Справа № 692/1533/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження
№ 0000332, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 вересня 2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, яка народилася у с. Тополі Драбівського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має повну загальну середню освіту, непрацюючої, заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом будь-якого рівня, постраждалою внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасником бойових дій не являється, раніше несудима, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1

ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_5 6 вересня 2019 року близько 19:00 в с. Тополі Драбівського району Черкаської області, переслідуючи корисливий мотив та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, протиправно, шляхом вільного доступу з земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0337, яку орендує ТОВ "Баришівська зернова компанія" в адміністративно-територіальних межах Левченківської сільської ради Драбівського району Черкаської області, таємно намагалася викрасти 100,00 кг зерна кукурудзи, ринкова вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи від 2 жовтня 2019 року № 10/1026 становить 392,00 гривень, однак свій злочинний умисел не довела до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронником ТОВ "Баришівська зернова компанія" ОСОБА_7 .

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У даному кримінальному провадженні 18 жовтня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_5 укладено угоду про примирення згідно з вимогами ст. 468 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про примирення представник потерпілого
ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з угодою про примирення підозрювана ОСОБА_5 зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Сторони угоди про примирення також погодились на призначення покарання підозрюваній ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені

ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення і окремо умисного невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій

ОСОБА_5 узгоджене в угоді про примирення покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про примирення та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про примирення зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 проти затвердження угоди про примирення не заперечував.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачена ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавала.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 3 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення є добровільним. Взяті обвинуваченою ОСОБА_5 на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченої ОСОБА_5 та і відношення до скоєного, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про примирення.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 628,04 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 18 жовтня 2019 року, укладену між предстаником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_8 .

Визнати винною ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_10 узгоджене сторонами угоди про примирення від 18 жовтня 2019 року покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, а саме:

- 200 кг качанів кукурудзи, що передані на зберігання ТОВ "Баришівська зернова компанія", - повернути власнику;

- велосипед "Україна", що переданий на збергіання ОСОБА_5 , повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 628,04 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6 чи 7

ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та представнику потерпілого.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1