Справа № 202/229/20
Провадження № 1-кс/202/1020/2020
УХВАЛА
Іменем України
06 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого відділу розслідування у сфері транспорту ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000026 від 10.01.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого відділу розслідування у сфері транспорту ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000026 від 10.01.2020 року.

Обґрунтовуючи подану скаргу, заявник вказує, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000026 від 10.01.2020 року за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, 10.01.2020 року, приблизно о 16:40 год., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Щепкіна з боку вул. Набережної Заводської в напрямку просп. Сергія Нігояна, де в районі електроопори № 2 виїхав на зустрічну смугу для руху та допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Midlum», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом «Ackermann PS F9», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався в зустрічній смузі, під керуванням водія ОСОБА_7 , де в подальшому автомобіль марки «Seat Toledo», від зіткнення в некерованому стані повернувся на свою смугу руху та здійснив вимушену зупинку автомобіля марки «Mercedes-Benz GL 350 СDІ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , з яким в подальшому допустив зіткнення автомобіль марки «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 .

В результаті зіткнення автомобіля марки «Chevrolet Aveo» з автомобілем марки «Mercedes- Benz GL 350 CDI», останній допустив зіткнення зі стоячим автомобілем марки «Seat Toledo».

В результаті ДТП водій автомобіля марки «Seat Toledo» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді лівостороннього плевматорексу та був госпіталізований до торакального відділення Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 16.

10.01.2020 року в ході проведення огляду місця пригоди був вилучений автомобіль марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 20.07.2016 року Центр 1244, належить йому, заявнику та направлений для зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427.

Постановою слідчого 10.01.2020 року автомобіль марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2020 року на вказаний автомобіль накладений арешт.

З огляду на те, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений його автомобіль марки «Seat Toledo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 23.01.2020 року він звернувся до слідчого ОСОБА_4 , який проводить досудове розслідування вказаного провадження, з заявою про залучення його у якості потерпілого.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 23.01.2020 року у визнанні заявника потерпілим по даному кримінальному провадженні відмовлено.

Заявник вважає, що рішення слідчого є неправомірним, передчасним, а отже, підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи свою відмову у визнанні його потерпілим, слідчий послався на те, що відповідно до ст. 286 КК України потерпілим у вказаному провадженні може бути лише особа, якій спричинені тілесні ушкодження, а оскільки заявнику не були спричинені такі ушкодження (пошкоджене лише майно - транспортний засіб), то він не може бути потерпілим.

Посилання слідчим на статтю 286 КК України, в якій кваліфікуючими ознаками злочину є спричинення потерпілим різного ступеню тілесних ушкоджень або смерті, не виключає можливість особі, якій правопорушенням завдано також матеріальної шкоди бути визнаним у цьому провадженні потерпілим, що прямо передбачено ст. 55 КПК України.

У зв`язку з викладеним, заявник просив скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову в залученні його в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000026.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 , скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000026 від 10.01.2020 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000026 від 10.01.2020 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23.01.2020 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з заявою про залучення його у кримінальному провадженні № 0000026 від 10.01.2020 року як потерпілого.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.
Вказана постанова обґрунтовується тим, що диспозиція статті 286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження, у зв`язку з чим, оскільки ОСОБА_5 не завдано тілесних ушкоджені, він не може бути потерпілим у кримінальному провадженні.
Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Дослідивши постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 від 23.01.2020 року про залучення його до провадження як потерпілого на предмет її обґрунтованості, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим належним чином не вмотивовано вказане рішення. Слідчим в оскаржуваній постанові не наведені підстави, визначені ч. 3 ст. 55 КПК, які виключають визнання особи потерпілою, та мотиви прийняття такого рішення, тобто правового обґрунтування відсутності підстав щодо визнання ОСОБА_5 потерпілим оскаржувана постанова не містить, а також слідчий не врахував факту заподіяння ОСОБА_5 внаслідок ДТП майнової шкоди в розумінні ст. 55 КПК, чим порушив його права та позбавив можливості відновити їх і захистити свої інтереси.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що слідчим належним чином не вмотивовано рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання особи потерпілою, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, тому постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Постанову слідчого відділу розслідування у сфері транспорту ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23.01.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000026 від 10.01.2020 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1