Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/3763/20
Провадження 1-кс/215/514/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста
Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин від 22.06.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

30.06.2020 року ОСОБА_3 подав до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану скаргу та просить зобов`язати Тернівське відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відповідні дані за його заявою про злочин від 22.06.2020 року у зв`язку з застосуванням не належної правової процедури.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити.
Уповноважена особа Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області до суду не з`явилася, про причини неявки суду невідомо.
Слідчий суддя, заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи за скаргою дійшла до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 22.06.2020 р. ОСОБА_3 звернувся із письмовою заявою про злочин до Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області, в якій зазначив, що він використовує з 16.08.79р земельну ділянку згідно протоколу №383 від 16.08.79р загальною площею 0,04га, яка розташована на землях Садівничого товариства ПЕРШОТРАВНЕВЕ-3 ділянка №65. 22.06.20р в 11-00годин керівник товариства, який представився ОСОБА_4 , документів, які засвідчили б його особу та повноваження не надав, відмовив прийняти і зареєструвати його звернення від 22.06.20p у зв`язку з виникненням конфлікту. Дана особа не підкорилася ст.ст.34,40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» чим порушила його права. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність ст. 60 Конституції України. В діях зазначеної особи можуть міститись ознаки інших злочинів. Порушена стаття 22,34,40 Конституції України, за що винні особи повинні юридично відповідати ст. 60 Конституції України. Особа, яка скоїла злочин не відома, місце мешкання заявнику не відоме; інших даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування, умисел кримінального правопорушення заявник не має.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.
Також, відповідно до положень ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, із аналізу положень ст. 214 КПК України, слідчий суддя робить висновок, що твердження заявника про беззаперечну обов`язковість внесення відомостей, що містяться в поданій ним до Тернівського ВП ГУНП Дніпропетровської області заяві про злочин, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є безпідставними, так як у вказаній нормі КПК України, мова йде про обов`язковість реєстрації заяви про злочин, а не про обов`язковість внесення викладених у ній відомостей до ЄРДР, якщо вони не відповідають положенням
п. 4 ч. 5 вказаної статті.
Із тексту заяви ОСОБА_3 не вбачається фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, як це передбачено
ч. 5 ст. 214 КПК України для можливості внесення до ЄРДР.
Зокрема, заявник вважає, що відмова керівника садівничого товариства прийняти і зареєструвати його звернення відповідно до ст.ст.22,34,40 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», згідно ст. 60 Конституції України є кримінальним правопорушенням «за фактом привищення должостних обовязків та халатного відношення до своїх должостних обовязків».
При цьому, заявник посилається на положення Конституції України, в яких йдеться про таке:
- відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
- відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
- відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
- відповідно до ст. 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу настає юридична відповідальність.
При цьому, в судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 не підтвердив, що керівник садівничого товариства є посадовою особою органу державної влади або ж органу місцевого самоврядування, та не конкретизував, яке саме кримінальне правопорушення було вчинено щодо нього.
Окрім того, слід зауважити, що ані Законом України «Про звернення громадян», ані положеннями ст.ст.22,34,40,60 Конституції України, на які посилається заявник, не передбачено кримінальну відповідальність за відмову у прийнятті та реєстрації, або у наданні відповіді на звернення громадян, зважаючи також на те, що керівник садівничого товариства не є суб`єктом, визначеним у ст. 40 Конституції України.
Заява ОСОБА_3 по своїй суті не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його власних міркуваннях та не містить наведення обставин, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тобто, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення або будь-якого суспільно-небезпечного діяння, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними з огляду на ст.ст.22,34,40,60 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян».
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що Тернівським ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області дотримані положення ст. 214 КПК України при вирішенні питання про невнесення до ЄРДР відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 від 22.06.2020 р. про злочин.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Тернівського відділення поліції ГУНП Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 22.06.2020 року про злочин відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: