Справа № 495/9444/19
Номер провадження 1-кп/495/73/2020
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
27 травня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши у залі суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0000713 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4
потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5
представник потерпілих ОСОБА_7
представник потерпілої ОСОБА_8 захисник ОСОБА_9
обвинувачений ОСОБА_3
захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а строк тримання під вартою відносно обвинуваченого спливає 06.06.2020 року. Він обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, у зв`язку з чим може переховуватись від суду. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих. Заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_10 стосовно зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки зазначене клопотання нічим не аргументоване. Захисник ОСОБА_10 у своєму клопотанні посилається на обставини, які не досліджувались судом.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 , оскільки дійсно суд ще не досліджував докази по справі, а ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке потягнуло за собою тяжкі наслідки.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 підтримали свого представника.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та просив відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 щодо зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та заявила письмове клопотання про зміну запобіжного заходу її підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби. Своє клопотання обґрунтувала тим, що її підзахисний вже дев`ять місяців перебуває під вартою, а стороною обвинувачення не надано жодного належного доказу існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що досудове слідство проведено однобічно, поверхнево, не повно, з обвинувальним нахилом, а саме: не проведено слідчій експеримент з її підзахисним та свідком ОСОБА_12 ; не встановлено швидкість руху автомобілю «Фольксваген»; не враховано, коли водій автомобілю «Фольксваген» отримав водійське посвідчення та що він притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Крім того її підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем мешкання характеризується виключно позитивно, до затримання офіційно працював, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений та має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, є єдиним годувальником родини, а також має постійне місце проживання.

Захисник ОСОБА_11 підтримав клопотання захисника ОСОБА_10 та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав думку своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд не має права приймати до уваги доводи захисника ОСОБА_10 , зазначені у клопотанні про зміну запобіжного заходу, стосовно обставин проведення досудового слідства, оскільки ці обставини будуть досліджуватися під час судового розгляду та дослідження письмових доказів та допиту учасників кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, та наявність обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, враховуючи вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме те, що він має постійне місце проживання та родину, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується обвинувачений, те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані обвинувачений, потерпілі, свідки, те, що по справі не досліджені письмові докази, у зв`язку з чим, на думку суду, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати встановленню істини по справі, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того,будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Разом з цим, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме право а не обов`язок суду визначати або не визначати розмір застави по зазначеній категорії справ, а також вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки на час обрання запобіжного заходу у розпорядженні суду були відсутні письмові докази, які повинні враховуватись судом у відповідності до ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, згідно з вищенаведеним, з урахуванням того, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю мешкання, має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений та має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, до арешту офіційно працював, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення за відсутності обтяжуючих обставин, суд вважає можливим при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 визначити розмір застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку обвинувачений має право у будь-який момент внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчій ізолятор»строком на 60 діб, який діє до 25.07.2020 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 27.05.2020 року складає 84080,00 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не відлучатися за межі м. Білгород-Дністровський Одеської області та Білгород-Дністровського району без дозволу суду а також повідомляти його про зміну свого проживання чи роботи;
- з`являтися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за викликом;
- заборонити відвідувати бари, кафе, ресторани, інші місця, де продаються спиртні напої на розлив;
- заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1