ун. № 759/8447/18
пр. № 1-кп/759/123/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000848 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, має середню освіту, працюючого в ТОВ «ОЛГА-ЛОГІСТИК» на посаді водія, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 , інші учасники потерпілий ОСОБА_10 , представник потерпілого ОСОБА_11 , цивільний позивач ОСОБА_12 , представник цивільного позивача ОСОБА_13 , представник ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» ОСОБА_14 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 31.01.2018 приблизно о 10 год. 08 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та страхового поліса № АК/6285889, технічно справним вантажним автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ОЛГА-ТРАНС», рухався по другій смузі для руху по Брест-Литовському шосе в м. Києві зі сторони вул. Бударіна в напрямку пр. Перемоги з швидкістю приблизно 30-40 км/год. В цей же час по першій смузі у попутньому напрямку, зі швидкістю приблизно 80-90 км/год. рухався автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_6 , керуючи вантажним автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 ., рухаючись по другій смузі, змінив напрямок руху, почав виконувати маневр перестроювання у першу смугу, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність, не надав переваги автомобілю «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у попутньому напрямку по першій смузі, що привело до зіткнення, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги п. 1.5, п. 2.3 (б), п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку, масивний субарахноідальний крововилив, перелом лобної кістки, перелом скроневої кістки справа з переходом на основу черепа в проекції середньої черепної ямки (перелом клиновидної кістки справа, пірамідки скроневої кістки), перелом виличної кістки зліва, перелом передньогї та зовнішньої стінок лівої верхньощелепної пазухи, гематосинус, пневмоцефалія (наявність пухирців повітря в порожнині черепа), розрив барабанної перетинки справа з крововиливом в товщу зовнішнього слухового проходу в переднє-нижньому відділі, гематоми на повіках та субкон`юнктивальні крововиливи обох очей, скальпованої рани лобної ділянки зліва, множинних саден м`яких тканин голови, які за критерієм небезпеки для життя в сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України та заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень перебувають між собою у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не визнав та показав, що 31.01.2018 приблизно о 9-10 год. він керував вантажним автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ОЛГА-ТРАНС», та рухався в заторі по Брест Литовському шосе в м. Києві зі сторони вул. Бударіна в напрямку пр. Перемоги в середньому ряду з швидкістю приблизно 20-30км/год. У зв`язку з тим, що між середнім та лівим рядами було ДТП, він почав маневр перестроювання в правий ряд (в смугу для руху громадського транспорту), включивши правий поворот. З`їхавши на половину у праву смугу, він побачив у цій смузі перешкоду у виді автобусу, який здійснював висадку пасажирів, тому він почав повертатись в свою середню смугу. В цей момент в крайній правій смузі рухався автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 з швидкістю приблизно 100 км/год під керуванням ОСОБА_10 , якого він не бачив у дзеркало, який у подальшому і влетів під його транспорний засіб.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина у вчиненому за викладених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Так, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що 31.01.2018 приблизно о 09 - 10 год. він керував автомобілем «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 та рухався в правій смузі в напрямку центру м. Києва з м. Житомира з швидкістю близько 70 км/год. В якийсь момент помітив як водій вантажного автомобіля «МАН», який знаходився спереді зліва на відстані 20 метрів, почав перестроювитись в його смугу без включеного сигналу повороту. Він застосував екстренне гальмування, звуковий сигнал не застосовував, але зупинитися не зміг та в`їхав в задню праву частину автомобіля «МАН».

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він їхав в якості пасажира в автомобілі «МАН» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 . Вони рухалися по Брест-Литовському шосе в м. Києві в напрямку ст. метро «Житомирська». Проїзна частина вказаного шосе має чотири смуги для руху, вони рухалися в другій смузі з швидкістю приблизно 40 км/год, так як був затор. ОСОБА_6 почав повільно перестроюватись в праву смугу, так як в ній рух був швидший. Перестроївшись орієнтовно на 80% в сусідню смугу, відчув удар в задню праву частину вантажівки. Згодом побачив, що у вантажівку в`їхав автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 , якого раніше вони не бачили.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що в січні 2018 року приблизно о 10 год.-11 год. він, перебуваючи на місці пасажира, рухався із своїм співробітником, який був за кермом, по Брест-Литовському шосе в м. Києві в напрямку центру міста, в другій смузі руху. Перед ними за 15 метрів в їхній смузі рухався «МАН» з швидкістю приблизно 30-40 км/год. Водій цієї вантажівки почав перестроюватись в крайню праву смугу, включивши правий поворот. В момент, коли водій вантажівки на половину перестроївся в крайню праву сторону, в правій смузі пролетів автомобіль «Сітроєн Берлінго» з швидкістю приблизно 80-90 км/год та в`їхав в ліву задню сторону даної вантажівки.

