Справа № 473/1747/19
Номер провадження1-кп/473/52/2020
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
іменем України

"13" лютого 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

1. 10.07.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 /сто/ годин громадських робіт,

2. 26.09.2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71 КК України до 02 місяців 09 днів арешту, покарання відбуто повністю 30 січня 2020 року,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисник адвокат ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1. 15 березня 2019 року в денний час доби в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області на території подвір`я житлового будинку, який розташований за адресою: вулиця Піщана, будинок №11, обвинувачений ОСОБА_10 проводив ремонтні роботи транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 3110» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_8 .

Під час проведення ремонтних робіт даного транспортного засобу у обвинуваченого ОСОБА_10 виник прямий умисел та корисливий мотив на заволодіння чужим майном, а саме грошових коштів, які знаходилися в підлокітнику між передніми сидіннями в салоні транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 3110» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

В подальшому обвинувачений ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз до салону даного легкового автомобіля, де з підлокітника автомобіля таємно викрав дві тисячі гривень, купюрами номіналом по п`ятсот гривень кожна, які належали потерпілому ОСОБА_8 , якими обвинувачений ОСОБА_10 розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_8 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 2000 гривень.

2. Крім того, 31 березня 2019 року біля 12 годин 20 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_10 разом із потерпілим ОСОБА_7 рухалися по вулиці Чехова. Проходячи повз житлового будинку №19 по даній вулиці, обвинувачений ОСОБА_10 помітив в задній лівій кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти, в результаті чого у обвинуваченого ОСОБА_10 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_10 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли завадити його злочинним намірам, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 зі спини, та діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, таємно витягнув з задньої лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі двісті п`ятдесят гривень, та з даними грошима з місця скоєння злочину зник, якими розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_7 була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 250 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даних злочинів при викладених вище обставинах. Він погодився, що ним в ході проведення ремонтних робіт 15 березня 2019 року в денний час доби в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області на території подвір`я житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , легкового автомобіля «Волга» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_8 , він помітив в підлокітнику між передніми сидіннями в салоні транспортного засобу грошові кошти в сумі дві тисячі гривень, купюрами номіналом по п`ятсот гривень кожна, які належали потерпілому ОСОБА_8 , які він таємно викрав та розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд.

Крім того 31 березня 2019 року біля 12 годин 20 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області він /тобто обвинувачений ОСОБА_10 / разом із потерпілим ОСОБА_7 проходили по вулиці Чехова. Проходячи повз житлового будинку №19 по даній вулиці, він помітив в задній лівій кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти, в результаті чого у нього виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З цією метою він, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли завадити його злочинним намірам, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 зі спини, та діючи умисно, таємно витягнув з задньої лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі двісті п`ятдесят гривень, тобто дві купюри номіналами в двісті та в п`ятдесят гривень, та дані грошові кошти розтратив на власні потреби.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_10 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 березня 2019 року, потерпілий ОСОБА_8 звернувся до чергової частини Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, яке мало місце 15 березня 2019 року, коли в денний час доби в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області із салону легкового автомобіля «Волга» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на території подвір`я житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , були викрадені грошові кошти в сумі двох тисяч гривень. /а.к.п. 85/.

Протоколом огляду місця події від 17 березня 2019 року, з фототаблицею до нього, під час якого слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області в період часу з 19 години 20 хвилин до 20 години 05 хвилин в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області оглянуто салон легкового автомобіля моделі «Волга» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на території подвір`я житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого в салоні даного автомобіля виявлена відсутність грошових коштів. /а.к.п. 86 90/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21 березня 2019 року з фототаблицею до нього, в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області з 12 годин 20 хвилин до 12 годин 40 хвилин проведено слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_10 , під час якого ним відтворені обставини вчинення злочину, який мав місце 15 березня 2019 року в денний час доби в селі Бузьке Вознесенського району Миколаївської області на території подвір`я житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , коли ним проводилися ремонтні роботи транспортного засобу легкового автомобіля моделі «ГАЗ 3110» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_8 . Під час проведення ремонтних робіт даного транспортного засобу він помітив в підлокітнику між передніми сидіннями в салоні транспортного засобу грошові кошти в сумі дві тисячі гривень, купюрами номіналом по п`ятсот гривень кожна, які належали потерпілому ОСОБА_8 , які він таємно викрав та розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд. /а.к.п. 95 99/.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31 березня 2019 року, потерпілий ОСОБА_7 повідомив працівника поліції оперативної групи чергової частини Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, яке мало місце 31 березня 2019 року біля 12 годин 20 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на вулиці Чехова, коли ОСОБА_10 незаконно заволодів його грошовими коштами в сумі 250 гривень. /а.к.п. 108/.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2019 року з фототаблицею до нього, в місті Вознесенську Миколаївської області з 15 годин 20 хвилин до 15 годин 50 хвилин проведено слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_10 , під час якого ним відтворені обставини вчинення злочину, який мав місце 31 березня 2019 року біля 12 годин 20 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області, коли він /тобто обвинувачений ОСОБА_10 / разом із потерпілим ОСОБА_7 проходили по вулиці Чехова. Проходячи повз житлового будинку №19 по даній вулиці, він помітив в задній лівій кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти, в результаті чого у нього виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З цією метою він, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які б могли завадити його злочинним намірам, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 зі спини, та діючи умисно, таємно витягнув з задньої лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі двісті п`ятдесят гривень, тобто дві купюри номіналами в двісті та в п`ятдесят гривень, та дані грошові кошти розтратив на власні потреби. /а.к.п. 117 121/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимими доказами за кримінальним провадженням протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 березня 2019 року /а.к.п. 91, 92/ з участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 квітня 2019 року /а.к.п. 109 110, 114 115/ з участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , так як слідчі дії за даними протоколами з участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проведені з порушенням вимог ч.1 ст. 228 КПК України, відповідно до якої перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Дані вимоги ч.1 ст.228 КПК України органом досудового розслідування при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками не були виконані із свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Крім того протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04 квітня 2019 року /а.к.п. 109 110, 114 115/ з участю свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були підписані та оформлені старшим слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_15 , а саме пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, тобто самі слідчі дії були проведені старшим слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 .

