Справа №712/737/20
Провадження №1-кс/712/528/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 23 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000017, -
в с т а н о в и в:
У січні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з указаною скаргою, просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000017.
Скаргу обґрунтовано тим, що 23 грудня 2019 року слідчий Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 вдруге закрив кримінальне провадження відносно нотаріусів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст. ст. 365, 366, 367 КК України, які, на думку заявниці, підробили та не видали свідоцтва про право на спадщину за законом з 2006 року. Слідчий поліції не виконав ухвали слідчого судді ОСОБА_8 від 12 листопада 2018 року, а також не звернув уваги на зміст приписів місцевої прокуратури від 17 вересня 2007 року та обласної прокуратури від 8 травня 2009 року, які до цього часу не виконано. Крім того, під час досудового розслідування в порядку цивільного судочинства було скасовано видані нотаріусом нотаріальної контори № 2 свідоцтва про право на спадщину за формою № 3 та зобов`язано його видати свідоцтво про право на спадщину за формою № 6. Зазначені помилки, допущені внаслідок злочинних дій нотаріусів, не дозволяють більш як 20 років оформити спадщину після смерті спадкодавця у 2000 році.
У судових засіданнях ОСОБА_3 скаргу підтримала. Додатково звернула увагу на те, що досудове розслідування слідчим ОСОБА_9 проводилось лише за ст. 364 КК України, тоді як у заявах про злочини вона посилалась на порушення ст. ст. 365, 366, 367 КК України і до 2012 року досудове розслідування проводилось саме за цими статтями КК України. Крім того, у постанові слідчого не відображено проведених ним слідчих дій і навіть не проведено допит її племінника ОСОБА_10 , показання якого можуть мати значення для досудового розслідування.
Прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив.
Представник Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області в судове засідання свого представника не направив, відділ поліції повідомлений про час та місце розгляду скарги належним чином.
Заслухавши пояснення заявниці та прокурора, дослідивши додані до скарги матеріали, а також надані прокурором матеріали кримінального провадження № 0000017, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймають постанову, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Слідчим суддею із матеріалів кримінального провадження встановлено, що 5 березня 2004 року, 11 березня 2004 року, 13 жовтня 2004 року, 25 травня 2007 року, 4 вересня 2007 року, 19 травня 2008 року, 21 липня 2009 року ОСОБА_3 зверталась до прокуратури із заявами про вчинення злочинів державними нотаріусами Другої черкаської державної нотаріальної контори при оформленні спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_11 .
На той час діяв КПК України 1960 року.
Із змісту заяв про вчинення злочинів вбачається, що ОСОБА_3 звинувачувала нотаріусів Другої черкаської державної нотаріальної контори у вчиненні злочинів за ст. ст. 365, 366, 367 КК України.
Під час досудового розслідування цього кримінального провадження помічниками прокурора неодноразово, починаючи з 27 березня 2004 року, більше 15 разів приймались постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників Другої черкаської державної нотаріальної контори, які скасовували прокурорами або судом.
8 травня 2009 року прокуратурою Черкаської області винесено припис начальнику ГУЮ у Черкаській області, в якому вказано про порушення, допущені нотаріусом при видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_11 та зазначено про необхідність вжити заходів щодо видачі заінтересованим особам документів про право на спадщину відповідно до розмірів їх часток у спадковому майні та вимог Закону.
24 червня 2009 року Головне управління юстиції у Черкаській області, на виконання припису, повідомило прокуратуру Черкаської області про те, що завідуючий Другою черкаською державною нотаріальною конторою ОСОБА_12 двічі викликав усіх спадкоємців померлої ОСОБА_11 , але у зв`язку з неявкою ОСОБА_10 та поведінкою ОСОБА_3 внести відповідні зміни до свідоцтв про право на спадщину не вдалось.
Крім того, залишаючи без змін постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2011 року, якою скасовано постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи відносно працівників Другої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 367 КК України, колегія суддів апеляційного суду Черкаської області 13 лютого 2012 року виходила з того, що ОСОБА_3 звернулась із заявою про вчинений злочин працівниками нотаріату, де їй невірно визначили долю в спадковому майні та не бажають виправити допущену «помилку»; про наявність допущеної «помилки» при визначенні її частки в спадковому майні визнав і нотаріус ОСОБА_12 в своєму поясненні; не виконано припис про усунення порушень закону, внесений прокурором Черкаської області ОСОБА_14 у травні 2009 року на ім`я начальника ГУЮ в Черкаській області; необхідно перевірити наявність можливих ознак злочину за ст. 367 КК України, як службова недбалість, в діях нотаріуса ОСОБА_12
20 листопада 2012 року набрав чинності новий КПК України.
