тільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 та 75 КК України суд не знаходить.

Суд звертає увагу, що обвинувачений раніше не засуджувався, є молодою працездатною людиною, проте не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, законного джерела доходу та постійного місця проживання не має. Також суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого під час здійснення судового провадження, який тричі був оголошений у розшук у зв`язку із ухиленням від суду, що виключає можливість призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.

Потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого пред`явлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на її користь майнової шкоди в сумі 1150 грн., яку обґрунтовано вартістю викраденого та неповернутого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав повністю.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, визначених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що вимоги потерпілої щодо відшкодування завданої злочином шкоди підтверджено належними доказами, тому цивільний позов ОСОБА_7 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення не застосовувались.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до ст.100 КПК України.
За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.02.2020 до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання обраховано з 15 год. 30 хв. 05.02.2020.

Отже, починаючи з 05.02.2020 ОСОБА_6 утримувався в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23) і строк попереднього ув`язнення має бути зарахований судом у строк його покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за:

-ч.1 ст.185 КК України у виді 1 місяця арешту;

-ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 3 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 05.02.2020, тобто з моменту фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 запобіжний захід залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в розмірі 1150,00 грн.

Речові докази у справі:

-пляшку коньяку марки «Тиса» та пляшку настойки марки «Fresh Shot» залишити потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет», як йому належні;

-оптичний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження, які зберігаються у сторони обвинувачення;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1