Наведені показання потерпілого ОСОБА_10 , а також свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 знайшли своє підтвердження під час дослідження:
- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.01.2018, згідно якого встановлено місце вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди ділянка дороги в районі по Брест-Литовському шосе в м. Києві зі сторони вул. Бударіна в напрямку пр. Перемоги та додатків до даного протоколу схеми місця ДТП, на якій зображена ділянка дороги по Брест-Литовському шосе в м. Києві зі сторони вул. Бударіна в напрямку пр. Перемоги, та розташування на ній автомобілів «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 та «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 після ДТП та фототаблиця (т.1 а.к.п. 169-196);

- копії карти виїзду швидкої медичої допомоги від 31.01.2018 № 654, відповідно до якої було здійснено виїзд 31.01.2018 приблизно о 10. 00 год. до потерпілого ОСОБА_10 , у якого були зафіксовані на обличчі множинні ссадини, гематоми на очах, біль в області ребер (т. 1 а.к.п. 202);

- висновку експерта № 12-1/320 від 01.03.2018, згідно якого на момент огляду автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 гальмівна система та система рульового керування знаходяться в працездатному стані (т. 1 а.к.п.212-220);

- висновку експерта № 12-1/319 від 02.03.2018, згідно якого на момент огляду автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 виявлено несправності гальмівної системи та рульового керування, які виникли в процесі ДТП (т. 1 а.к.п.227-236);

- висновку експерта № 12-1/647 від 10.04.2018, згідно якого в момент первинного контакту транспортні засоби взаємодіяли між собою частинами: автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 контактував заднім правим кутом із лівим переднім кутом автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 , місце зіткнення знаходиться в районі закінчення слідів гальмування автомобіля автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 та подряпин на асфальті, тобто в крайній правій смузі проїзної частини Брест-Литовського шосе, призначеної для напрямку руху до проспекту Перемоги (т. 2 а.к.п. 1-10);

- висновку експерта № 12-1/656 від 21.05.2018, згідно якого швидкість автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 , яка відповідає слідам гальмівного юзу, становить 50.9…..53.2 км/год. В даній дорожній ситуації, з технічної точки дору, водій автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 повинен був керуватися вимогами пунктук 12.3; 12.4 ПДР України, водій автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 вимогами п. 10.1; 10.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації , при заданих параметрах руху, водій автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 з моменту виникнення небезпеки для йогот руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 шляхом застосування екстренного гальмування та виконання вимог п. 12.3. ПДР України; водій автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути дане зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1 та 10.3 ПДР України. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 вимогам пункту 12.3 ПДР України та невідповідність дій водія автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 та 10.3 ПДР України (т. 2 а.к.п. 23-40).

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 на предмет їх достовірності, суд бере до уваги, що показання потерпілого та обвинуваченогоузгоджуються між собою, а також з показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були очевидцями даної дорожньо-транспортної пригоди, дані показання є логічними, послідовними, а також узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак кладе їх в основу обвинувального вироку.

Факт перестроювання автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 з другої у першу смугу підтвердили як потерпілий, так і обвинувачений, а також свідки, які були безпосередніми очевидцями даної дорожньо-транспортної пригоди, а також підтвердили, що у першій смузі руху рухався автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 .

Більш того, згідно висновку експерта № 12-1/647 від 10.04.2018 в момент первинного контакту транспортні засоби взаємодіяли між собою частинами: автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 контактував заднім правим кутом із лівим переднім кутом автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 , місце зіткнення знаходиться в районі закінчення слідів гальмування автомобіля автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 та подряпин на асфальті, тобто в крайній правій смузі проїзної частини Брест-Литовського шосе, призначеної для напрямку руху до проспекту Перемоги (т. 2 а.к.п. 1-10), що підтверджує факт перестроювання автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , не надавши переваги автомобілю «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у першій смузі.