16 грудня 2012 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 1 ст. 364 КК України, відповідно до яких з Придніпровського районного суду м.Черкаси 24 грудня 2012 року надійшли матеріали про те, що завідуюча Другою черкаською нотаріально конторою ОСОБА_13 та нотаріус цієї нотаріальної контори ОСОБА_12 незаконно, на думку ОСОБА_3 , оформили ОСОБА_15 спадщину на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
19 січня 2013 року ОСОБА_3 отримала пам`ятку про права та обов`язки як потерпіла у кримінальному провадженні і того ж дня її було допитано в якості потерпілої.
У протоколі допиту потерпілого від 19 січня 2013 року ОСОБА_3 пояснила, що 31 липня 2006 року їй було видано витяг у БТІ про право власності на нерухоме майно (спадщину) і вони отримали підроблене свідоцтво про право на спадщину за законом, про що їй було невідомо. Про це їй стало відомо тоді, коли це свідоцтво про право на спадщину було подано на реєстрацію до БТІ. 2 листопада 2006 року ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 отримали свідоцтва про право на спадщину, 9 листопада 2016 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину на племінника ОСОБА_10 (який спадкував після смерті свого батька та рідного брата ОСОБА_3 ОСОБА_10 ), 21 листопада 2006 року отримали свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_17 та ОСОБА_18 після смерті ОСОБА_15 (їх батька та рідного брата ОСОБА_3 ). Свідоцтва видані фіктивні і тому їх не реєструють державні реєстратори. Нотаріуси ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є друзями ОСОБА_15 , у зв`язку з чим останній заволодів всім спадковим майном (1/2 домоволодіння). На думку заявниці, нотаріус ОСОБА_12 видав Гуліці більшу частку, тому не хоче виправити зроблену навмисно помилку, позбавивши інших спадкоємців права на спадщину. Нотаріус ОСОБА_12 видає ОСОБА_10 свідоцтво про право на спадщину форми № 6 тільки на 1/10 частку з цілого будинку, але спадщина відкрилась не на цілий будинок, а на 1/2 частину домоволодіння..
До внесення відомостей про злочин до ЄРДР, 6 грудня 2012 року апеляційним судом Черкаської області задоволено частково апеляцію першого заступника прокурора м. Черкаси; постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2012 року змінено в частині об`єму питань, що підлягають дослідженню під час додаткової перевірки; зобов`язано орган, який буде її проводити, доручити ГУ юстиції в Черкаської області провести перевірку діяльності Другої черкаської нотаріальної контори на предмет дотримання її працівниками (нотаріусами) вимог закону при заведенні спадкової справи відносно майна ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям, у тому числі й ОСОБА_10 .
Під час досудового розслідування 26 лютого 2013 року ГУ юстиції у Черкаській області розглянуто звернення слідчого поліції щодо проведення перевірки з питання оформлення спадщини спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , за результатами якого встановлено наступне: 12 липня 2000 року на підставі заяв спадкоємців ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 ,, ОСОБА_16 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , Другою черкаською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 487/00. Спадковим майном є 1/2 частина житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та грошовий вклад у банку. Спадкоємець ОСОБА_15 спадщину прийняв фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця був зареєстрований разом з нею. Таким чином, спадщину прийняли 5 спадкоємців у рівних частках. За заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_3 ,, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 державним нотаріусом цієї ж державної нотаріальної контори 2 листопада 2006 року за реєстровими № 2-1692, № 2-1694, № 2-1703 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто по 1/10 частині житлового будинку кожному з них. Спадкоємці ОСОБА_10 та ОСОБА_15 прийняли спадщину, але померли, не оформивши своїх спадкових прав. 3 березня 2004 року ОСОБА_10 , син померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , а також сестра померлого ОСОБА_3 , звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріусом 9 листопада 2006 року за реєстровим № 2-1806 ОСОБА_10 (племіннику ОСОБА_3 ) видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/10 частину житлового будинку, що належала його батьку ОСОБА_10 , а також на 1/5 частину грошового вкладу. ОСОБА_3 не спадкувала після смерті свого брата ОСОБА_10 , оскільки є спадкоємцем другої черги. При видачі ОСОБА_10 (племіннику ОСОБА_3 ) свідоцтв про право на спадщину державним нотаріусом ОСОБА_12 допущено технічну помилку щодо встановленої форми свідоцтва, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 10 січня 2005 року № 1/5, та видано «свідоцтво про право на спадщину за законом» форми № 3, а мало бути видано «свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого спадкоємця, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав» форми № 6. Згодом 21 жовтня 2006 року державним нотаріусом ОСОБА_12 видано додаткові свідоцтва про право на спадщину за законом і спадкоємцям після смерті ОСОБА_15 (брата ОСОБА_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та не встиг оформити спадкові права після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_11 , дружині ОСОБА_17 та сину ОСОБА_18 (племіннику ОСОБА_3 ) у розмірі по 1/20 частині кожному на будинок, та додаткове свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частину грошового вкладу.
