Справа № 451/442/18
ВИРОК
03.07.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого в порядку ст.89 КК України
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,
сторони обвинуваченняпрокурора: ОСОБА_4
сторони захисту адвоката: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
ОСОБА_6 05.02.2018 року близько 01 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні кафе-піцерія Арома, що розташоване за адресою м.Радехів, вул.Львівська, 67 Львівської області підчас конфлікту, що виник раптово, перебуваючи позаду присутнього в закладі ОСОБА_7 , схопивши останнього за верхній одяг, застосовуючи фізичну силу, умисно скерував потерпілого у поруч розташований в приміщенні скляний акваріум, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді однієї рани в ділянці носа, відкритого перелому носа та множинні рани обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.
Суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, виходячи з наступного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю та показав, що дійсно 05.02.2018 року він з родиною святкували ювілей бабусі в кафе-піцерії Арома в м.Радехів. Біля 22 год. прийшла компанія хлопців разом з потерпілим. Коли він проходив в коридорі хтось з компанії чіплявся до дівчини і він заступився, виник конфлікт. Під час шарпанини він штовхнув потерпілого ОСОБА_7 і той впав на скляний акваріум, який розбився. У вчиненому щиро кається, готовий відшкодувати заподіяну потерпілому шкоду, просить суд його суворо не карати.
Потерпілий у судове засіданні не з`явився, подав заявою, якою просив справу розглядати без його участі, у призначенні покарання покладається на думку суду; оскільки шкоду йому не відшкодовано, залишає за собою право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_6 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Суд знаходить винуватість ОСОБА_6 доведеною повністю. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_7 .
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання, суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також його особистість, умови життя, виховання та здоров`я і загального розвитку, сімейні проблеми та матеріальний стан.
Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_6 злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України належить до злочину невеликої тяжкості.
При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не знаходиться, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України відсутні.
Суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах встановлених в санкції ч.2 ст.125 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме - штраф.
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі, а саме: пошкоджений скляний акваріум, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_9 залишити у власності останнього; оптичний диск Verbatium DVD+R 4.7 GB - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Речові докази по справі: пошкоджений скляний акваріум, який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_9 залишити у власності останнього; оптичний диск Verbatium DVD+R 4.7 GB - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал вироку.