ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/657/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1038/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 про зобов`язання слідчого Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 закрити кримінальне провадження № 0000166 від 11.04.2020 або припинити злочини проти правосуддя, шахрайство та незаконні слідчі дії.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України.
Не погодившись з постановленим процесуальним рішенням слідчого судді, 29.04.2020 року ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2020 та постановити нову. Якщо по суті скарга розглянута не буде, а буде повернута на розгляд по суті до суду першої інстанції, то спрямувати її тільки на розгляд слідчому судді ОСОБА_8 , яка дотепер не виявила ознаки упередженості, або до іншого суду
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України.
Сторони судового процесу належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи однак з невідомих причин на апеляційний розгляд не з`явилися.

Прокурор подав клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності.

За таких обставин, в силу вимог ст.405 КПК України неявка сторін судового процесу не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

У ч.1 ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора при досудовому розслідуванні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 17.04.2020 ОСОБА_6 подав до суду скаргу, у якій просить зобов`язати слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 терміново закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11 квітня 2020 року за № 0000166 з правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України, або припинити злочини проти правосуддя, шахрайство та незаконні слідчі дії, зазначені ним.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя як на підставу прийняття такого рішення посилався на те, що заявником оскаржуються не конкретні дії/бездіяльність органу досудового розслідування чи прокурора, що входять до вичерпного переліку, зазначеного у частині 1 статті 303 КПК України, а тому у відповідності до частини 4 статті 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Доводи скарги, не узгоджуються із положеннями ч.1 ст.303 КПК України та можливістю прийняття слідчим суддею рішення за даною скаргою, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються основними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Для вирішення питання щодо строку оскарження ухвали слідчого судді необхідно здійснити аналіз і тлумачення вказаних вище норм КПК з урахуванням вимог Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), рішень ЄСПЛ і Конституційного Суду України, норм КПК про загальні засади кримінального провадження.

Серед основних засад судочинства Конституція України визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на оскарження судового рішення.

Усталеною правовою позицією ЄСПЛ є те, що право на доступ до суду є елементом права на справедливий суд, гарантований ст. 6 Конвенції. У Рішенні «Голдер проти Об`єднаного Королівства», яке є основоположним у контексті тлумачення права на доступ до суду, ЄСПЛ зауважив, що «право доступу до правосуддя є однією з невід`ємних складових права, гарантованого п. 1 ст. 6. Це непоширювальне тлумачення, яке покладає нові зобов`язання на Договірні Держави: цей висновок ґрунтується на термінології першого речення п. 1 ст. 6, прочитаного в контексті даної статті, з урахуванням предмета та мети нормативного договору, яким є Конвенція, а також загальних принципів права» (п.36).

У статті 24 КПК закріплено положення такої засади кримінального провадження, як забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Відповідно ж до ч. 1 цієї статті кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, зокрема відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17 чинне законодавство не передбачає виключення з Реєстру інформації, якою лише констатує факт здійснення процесуальної діяльності органів досудового розслідування та її результати, така інформація не впливає на юридичне становище позивача, не змінює характеру й обсягу його прав і обов`язків та існуючого стану правовідносин.

Отже заявлену позовну вимогу суди не можуть розглядати за правилами будь-якого судочинства.

Зокрема ВП в своєму рішенні зазначає наступне:

П.53 - Із дій, бездіяльності слідчого, прокурора, пов`язаних з фіксацією інформації в ЄРДР, пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачена можливість оскаржити до слідчого судді лише бездіяльність, що полягає у невнесенні до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви чи повідомлення про нього.

П.54 - Наведений у частині першій цієї статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У частині другій статті 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

П. 55 Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог особи до органу досудового розслідування про виключення відомостей з ЄРДР.

Тобто аналіз даної постанови Великої Палати Верховного Суду вказує на відсутність правових підстав для розгляду судом кримінальної юрисдикції вимог щодо дій органу досудового розслідування при внесенні відомостей до ЄРДР. За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою і належним чином мотивованою, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.04.2020щодо відмови у відкритті провадження по скарзі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді