Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 року м. Первомайськ
Справа :484/4104/19

Номер провадження : 1-кс/484/160/20

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Первомайськ скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001907 від 25.08.2019 р.
установив:
ОСОБА_5 подав скаргу на постанову слідчої СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 24.12.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0001907, внесеного до ЄРДР 25.08.2019 р. за заявою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у яких слідча послалась на відсутність складу кримінального правопорушення. Заявник вважає, що під час досудового розслідування не було проведено повне, всебічне та об`єктивне розслідування, не виконаний необхідний та можливий комплекс слідчих дій, у зв`язку з чим оскаржувана постанова є передчасною.
Представниця заявника у судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі.
Прокурор просив в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, оскільки досудове розслідування проведено у відповідності до вимог КПК України.
Слідча в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд скарги у її відсутність; у задоволенні скарги просила відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив провести розгляд скарги у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання.
Заслухавши пояснення представниці заявника, прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
ОСОБА_5 24.08.2019 р. звернувся до Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до вказаної заяви 25.08.2019 р. було внесено відомості до ЄРДР за № 0001907, за ч. 1 ст. 125 КК України, в подальшому склад кримінального правопорушення було перекваліфіковано на ч. 2 ст. 125 КК України.
Постановою слідчого від 25.12.2019 р. вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 125 КК України, оскільки немає суб`єктивної сторони даного правопорушення. Вказану постанову скаржник отримав 05.02.2020 р., зі скаргою звернувся до суду 14.02.2020 р.
Під час проведення досудового розслідування прокурорами Первомайської місцевої прокуратури 17.09.2019 р. та 20.11.2019 р. було надано вказівки щодо даного кримінального провадження, зокрема: провести слідчі експерименти зі свідками, допитати в якості свідків працівників бригади швидкої медичної допомоги, які здійснювали виїзд на місце події 24.08.2019 р.
Указані доручення в зазначеній частині виконані не були.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять документи не завірені належним чином, зокрема, матеріали з іншого кримінального провадження, джерело отримання яких не зазначено.
Відповідно до положень п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до глави 24 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно з положеннями ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 41 КПК України доручення слідчого, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.
Натомість, слідча під час винесення постанови про закриття кримінального провадження на це уваги не звернула та винесла оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Незважаючи на невиконані вказівки слідча діяла передчасно, не вжила заходів, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене (об`єктивне) дослідження обставин кримінального провадження.
За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню як незаконна.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
постановив:
- скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого від 24 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001907 від 25 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - задовольнити;
- постанову слідчого Первомайського ВП ГУНП Миколаївської області ОСОБА_6 від 24 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001907 від 25 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1