У цій самій відповіді ГУ юстиції у Черкаській області зазначено, що за результатами перевірки у діях державного нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 при видачі свідоцтв про право на спадщину порушень спадкових прав спадкоємців ОСОБА_11 не виявлено.
Постановою старшого слідчого Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_19 від 23 грудня 2019 року кримінальне провадження № 0000017 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.
Виносячи вказану постанову, слідчий поліції виходив із змісту вищевказаної відповіді ГУЮ в Черкаській області від 26 лютого 2013 року, згідно якої в діях державного нотаріуса ОСОБА_12 при видачі свідоцтва про право на спадщину порушень спадкових прав спадкоємців померлої ОСОБА_11 не виявлено, та виявлено помилку при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом форми № 3 замість форми № 6.
Водночас такий висновок слідчого погано обґрунтований та передчасний.
Зокрема, слідчим не звернуто уваги на те, що з 2004 року по грудень 2016 року за заявами ОСОБА_3 розслідувались можливо вчинені злочини за ст. ст. 365, 366, 367 КК України, тоді як 16 грудня 2012 року до ЄРДР було внесено відомості про злочин лише за ст. 364 КК України.
Ця обставина потребує уточнення, враховуючи зміст наявних у матеріалах кримінального провадження заяв ОСОБА_3 від 5 березня 2004 року, 11 березня 2004 року, 13 жовтня 2004 року, 25 травня 2007 року, 4 вересня 2007 року, 19 травня 2008 року, 21 липня 2009 року про вчинення злочинів.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий не мотивував належним чином, з відсутності ознак складу якого конкретно злочину (враховуючи чинну редакцію статті КК України на час можливого вчинення злочину) він виходив, закриваючи кримінальне провадження № 0000017, та які саме ознаки складу такого злочину (злочинів) не знайшли свого підтвердження у процесі досудового розслідування.
В оскаржуваній постанові слідчого, крім посилань на результати відповіді ГУ юстиції у Черкаській області від 26 лютого 2013 року щодо проведення перевірки з питання оформлення спадщини спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , не наведено жодної іншої слідчо-розшукової дії у цьому довготривалому кримінальному провадженні, як і не надано оцінки зібраним у результаті таких слідчо-розшукових дій доказів.
Слідчий суддя звертає увагу й на те, що слідчим, з огляду на суперечливі покази ОСОБА_3 щодо допущених помилок нотаріусами при видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті її матері, а також пояснення нотаріуса ОСОБА_12 про допущену помилку при визначенні частки в спадковому майні одного із спадкоємців не проведено виїмку належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті ОСОБА_11 , а також копії інвентарної справи на спадкове домоволодіння, як і не допитано ОСОБА_10 (племінника ОСОБА_3 ) щодо обставин, викладених у заявах ОСОБА_3 про вчинення злочинів.
Не виконано слідчим і вказівок, зазначених в ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 листопада 2018 року у справі № 712/13050/18, а також не витребувано копії рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 3 вересня 2012 року у справі № 2-2151/11 за позовом за позовом ОСОБА_10 до Другої Черкаської державної нотаріальної контори про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, яким визнано дії нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ВЕІ № 238088 від 09.11.2006 року ОСОБА_10 незаконними та зобов`язано цього нотаріуса видати ОСОБА_10 свідоцтво про право власності за законом форми № 6 відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року, № 3253/5.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних проваджень у п. 259 рішення «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Частиною 2статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 від 23 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000017 та доручити Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області продовження досудового розслідування цього кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1