Справа № 202/3036/20
Провадження № 1-кс/202/4022/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
27 травня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, громадянки України, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2010 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., ОСОБА_9 , 2019 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 301, ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001700 від 04 листопада 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 301, ч. 4 ст. 152 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, приблизно з 2017 по 2018 роки (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені), у ОСОБА_6 , яка діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України «Про захист суспільної моралі», достовірно усвідомлюючи той факт, що розповсюдження та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру, в тому числі яка містить дитячу порнографію, в Україні заборонений, виник злочинний умисел, пов`язаний з виготовленням творів порнографічного характеру, із залученням до участі у зйомках малолітніх дітей, з метою подальшого розповсюдження, за матеріальну винагороду, який вони реалізували за наступних обставин.

Готуючись до злочинної діяльності, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , приблизно з 2017 по 2018 роки (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені), зареєструвалися на анонімному сегменті інтернету, який не індексується стандартними пошуковими системами і для надання доступу до якого потрібно використання виключно браузеру «TOR», для відвідування домену-onion з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під нік-неймами: «LT1Grls4Me», «Sphinx» і «bunnybabe», де планували на меті анонімно розповсюджувати та збувати, за матеріальну винагороду, створені ними візуальні та аудіовізуальні твори, до яких мала б вільний доступ невстановлена кількість осіб.

Так, ОСОБА_6 , у період часу приблизно з 2017 по 2018 роки (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресами у АДРЕСА_3 ігноруючи встановлені правила поведінки в суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою збуту, здійснювали створення візуальних та аудіовізуальних творів порнографічного характеру, з ознаками дитячої порнографії, шляхом втягнення до участі в їх створенні своїх малолітніх дітей: ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н. та інших невстановлених досудовим слідством малолітніх осіб, з метою подальшого розповсюдження їх в анонімній мережі інтернет, з використанням браузеру «TOR».

Відповідно до висновку експерта №25-65 від 10.12.2019 за результатами судової мистецтвознавчої експертизи, 16 файлів, що містяться на наданому на дослідження DVD-R диску, є носіями інформації, що належить до дитячої порнографії.

Кошти, отримані в результаті виготовлення, зберігання і розповсюдження зображень, відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію, розподіляли між спільниками, в заздалегідь обумовлених долях.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 301 КК України, яке кваліфікується як виготовлення, зберігання, розповсюдження зображень, відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію.

В період часу з 2017 по 2018 рік (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на скоєння розпусних дій відносно малолітніх дітей: ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н. та інших невстановлених досудовим слідством малолітніх осіб, усвідомлюючи, що діти є малолітніми особами, нехтуючи загальнолюдськими принципами моралі, статевої недоторканості, всупереч волі останніх,систематично, в різний час доби, умисно скоювала відносно ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н. та інших невстановлених досудовим слідством малолітніх осіб, розпусні дії.

Так, в період часу з 2017 по 2018 рік (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому будинку свого раніше знайомого ОСОБА_11 ( ОСОБА_16 ), за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись в приміщенні вказаного житлового будинку разом із малолітніми ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_17 ?єю ОСОБА_18 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н., реалізуючи свій злочинний намір щодо вчинення розпусних дій щодо малолітніх, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,протягом вказаного періоду часу, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті, неодноразово, умисно вчиняла розпусні дії відносно малолітніх, які виражалися у непристойному торканні руками та іншими забороненими предметами статевих органів та інших інтимних частин тіла останніх.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, яке за правовою кваліфікацією є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 156 КК України.

В період часу з 2017 по 2018 рік (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел, спрямований на скоєння зґвалтування відносно малолітніх дітей: ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н. та інших невстановлених досудовим слідством малолітніх осіб, усвідомлюючи, що діти є малолітніми особами, нехтуючи загальнолюдськими принципами моралі, статевої недоторканості, всупереч волі останніх, систематично, в різний час доби, умисно вступала в статеві зносини з малолітніми ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н.

Так, в період часу з 2017 по 2018 рік (більш точні дати, час в ході досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 , перебуваючи в житловому будинку свого раніше знайомого ОСОБА_11 ( ОСОБА_16 ), за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись в приміщенні вказаного житлового будинку разом із малолітніми ОСОБА_12 , 2009 р.н., ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2009 р.н., ОСОБА_15 , 2010 р.н., реалізуючи свій злочинний намір щодо вчинення зґвалтування щодо малолітніх, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання,протягом вказаного періоду часу, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті, неодноразово,умисно вчиняла зґвалтування малолітніх, які виражалися у вступі в статеві відносини з проникненням та іншими предметами вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчиненому щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, яке за правовою кваліфікацією є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 152 КК України.

27 травня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 301, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

27 травня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначила про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; крім того, ОСОБА_6 обізнана про місце мешкання дітей, відносно яких було скоєно злочин, може незаконно впливати на них шляхом, вмов або залякування. Враховуючи специфіку кримінального правопорушення, яке вчиняється за допомогою комп`ютерних систем, які мають з`єднання з всесвітньою мережею Інтернет, підозрювана ОСОБА_6 при використанні будь-якого іншого комп`ютерного обладнання яке має вихід до всесвітньої мережі Інтернет, може знищити або спотворити інформацію, яка є предметом доказування кримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваної під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого. Просив суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 04.11.2019, відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим відділом Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001700.

26.11.2019 відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим відділом Вознесінським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003016.

23.03.2020 за постановою про визнання підслідності кримінальне провадження №0003016 від 26.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301 КК України доручено слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

21.04.2020 прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 кримінальне провадження №0003016 від 26.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301 КК України об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0001700 від 04.11.2019.

27.04.2020 за постановою про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування кримінальне провадження № 0001700 доручено слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

27.05.2020 слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000470 за ч. 4 ст. 152 КК України.

27.05.2020 слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000469 за ч. 2 ст. 156 КК України.

27.05.2020 прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000469 об`єднано з кримінальними провадженням № 0001700.

27.05.2020 прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000470 об`єднано з кримінальними провадженням № 0001700.

27.05.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301, ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_6 кримінально протиправних діянь, які полягали у виготовленні, зберіганні, розповсюдженні зображень, відеопродукції порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію; вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи; вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчиненому щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_6 дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки знає про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, найтяжче з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину і за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Також є підстави вважати, що ОСОБА_6 при використанні будь-якого іншого комп`ютерного обладнання, яке має вихід до всесвітньої мережі Інтернет, може знищити або спотворити інформацію, яка є предметом доказування кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про наявність ризику з приводу того, що ОСОБА_6 може впливати на свідків, слідчий суддя виходить з того, що саме свідки бачили ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення, та розуміє, що підозра у вчиненні нею вказаного кримінального правопорушення базується на показах свідків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим вона може шляхом вмовляння або залякування, здійснювати на них тиск.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжких злочинів, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 301, ч. 4 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши її до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 20 червня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити строк дії ухвали до 20 червня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1