Також суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням протокол проведення слідчого експерименту від 11 квітня 2019 року з фототаблицею до нього, в місті Вознесенську Миколаївської області з 16 годин 00 хвилин до 16 годин 30 хвилин проведено слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_17 , під час якого нею відтворені обставини вчинення злочину, який мав місце 31 березня 2019 року біля 12 годин 20 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області відносно потерпілого ОСОБА_7 , коли він /тобто потерпілий ОСОБА_7 / разом із обвинуваченим ОСОБА_10 проходили по вулиці Чехова. /а.к.п. 122 125/.

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За змістом протоколу проведення даного слідчого експерименту від 11 квітня 2019 року за участю свідка ОСОБА_17 , не були проведені необхідні досліди чи випробування, відповідно до вимог ч.1 ст.240 КПК України. При проведенні даної слідчої дії органом досудового розслідування на місці вчинення кримінального правопорушення лише застосовувалася фотозйомка при фактичних показаннях свідка ОСОБА_17 , які були дані нею під час допиту, в якості свідка 21 березня 2019 року, відповідно до пункту 9 реєстру матеріалів досудового розслідування. /а.к.п. 24/.

Дані обставини приводять суд до висновку, що дану слідчу дію, яку зафіксовано на протокол з назвою протокол проведення слідчого експерименту не можливо вважати слідчим експериментом в контексті вимог статті 240 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ч.2 ст.23 КПК України, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.23 КПК України, с торона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Свідок обвинувачення ОСОБА_17 не була допитана в судовому засіданні. Ухвала Вознесенського міськрайонного суду від 16 грудня 2019 року у даному кримінальному провадженні про здійснення приводу свідка ОСОБА_17 в судове засідання Вознесенським ВП ГУНП в Миколаївській області не виконана. /а.к.п. 136/.

Але, аналіз та оцінка приведених в сукупності допустимих доказів, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_10 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_10 за фактом крадіжки грошових коштів потерпілого ОСОБА_8 , який мав місце 15 березня 2019 року, а також за фактом крадіжки грошових коштів потерпілого ОСОБА_7 , який мав місце 31 березня 2019 року, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 .

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд визнає його щире каяття та повне добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд визнає рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості проти власності. Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що за місцем проживання він характеризується задовільно, має професійну технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, він не перебуває на диспансерному обліку лікаря психіатра комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але з 2001 року перебував на диспансерному обліку лікаря нарколога комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня» з діагнозом: зловживання гашишем, а з 2011 року з діагнозом: синдром залежності від алкоголю, є судимим. /а.к.п. 100 107/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , враховуючи тяжкість злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, їх наслідки для потерпілих та інші обставини кримінального провадження, за наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді арешту, в межах визначених санкцією ч.2 ст.185 КК України для даного виду покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , який буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому судом також враховується висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого, на думку органу пробації, незважаючи на високий рівень ризику вчинення повторного вчинення кримінального правопорушення, та середній рвень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 без позбавлення волі, або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_10 /а.к.п. 49 51/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_10 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за данною статтею в виді 06 /шести/ місяців арешту, обчислюючи строк відбування покарання з дня його взяття під варту, після набрання вироком законної сили та зарахувати йому в строк відбування основного покарання за вироком суду строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2019 року по 21 листопада 2019 року включно, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046 VIII від 18 травня 2017 року, за правилами, передбаченими у ч.1 ст.72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1