Тобто, під час судового розгляду беззаперечно встановлено, що ОСОБА_6 31.01.2018 приблизно о 10 год. 08 хв., керуючи технічно справним вантажним автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по другій смузі, змінив напрямок руху та почав виконувати маневр перестроювання у першу смугу. Проте, у першій смузі у попутньому напрямку рухався автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , що призвело до зіткнення.

Доводи сторони захисту про те, що водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , розпочав маневр перестроювання, включивши правий поворот, а тому водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 , повинен був пропустити вантажний автомобіль та дати йому можливість закінчити маневр перестроювання не відповідають вимогам п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Так, відповідно до п. 10.1 та п. 10.3 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Саме порушення водієм ОСОБА_6 п. 10.1 та п. 10.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками заподіяння ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

За клопотанням сторони обвинувачення під час судового розгляду допитано експерта ОСОБА_17 , який підтвердив свій висновок № 12-1/656 від 21.05.2018 та роз`яснив його, зазначивши, що швидкість руху автомобіля «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 не впливає на факт порушення водієм вантажівки «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 Правил дорожнього руху України щодо зміни напрямку руху по смугах. При проведенні ним експертизи не було виявлено жодних обставин, які мають значення для кримінального провадження і не ставились на вирішення експерту. Здійснити розрахунок кінетичної енергії неможливо у зв`язку з відсутністю в їхній установі відповідної методики.

Доводи сторони захисту про визнання висновку експерта № 12-1/656 від 21.05.2018 недопустимим доказом, оскільки містить низку порушень при наданні оцінки наявним в матеріалах кримінального провадження доказів, зокрема: некоректно сформульовані запитання, які поставлені на вирішення експерту, не взято до уваги показання потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , що призвело до надання експертом недостовірного висновку, є неспроможними та такими, що повністю спростовані експертом під час його допиту у судовому засіданні.

Суд бере до уваги, що висновок експерта № 12-1/656 від 21.05.2018 є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений експертом, що має достатній фах, досвід і стаж експертної роботи, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, роз`ясненні експертом в ході судового розгляду, а тому суд кладе його в основу свого висновку. За даних підстав судом відмовлено стороні захисту в задоволенні клопотання про призначення повторної (додаткової) автотехнічної експертизи.
Отже, суд розглянув дане кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України знайшло своє підтвердження.
На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною, суду не надано.
Тому, оцінюючи всі забрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а тому ці його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України вірно.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який має середню освіту, не одружений, утриманців не має, на момент вчинення даного кримінального правопорушення працював в ТОВ «ОЛГА-ЛОГІСТИК» на посаді водія, під наркологічним та психоневрологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який віднесений до таких, що вчинені з необережності, особу обвинуваченого, який є соціально адаптованою особою, займається суспільно-корисною працею, його вік, приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі у межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, із застосуванням правил ст. 75 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_6 до призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі ст. 69 КК України.

Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки робота на посаді водія є основним джерелом заробітку обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.
У даному кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення на його користь із ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» заподіяну матеріальну шкоду у сумі 15 596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 72 копійки та моральну шкоду у сумі 297 840 (двісті дев`яносто сім тисяч вісімсот сорок) гривень, а також 3 000 (три тисячі) гривень витрат на проведення соціально-психологічного дослідження.
Представник ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» ОСОБА_14 подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а також просив залучити до участі в справі в якості цивільного відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», оскільки власником даного транспортного засобу саме в цій страховій компанії було застраховано цивільно-правову відповідальність перед третіми особами.
Судом залучено в якості співвідповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», якою також до суду надано відзив на позов, відповідно до якого страхова компанія просить відмовити в задоволенні позову та роз`яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства в разі постановлення обвинувального вироку суду та в подальшому невиконання страховиком своїх зобов`язань в передбачені законом строки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Як встановлено судом, власником вантажного автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 є ТОВ «ОЛГА-ТРАНС», тобто на підставі права власності володіє джерелом підвищеної небезпеки.
З ТОВ «ОЛГА-ЛОГІСТИК», якому на праві оренди передано ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , згідно акту прийому-передачі автомобіля в оренду від 03.01.2018 (т. 2 а.к.п. 109), обвинувачений ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованих йому дій перебував у трудових відносинах згідно наказу від 20.12.2017 № 78-к/тр призначений на посаду водія з 21.12.2017 (т. 2 а.к.п. 102); згідно наказу від 02.01.2018 № 01-аг за ОСОБА_6 закріплений вказаний транспортний засіб.
Таким чином, саме власник транспортного засобу - ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» є відповідачем за цивільним позовом потерпілого.
Крім того, власником вантажного автомобіля «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» застраховано цивільно-правову відповідальність перед третіми особами в ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно страхового поліса № АК/6285889 від 31.05.2017, строк дії вказаного полісу з 00 год. 00 хв. 13.06.2017 по 12.06.2018.

