Дата документу 06.05.2020 Справа № 314/5821/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/5821/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/819/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула 6 травня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року про застосування положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018 за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, та який відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)».

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року:
Клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено частково та зараховано останньому в строк відбування покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018, час його попереднього ув`язнення з 22.01.2018 до 18.10.2018 за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Обґрунтовуючи вказане рішення, суд, врахувавши дату затримання ОСОБА_7 (22.01.2018 року) та дату набрання вироком законної сили (18.10.2018 року), вказав за необхідне зарахувати період з 22.01.2018 року по 18.10.2018 року у відповідності з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що всі періоди його перебування в камерній системі повинні зараховуватися з розрахунку день за два, а саме з 22.01.2018 року по 30.01.2019 року, зокрема і період перебування в Дніпропетровській обласній лікарні. Просить перерахувати йому періоди з 29.04.2015 року по 26.05.2015 року, з 22.01.2018 року по 30.01.2019 року, з 30.04.2019 року по 30.07.2019 року у відповідності з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Враховуючи, що засуджений належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду та з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні і відсутність питань, які б погіршували правове становище засудженого, апеляційний суд у відповідності до ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказавши про вірність зарахованого судом строку перебування під вартою у строк покарання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом клопотання засудженого, поданого в порядку ст. 537 КПК України до Вільнянського районного суду Запорізької області, ОСОБА_7 наполягав на застосуванні до нього положень ч.5 ст. 72 КК України в попередній редакції, вважав, що були підстави для зарахування у строк відбуття покарання терміну ув`язнення з розрахунку день за два.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на те, що перебував в камерній системі в періоди з 29.04.2015 року по 26.05.2015 року, з 22.01.2018 року по 30.01.2019 року, з 30.04.2019 року по 30.07.2019 року, тому цей період необхідно зараховувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно матеріалів кримінального провадження, вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін. Початок строку відбування покарння ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання з 22.01.2018 року. 18 жовтня 2018 року ухвалою Донецького апеляційного суду вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін. Вирок набрав законної сили 18.10.2018 року (а.п. 14-18).

Ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.01.2018 року застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.п. 8-13).

Згідно протоколу затримання особи від 22.01.2018 року ОСОБА_7 22 січня 2018 року затримано на підставі ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.10.2017 року про надання дозволу на затримання останнього з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (а.п. 6).

Вільнянський районний суд Запорізької області, за розглядом клопотання засудженого про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» з урахуванням вищенаведеного вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018 року зарахував ОСОБА_7 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 22.01.2018 року (з моменту затримання) до 18.10.2018 року (набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що узгоджується з вимогами положень ч.5 ст. 72 КК Українив редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року та правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст. 72 КК України, який відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судова колегія наголошує, що з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.2 ст. 532 КПК України, строком попереднього ув`язнення є строк перебування особи під вартою виключно до набрання вироком законної сили. В даному провадженні цією датою є 18 жовтня 2018 року.

Стосовно зарахування періодів з 29.04.2015 року по 26.05.2015 року (фактичне відбування покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2015 року, згідно якого ОСОБА_7 в рамках даного провадження було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання), з 19.10.2018 року по 30.01.2019 року (фактичне відбування покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.07.2018 року), з 30.04.2019 року по 30.07.2019 року (перебування в лікарні), про що йдеться в апеляційній скарзі засудженого, то на переконання колегії суддів дані періоди не підлягають перерахунку відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, оскільки у вказані періоди засуджений саме відбував покарання, а періоди фактичного відбування покарання та перебування в лікарні під час відбування покарання не є строками, які згідно вищенаведеної норми Закону включаються у строк попереднього ув`язнення. Даний перелік строків є вичерпним.

Отже, колегія суддів, не вбачає правових підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строків фактичного відбування покарання за вироками з 29.04.2015 року по 26.05.2015 року, з 19.10.2018 року по 30.01.2019 року та перебування в лікарні з 30.04.2019 року по 30.07.2019 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги засудженого є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року про застосування до ОСОБА_7 положень ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8