Справа № 182/7957/19
Провадження № 1-кп/0182/214/2020
У Х В А Л А
Іменем України

26.06.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали кримінальних проваджень № 0002535, № 0002302, № 0002137 за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходяться об`єднані матеріали кримінальних проваджень № 0002535, № 0002302, № 0002137 за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186, ч.2 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та обґрунтував його тим, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу не минули обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність та чинити тиск на потерпілих та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора і заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання батьків за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 зазначив, що обвинувачення у скоєнні ним злочинів не належне, не встановлені докази його винуватості, а наявні докази не належні. Обвинувачений вважає, що при наявності, зазначених доказів, не має підстав вважати його винним в скоєнні зазначених злочинів. Крім того, обвинувачений зазначає, що прокурором не наведено підстав неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Адвокат підтримав клопотання свого підзахисного, зазначив, що ризики, наведені прокурором взагалі не доведені.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та зазначила, що в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу, останній може чинити на неї тиск, у тому числі і фізичний, так як йому відоме місто її проживання, чого вона і боїться.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.

Також судом враховуються положення ст..178 КПК України, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, у разі визнання його вини у вчиненні злочинів, в яких ОСОБА_6 обвинувачуються. ОСОБА_6 обвинувачується в скоєні ряду тяжких злочинів, при цьому , згідно обвинувальних актів, тяжкі злочини він скоїв у відношенні жінок, з застосуванням насильства. При цьому, злочин, в скоєнні якого ОСОБА_6 обвинувачується за ч.1 ст. 187 КК України, мав суспільний резонанс в м.Нікополі.
Таким чином, суворість можливого покарання, свідчить про можливість ОСОБА_6 переховуватись від суду.

Крім того, зазначені факти свідчать на наявність обґрунтованого ризику вчинення ОСОБА_6 , нових корисливих злочинів, у разі зміни йому запобіжного заходу.
В рішенні ЄСПЛ «Москаленко проти України», п.36, зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ в справі «Харченко проти України» визначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Що стосується оцінки доказів, на яку посилається обвинувачений, то суд враховує, що в рішеннях ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягнення цілі якого і є тримання під вартою.

Вирішуючі клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує, що батьки обвинуваченого до суду не з`являлись і своєї згоди утримувати свого сина ОСОБА_6 не висловлювали, то б то на теперішній час міцність соціальних зв`язків у обвинуваченого є сумнівною. Враховуючі сумнівність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та відсутність доказів наявності доходу чи збережень, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи не під вартою, може продовжити вчиняти злочини, аналогічні тим, в скоєнні яких він обвинувачується.
Ніякий більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим судом ризикам.
Суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити не більш ніж на 2 місяці.

Застава не застосовувалась.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 з 26.06.2020 року по 26.08.2020 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1