справа № 208/2198/20
№ провадження 1-кс/208/610/20
УХВАЛА
Іменем України

07 квітня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0000486 від 17.03.2020 ч.2 ст.185 КК України:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, українець, громадянин України, маючий середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючий, одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 26.03.1998 року Дніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 17, 140 ч.3, 145 ч.1, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі закону України про амністію 24.07.1998 року звільнено:

- 07.08.1999 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.140 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки позбавлення волі. Звільнено 18.06.2001 року за ст.52 КК України умовно-достроковий строк 11 місяців 21 доба;

- 27.02.2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнено 28.02.2009 по відбуттю строку;

- 16.09.2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 03.01.2015 по відбуттю строку;

- 12.12.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.1, 263 ч.1, 263-1 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 12.10.2018 звільнено по відбуттю строку;

-15.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст.309 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. Згідно ст.75, п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік.

встановив:
07.04.2020 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження №0000486 від 17.03.2020 ч.2 ст.185 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб 17.03.2020 року внесені данні в ЄРДР за № 0000486 за ознаками ч.2 ст. 185 КК України.
07.04.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явлено підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Так, згідно до підозри та клопотання, досудовим розслідуванням зазначено, що належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 , 01.03.2020 року, приблизно о 14:00 годині, (більш точний час в ході досудового слідства не встановлено), знаходився в автомобілі разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , в районі пр.Аношкіна, буд.80/1.

Під час висадки з автомобілю в районі пр. Аношкіна, буд.80/1, у потерпілого ОСОБА_8 з кишені випав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A», який побачив ОСОБА_6 , в цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, повторно, 01.03.2020 року, приблизно о 14:00 годині, (більш точний час в ході досудового слідства не встановлено), перебуваючи в автомобілі, який зупинився за адресою: місто Кам`янське, проспект Аношкіна, буд.80/1, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що він здійснює незаконне, безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, взяв мобільний телефон «Xiaomi Redmi 7A», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , вартість якого, відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/213 від 25.03.20209 складає 2333,33 грн. (дві тисячі триста тридцять три гривні тридцять три копійки) та вийшов з автомобілю.

Реалізувавши у повному обсязі свій злочинний умисел, та заволодівши викраденим майном, ОСОБА_9 , у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 2333,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Обгунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення середнього ступеню, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їхній сукупності.

ОСОБА_6 не працює, а тому не має законних джерел існування, у зв`язку з чим може в будь-який момент почати переховуватись від правосуддя з метою уникнення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підозрюваний

ОСОБА_6 з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення може намагатись:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюваний ОСОБА_6 вчиняє кримінальні правопорушення майнової спрямованості вже не вперше, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, що свідчить про те, що останній порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, наведене вказує на те, що ОСОБА_6 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України та судом; окрім того підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця реєстрації та мешкання, сталих соціальних зв`язків, дружини, дітей, що вказує на те, що він може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення;

- вчините інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_6 вчиняє кримінальні правопорушення майнової спрямованості вже не вперше, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, що свідчить про те, що останній порушує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, наведене вказує на те, що ОСОБА_6 й у подальшому буде порушувати покладені на нього обов`язки, в тому числі й обов`язки, покладені на нього нормами КПК України та судом.

На підтвердження підозри ОСОБА_6 обґрунтована та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколами впізнання, допитсу свідків, потерпілого.

Також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, не зробивши висновків для себе вчинив новий злочин. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, доходу не має, не має постійного місця проживання, а тому заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням можливого покарання за злочин вчинений також під час іспитового строку, обґрунтовують ризик можливого ухилення підозрюваного від слідчого, прокурора та суду, та дають підстави стверджувати що ризики впливу на потерпілого, дані якого йому відомі та свідків, з якими підозрюваний знайомий з метою ухилення від покарання, є реальними, як і можливість скоєння нового кримінального злочину. А тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить підозрюваного продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілого та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, та суду, є тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як підозра у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є обґрунтованою, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовані, з врахуванням особи підозрюваного, його ставлення до скоєного, спосіб життя та заробітку, відсутності осіб на утримані, сталих соціальних зв`язків, відсутність бажання виправлення та припинення асоціального способу життя.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичні данні пред`явленої підозри зазначив, що він забрав телефон потерпілого, з яким виходив із автомобіля, коли той випав з кишені потерпілого, здав в той же день до ломбарду з допомогою раніше незнайомого чоловіка. Гроші витратив на лікування, так як доходів не має.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, так як позиція сторони захисту зводиться до непогодження із кваліфікацією правопорушення, крім того, підозрюваний має намір сплатити потерпілому вартість втраченого телефону.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 07.04.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.185 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст.185 КК України, а саме: на протоколи допиту потерпілого, свідків та підозрюваного, які підтвердили фактичні данні подій, протоколів впізнання свідками та потерпілим підозрюваного, протоколом огляду місця події, що у своїх сукупності обгрунтовує підозру пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст.185 КК України.

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

При прийнятті рішення щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який має захворювання, які мали б значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному як позбавлення волі на строк до п`яти років.

А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, не нівелюють фактів викладених у підозрі ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, який є тяжким, крім того з боку захисту будь-яких доказів на підтвердження наявності осіб які б мали можливість і бажали утримувати ОСОБА_6 під час його знаходження у заявленому стороною захисту домашньому арешту не наведено, а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства повністю підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовані, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
При прийнятті рішення щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному як позбавлення волі на строк до п`яти років, що ОСОБА_6 засуджений за вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 15.11.2019 р. за ч.1 ст.309 КК України, до 1 року позбавлення волі, та з підстав ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,має незняті та непогашені судимості за корисливі злочину, та підозрюється у вчиненні нового злочину проти власності який є середньої тяжкості, під час випробувального терміну; щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного встановлено, що він одружений, дітей не має; не має постійного місця роботи; щодо майнового стану підозрюваного даних не встановлено.
А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 185 КК України, та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави, згідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -
постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, рахувати строком до 3 червня 2020 року, включно.
Визначити ОСОБА_6 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 10 (десяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 20270 (двадцять двісті сімдесяти) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У клопотанні сторони захисту відмовити. В іншій частині клопотання - відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1