Справа № 521/1486/20
Номер провадження:1-кп/521/817/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004011 від 25.12.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

17 березня 2020 року обвинуваченій ОСОБА_3 було обраного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , не було завершено.

В судовому засіданні, захисник ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання захисник зазначає, що ризики які були враховані при застосуванні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, значно зменшились, вказавши що на теперішній час обвинувачена має місце проживання в м. Одесі, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та надав суду заяву гр. ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_6 зобов`язується надати обвинуваченій ОСОБА_3 житло на час судового розгляду та відповідні документи які підтверджують що ОСОБА_6 є власницею вказаної квартири.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , на 60 днів, оскільки підставою продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшилися. Та заперечував проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 .

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник заперечували проти продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно та просили змінити їй запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання сторін та долучені ними документи, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд враховує той факт, що ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин віднесені до категорії злочину середньої тяжкості.

Також, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може спонукати її до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого остання обвинувачується, оскільки міцні соціальні зв`язки відсутні.

При цьому судом взято до уваги те, що та теперішній час ОСОБА_3 має місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить надані суду документи. Дані обставини дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 має можливість постійно проживати за вказаною адресою для забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків. У той же час, жодних переконливих доказів, які б спростовували позицію захисту та свідчили б про те, що остання буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення прокурором не доведені.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 3 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правової позиції Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі від 04 квітня 2013 року слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою (зокрема, йдеться про застосування застави), у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Оцінивши в сукупності ступінь тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_3 за вчинення інкримінованого їй злочину, та встановлені судом ризики, враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка має місце проживання в м. Одесі, тривалий час провела під вартою, яка має захворювання, суд приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились. Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, колегія суддів зауважує, що обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Ідалов проти Росії, п. 140). Так, з огляду на те, що в даній справі загальний термін тримання ОСОБА_3 під вартою становить більше чотирьох місяців, доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченої під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою на даний час, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини, §38), ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Яжинський проти Польщі, §43).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій з тримання під вартою на домашній арешт.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, суд на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом; не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду; утриматись від спілкування з потерпілими та свідками; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 314 - 316 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , - задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та заборонити залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 липня 2020 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 12 липня 2020 року, а саме:

1) прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду;

3) утриматись від спілкування з потерпілими та свідками;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Одеську місцеву прокуратуру №2, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_3 , під домашнім арештом.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Обвинувачену ОСОБА_3 , звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1