Справа №210/6371/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000627 від 09.03.2014 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван республіка Вірменія, з базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом не являється, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.07.2012 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт; 07.03.2013 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 71 КК України до арешту 1 місяць 10 днів; 25.04.2014 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік та звільненого від відбування покарання за ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07 липня 2015 року; 11.12.2019 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,
встановив:
ОСОБА_5 , 08 березня 2014 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло напав на раніше знайомого йому ОСОБА_8 та наніс удар предметом схожим на металеву трубу в область голови і по лівій руці, від яких потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді садна і синця обличчя, крововиливу в склеру правового ока, закритого перелому лівої ліктьової кістки в нижній третині уламків, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Після цього ОСОБА_5 , скориставшись безпорадним станом потерпілого проник у середину житлового будинку АДРЕСА_2 та заволодів майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном марки «NOKIA 2500», вартістю 250 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Life» з абонентським номером « НОМЕР_1 », вартістю 30 гривень, комп`ютерним монітором марки «LG», вартістю 500 гривень, після чого, з викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 780 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що навесні 2014 року, точної дати він не пам`ятає, він прийшов до будинку, де мешкав його знайомий ОСОБА_8 , де за допомогою металевої труби, наніс декілька ударів ОСОБА_8 , а потім заволодів майном потерпілого, яке у подальшому здав до ломбарду. Винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що навесні 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 разом із двома чоловіками прийшли до нього питали про ОСОБА_9 . Він відчинив двері, сказав, що Байрамови пішли від нього, після чого відчув удар, він перечепився через чістілку для взуття та впав на спину. Після чого ОСОБА_5 вирвав у нього з рук трубу, яку він тримав для захисту та вдарив його по лобу та голові, другий удар він відчув по руці. Коли ОСОБА_5 йому наносив удари, два чоловіка, які були з обвинуваченим пішли та він їх більше не бачив. Крім того, зазначив, що після того як ОСОБА_5 наніс йому удари по голові та руці, він крикнув останньому достатньо, після чого встав, та вони разом пішли до будинку, де ОСОБА_5 кричав де ніж, після чого він (потерпілий) вибіг з будинку та побіг до сусідів за допомогою. Викликав поліцію, коли повернувся додому побачив, що системний блок від комп`ютера стояв, а монітора не було. Крім того, у нього був викрадений мобільний телефон, який лежав на підвіконні. Йому нічого не повернуто та не відшкодовано. Покарання просить призначити на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, адвоката, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 в повній мірі викритий у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного з проникненням у житло.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, не працює, характеризується посередньо, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі в розмірі санкції ч. 3 ст. 187 КК України з конфіскацією усього належного йому майна.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Також ОСОБА_5 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2019 року за ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 10 років, а тому, в силу правил ч. 4 ст. 70 КК України, слід визначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів з урахуванням призначеного покарання за цим вироком та покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2019, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання речові доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався, ухвалою суду від 14 квітня 2020 року ОСОБА_5 тимчасово залишений в ДУ Криворізька установа покарань №3 на період судового провадження №0000627 від 09.03.2014 року.

Процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної експертизи від 03.04.2014 № 51/01-90 в розмірі 393,12 грн., відповідно до ст. 122, 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року , якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року ( включно) і щодо неї продовжувались застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року , тобто після набрання чинності Законом України №2046-VII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується є моменту набранням вироком законної сили. Виходячи з наведеного підлягає зарахуванню обвинуваченому увесь терміну попереднього ув`язнення з 20 листопада 2014 року по 07 грудня 2015 року та з 07 жовтня 2018 року по день набрання вироком законної сили включно у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком суду більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838 VIII, зарахувати ОСОБА_5 до строку відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення з 20 листопада 2014 року по 07 грудня 2015 року та з 07 жовтня 2018 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тимчасово залишити обвинуваченого ОСОБА_5 в ДУ Криворізька установа покарань №3 , до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок.

Речові докази : трубу білого кольору приблизною довжиною 1 метр, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3