КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор»),

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 рокузадоволено клопотання прокурора, відмовлено у задоволені клопотання захисника, та продовжено строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченомук у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, на 60 днів до 06 лютого 2020 року.
Судове рішення мотивовано наявністю ризиків, які були враховані при прийнятті рішень про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженню строків тримання під вартою, з урахуванням даних про особу обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, якою клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби та встановленням обов`язків: прибувати до слідчого за кожною вимогою,прокурора або суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти суду про зміну свого місця проживання або місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документі, що мають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.
При цьому апелянт вказує на тривалий час, протягом якого ОСОБА_6 утримується під вартою, та недоведеність змісту обвинувачення.
Так, у цій справі апеляційний суд визнав обвинувальний акт таким, що складений у порушенням вимог ст. 291 КПК України, про те під час розгляду справи висунуте ОСОБА_6 обвинувачення не змінювалось, його зміст не конкретизувався, при цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався. На даний час загальний сумарний строк тримання ОСОБА_6 під вартою складає понад 4 роки.
За черговим клопотанням прокурора, строк тримання під вартою був черговий раз продовжено, при цьому, до поданого прокурором клопотання жодні доказів, які б підтверджували викладені у ньому обставини не долучалися. Крім того, клопотання було вручено захиснику та обвинуваченому безпосередньо в судовому засіданні і невідкладно розглянуто.
Апелянт стверджує, що прокурором не було дотримано вимог ст. 199, 184 КПК України.
Так, в порушення вимог п. 3 ч.1 ст.184 КПК України, клопотання прокурора не містить викладу обставин, що дають підстави обвинувачувати особу у вчинені кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують існування ризиків, вказаних ним і які виправдовують необхідність обмежити людину в праві на свободу.
В порушення вимог п. 5 ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора не містить посилання на матеріали, що підтверджують існування ризиків, вказаних ним і які виправдовують необхідність обмежити людину в праві на свободу.
В порушення ч. 3 ст. 184 КПК України прокурор до поданого клопотання не долучив жодного із документів якими обґрунтовуються доводи клопотання про існуючи ризики.
Вказані порушення, на думку апелянта, є істотними бо повністю нівелюють встановлений законом порядок і не дозволяють реалізувати гарантоване право на захист та право на справедливий суд, а відтак постановити законне та обґрунтоване рішення.
Крім того, прокурором повністю проігнорований обов`язок вручити клопотання та додані до нього на його обґрунтування документи не менше ніж за 3 години до його розгляду, як те передбачено ч.2 ст.184 КПК України.
Що стосується тяжкості наслідків злочину то це не може бути єдиною причиною і виправданням такого тривалого тримання особи під вартою, до того ж коли немає конкретних доказів причетності особи до цих наслідків.
Посилання на існування ризику - можливість переховуватись від суду, то в даній конкретній справі, цей ризик не є виправданим бо ОСОБА_6 перебуває під вартою більше 4 років, що за правилами так званого Закону Савченко", який в даному випадку підлягає застосуванню, відповідає понад 8 років перебування в місцях позбавлення волі, а відтак маючи такий великий відбутий строк покарання ухилятися від суду сенсу не має.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтованість ухвали, також просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати житло в денний час.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченогоОСОБА_6 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону, а при розгляді питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не порушив вимог кримінального процесуального закону.
Так, суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 врахував наявність ризиків, перелічених у ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.
Зокрема, суд врахував те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішень про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовженню строків тримання під вартою.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких має значний ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками у виді смерті потерпілого.
З ухвали суду убачається, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не була єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки судом були враховані й інші ризики та дані про особу обвинуваченого.
Так, судом було враховано, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити спроби переховуватися від суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 ухилявся від органів досудового слідства у зв`язку з чим перебував у розшуку.
При цьому доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_6 тривалий час утримується під вартою та наразі у нього немає сенсу ухилятись від суду є безпідставним, оскільки згідно з наявними у провадженні даними встановити фактичне місце проживання обвинуваченого було неможливим, а рідними ОСОБА_6 приховувалось фактичне місце перебування обвинуваченого.
Посилання в апеляції захисника на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та недоведеність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення не може бути взятим до уваги, оскільки при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу чи продовженні строків дії запобіжного заходу має враховуватись наявність обґрунтованої підозри, а не доведеність винуватості особи.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України наразі перебуває у провадженні Святошинського районного суду м. Києва, наявність обґрунтованої підозри не спростовано.
Доводи апеляційної скарги захисника про недотримання прокурором вимог ст. 184 КПК України при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки у зазначеній статті викладено вимоги до клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, а не до клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч. 3 ст. 331 КПК України, згідно з якою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою незалежно до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань сторони обвинуваченого або захисту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Оскаржуваною ухвалою було встановлено, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершений (стадія допиту свідків), а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який був продовжений ОСОБА_6 ухвалою від 16.10.2019, спливав 14.12.2019 року.
Отже, у суду, незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення чи захисту, існував обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 рокупро продовження строку тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа 11-кп/824/3908/2019 Категорія КК: ч. 2 ст. 115 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1