ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/3022/20 (пр. № 1-кп/201/1149/2020), відомості про яке 23 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000683, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, раніше не судимої відповідно до ст. 89 КК України, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 23 березня 2020 року об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи у підвальному приміщенні за адресою: м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2/4, побачила на стільці чоловічу куртку жовтого кольору, у верхній правій кишені якої знаходилися грошові кошти в розмірі 500 грн., двома купюрами по 200 грн. та однією купюрою номіналом 100 грн., які належали потерпілому ОСОБА_5 , які вона визначила об`єктом свого злочинного посягання і в неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Далі, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, обвинувачена ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяла своєю правою рукою з верхньої правої кишені чоловічої куртки жовтого кольору грошові кошти в розмірі 500 гривень, двома купюрами номіналом по 200 грн. та однією купюрою номіналом в 100 грн., які поклала до правої кишені одягнутої на ній куртки. Після чого з викраденим майном залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладеного у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялася у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченій ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка є інвалідом третьої групи, вину визнала у повному обсязі і щиро розкаялася у скоєному, раніше не судима відповідно до ст. 89 КК України, в той же час, не працевлаштована і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують її покарання і відсутності таких, що його обтяжує, а отже, сукупність вищевказаних обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи і навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1