А тому відповідачами по заявленому позову буде як ТОВ «ОЛГА-ТРАНС», так і ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно страхового поліса № АК/6285889 від 31.05.2017, за яким об`єктом страхування є цивільно-правова відповідальність як власника автомобіля за шкоду, яка може бути заподіяна здоров`ю потерпілого внаслідок експлуатації транспортного засобу.
Цивільний позов, заявлений та підтриманий в суді потерпілим ОСОБА_10 та його представником ОСОБА_11 , суд вважає за необхідне задовольнити частково. При цьому, з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» підлягає стягненню сума витрат на лікування потерпілого ОСОБА_10 15 596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 72 копійки, оскільки до позовної заяви позивачем надано платіжні документи (чеки), підтверджені лікувальним закладом, які підтверджують витрати на лікування саме у такому розмірі.
З урахуванням того, що розмір страхового відшкодування складає 15 596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 72 копійки, моральна шкода відповідно до п. 26.1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого моральна шкода відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди у розмірі п`яти відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, підлягає стягненню у розмірі 779 (сімсот сімдесят дев`ять) гривень 83 копійки.
Отже, з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на відшкодування шкоди у зв`язку із лікуванням потерпілого ОСОБА_10 підлягає стягненню сума у розмірі 15 596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 72 копійки, на відшкодування моральної шкоди 779 (сімсот сімдесят дев`ять) гривень 83 копійки.
Поряд з цим цивільний позов про стягнення з ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» моральної шкоди, то суд вважає задовольнити його з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілого, а також з врахуванням вимог розумності і справедливості, частково на суму 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовити.
Крім того, цивільним позивачем ОСОБА_12 було подано цивільний позов про стягнення із ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» заподіяну матеріальну шкоду у сумі 112 618 (сто дванадцять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 82 копійки на його користь та витрат на проведення дослідження (звіту) в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Обговорюючи можливість розгляду цивільного позову ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та витрат на проведення дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених в абзаці 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» - не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяють суду зробити висновок про необхідність залишення цивільного позову ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду, оскільки об`єктивно встановлено, що ОСОБА_12 не є потерпілим від даного злочину, а заявлені ним вимоги про відшкодування шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу, не випливають із пред`явленого обвинувачення, яке стосується обставин заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .
Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, ОСОБА_12 підлягає роз`ясненню його права заявити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1796 (одну тисячу сімсот дев`яносто шість) гривень 90 коп. витрат за проведення експертизи № 357 від 28.02.2018; 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень 00 коп. витрат за проведення експертизи № 12-1/319 від 02.03.2018; 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень 00 коп. витрат за проведення експертизи № 12-1/320 від 01.03.2018; 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень 00 коп. витрат за проведення експертизи № 12-1/656 від 21.05.2018; 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 коп. витрат за проведення експертизи № 12-1/647 від 10.04.2018.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_10 , задовольнити частково.
Стягнути з ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» на користь потерпілого ОСОБА_10 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 15 596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 72 копійки, заподіяну моральну шкоду у сумі 779 (сімсот сімдесят дев`ять) гривень 83 копійки.
Стягнути з ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» на користь потерпілого ОСОБА_10 заподіяну моральну шкоду у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ТОВ «ОЛГА-ТРАНС» про відшкодування матеріальної шкоду у сумі 112 618 (сто дванадцять тисяч шістсот вісімнадцять) гривень 82 копійки та витрат на проведення дослідження (звіту) в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_12 , що відповідно до вимог ч.7 ст. 128 КПК України він має право подати залишений без розгляду цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
Речові докази: автомобіль «МАН», д.н.з. НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання представникові ТОВ «ОЛГА-ЛОГІСТИК», передати за належністю законному володільцеві; автомобіль «Сітроєн Берлінго», д.н.з. НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_12 , передати за належністю законному володільцеві.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1