УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2019 Справа №607/29281/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого з ОВС 2-го відділу розслідувань у кримінальному провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого з ОВС 2-го відділу розслідувань у кримінальному провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 від 31 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для визначення розміру спричиненої потерпілому моральної шкоди і зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_5 , з скаргою на постанову старшого слідчого з ОВС 2-го відділу розслідувань у кримінальному провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 від 31 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для визначення розміру спричиненої потерпілому моральної шкоди і зобов`язання призначити таку експертизу в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 17 липня 2019 року, мотивуючи її тим, що така відмова є неправомірною.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Старший слідчий з ОВС 2-го відділу розслідувань у кримінальному провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

В провадженні старшого слідчого з особливо важливих справ 2-го відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 (далі Слідча) перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 17 липня 2019 року за ч. 1 ст. 2051 КК України (далі Кримінальне провадження).

29 жовтня 2019 року Слідча вручила настоятелю релігійної громади «Парафія храму Різдва Богородиці села Стінка Бучацького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» ОСОБА_5 (далі Настоятель) пам`ятку потерпілого у Кримінальному провадженні.

29 жовтня 2019 року Настоятель подав до Слідчої клопотання № 2 у якому просив звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру, заподіяної йому у даному кримінальному провадженні №0000213, шляхом проведення судово-психологічної експертизи.

У задоволенні такого клопотання Слідчою було відмовлено, про що винесено відповідну постанову від 31 жовтня 2019 року. (далі Постанова)

Постанова вмотивована тим, що 30 жовтня 2019 року Настоятель звернувся до Слідчої з двома клопотаннями. Перше полягало у тому, аби визнати релігійну громаду «Парафія храму Різдва Богородиці села Стінка Бучацького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» потерпілим, та друге, про звернення до слідчого судді із клопотанням про призначення судово-психіатричної експертизи про визначення розміру моральної шкоди Настоятелю. У задоволенні обох клопотань було відмовлено, першого у зв`язку з відсутністю підстав, позаяк не встановлено втрати майна храму, а другого, оскільки Настоятель не звертався з заявою про визнання його потерпілим, а тому такий статус у нього відсутній та необхідності у проведенні експертизи немає.

Такі дії Слідчої є протиправним та суперечать її ж власним рішенням з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 220 цього Кодексу передбачено, що клопотання сторони захисту, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. (частина 1 ст. 55 КПК України)

Частиною 2 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Із змісту ст. 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З комплексного аналізу зазначених вище норм статті 55 КПК України вбачається, що права і обов`язки потерпілого виникають:
-для особи, котра подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, з моменту подання такої заяви;
-для особи, котра не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, у момент подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого, після початку кримінального провадження.
При цьому, обом цим особам може бути відмовлено у визнанні потерпілим у єдиному випадку, якщо наявні очевидні та достатні підстави вважати, що їм не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_5 подав Слідчому клопотання про визнання релігійної громади «Парафія храму Різдва Богородиці села Стінка Бучацького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» потерпілим у Кримінальному провадженні.

Постановою Слідчої від 31 жовтня 2019 року у задоволенні цього клопотання було відмовлено.

Водночас, 29 жовтня 2019 року Слідча вручила ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, при цьому не винісши постанови про визнання його потерпілим.

Незважаючи на це, слідчий суддя вважає, що вручивши ОСОБА_5 вказану пам`ятку Слідча, в порядку частини 2 ст. 55 КПК України, підтвердила статус останнього як потерпілого у Кримінальному провадженні.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_5 подав Слідчій клопотанням № 2 у якому просив звернутись до слідчого судді з клопотанням про призначення у Кримінальному провадженні судово-психіатричної експертизи щодо визнання розміру моральної шкоди настоятелю громади «Парафія храму Різдва Богородиці села Стінка Бучацького району Тернопільської єпархії Української Православної Церкви» отцю ОСОБА_6 .

Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру заподіяного кримінальним правопорушенням.

З аналізу цієї правової норми вбачається, що вказаний обов`язок сторони обвинувачення є безальтернативним.

Експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. (ч. 1 ст. 243 КПК України)

Всупереч вказаним нормам права Слідча протиправно відмовила Настоятелю у задоволенні клопотання № 2, хоча згідно закону зобов`язана була забезпечити її проведення.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у клопотанні № 2 заявлено вимогу про призначення експертизи для визначення розміру моральної шкоди, спричиненої саме Настоятелю, як потерпілому у Кримінальному провадженні, а не релігійній громаді, як про це помилково зазначила Слідча.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що дану скаргу слід задовольнити з урахуванням змін до КПК України в частині суб`єкту, з ініціативи якого проводиться експертиза.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовільнити.

Скасувати постанову старшого слідчого з ОВС 2-го відділу розслідувань у кримінальному провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 від 31 жовтня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 від 29.10.2019 року про призначення судово-прихологічної експертизи для визначення розміру спричиненої йому моральної шкоди.

Зобов`язати старшого слідчого з ОВС 2-го відділу розслідувань у кримінальному провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Тернопільській області ОСОБА_4 вирішити питання щодо призначення судово-психологічної експертизи для визначення розміру спричиненої ОСОБА_5 моральної шкоди.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1