УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2019 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області Радченко Г.А.
при секретарі Головчиній А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні заяву адвоката Кравченка Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали,
встановив:

Адвокат Кравченко С.С. звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 в якій просив: розглянути дану заяву про роз`яснення ухвали Херсонського міського суду

Херсонської області від 23.11.2018 року.

Надати роз`яснення позиції суду в контексті змісту зазначеної ухвали, зокрема:

-Значення терміну «безпосередність моменту після вчинення злочину», а також, роз`яснити, чи призупиняється обліку часу на встановлення особи винного;

-Застосування поняття «очевидець», зазначити кого може бути віднесено до таких осіб;

-Проведення яких саме слідчих дій передбачав суд в даній ухвалі (абзац 9), з урахуванням того, що з моменту встановлення особи Замовника вбивства до моменту вручення підозри пройшло 20 годин ;

-Термін «нагальна необхідність» запобігання злочину;

-Які дії уповноважених органів можна віднести до таких, які припиняють злочин, виходячи з контексту даної ухвали;

-Чи підпадають наступні обставини до підстав для затримання без ухвали слідчого судді: існування реальної загрози життю особи, замах на умисне вбивство якого було здійснено; існування загрози життю та здоров`ю виконавця злочину - ОСОБА_2 ; факт втечі ОСОБА_3 після його затримання.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000004 від 11.12.2018, відносно його клієнта ОСОБА_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Відповідно до договору №0103/1219 про надання послуг адвоката в кримінальному процесі від «03» грудня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надається правова допомога по представництву інтересів останнього у зазначеному кримінальному провадженні.

Вищевказане досудове розслідування було розпочато у зв`язку із визнанням дій його підзахисного ОСОБА_1 незаконними, згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від «23» листопада 2018 року, головуючий суддя Радченко Галина Анатоліївна. Даною ухвалою було задоволене скаргу адвоката Хазова Ю.С. на незаконне затримання старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області Охотником А.А. громадянина ОСОБА_3 , відповідно, останнього було звільнено з-під варти.

У вищезазначеній ухвалі деякі частини не є зрозумілими, у зв`язку із чим сторона захисту просить їх роз`яснити.

Як вбачається з матеріалів справи, затримання громадянина ОСОБА_3 здійснювалося в порядку, передбаченому п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

Ухвала від 23.11.2018 року заперечує наявність підстав для затримання гр. ОСОБА_3 в порядку вищевказаної норми, спираючись на такі твердження: затримання ОСОБА_3 відбулося 23.11.2018 року, тоді як злочин, який був їм вчинений мав місце 10.10.2018р. Суд зазначає, що «безпосередність моменту після вчинення злочину» відсутня.

Сторона захисту просить надати роз`яснення терміну, застосованому в ухвалі «безпосередність моменту після вчинення злочину», а також конкретизувати, який час на встановлення особи винного може бути віднесено до цього терміну.

Кримінальним процесуальним законом надано можливість застосування ст. 208 КПК України, зокрема, п.2 при умові того, що очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.

Варто звернути увагу суду на те, що виконавцем умисного вбивства є ОСОБА_2 який в момент свого затримання 22.11.2018 року вказав замовником вбивства саме ОСОБА_3 , затримання якого відбулося в межах однієї доби після затримання ОСОБА_2 .

Натомість, в ухвалі від 23.11.2018 року зазначається, що очевидці, в тому числі і потерпілий, на гр. ОСОБА_3 не вказували.

Зважаючи на наведене вище, просив роз`яснити, як суд інтерпретує термін «очевидець» та кого може бути віднесено до таких осіб.

Окрім того, ухвала транслює висловлені адвокатом Мостового А.О. підстави для визнання затримання останнього незаконними. Зокрема, у тексті ухвали наявне посилання на відсутність обстановки, передбаченої п.1 ч.1 ст.208 КПК України, а саме «цю особу застали під час вчинення злочину». У сторони захисту постає питання, чи брав до уваги суд при ухваленні рішення відсутність підстав для затримання в порядку, передбаченому п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

В абзаці 9 суд констатує, що гр. ОСОБА_3 не ухилявся від жодних слідчих дій; слідчий не звертався із клопотанням про затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ст. 42 КПК України зазначає: підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів справи вбачається, що підозра про вчинення злочину була вручена ОСОБА_3 під час його затримання, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України. До моменту затримання реальна можливість вручення такої підозри була відсутньою, оскільки встановлювалась особа винного.

Виходячи із вищенаведеного, сторона захисту просить надати роз`яснення щодо трактування абзацу 9 ухвали, а саме, роз`яснити, проведення яких саме слідчих дій передбачав Суд.

Абзац 16 вищевказаної ухвали містить посилання на ст. 29 Конституції України. Дана стаття зазначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його припинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом.

Сторона захисту просить надати роз`яснення, щодо розуміння в даному контексті терміну «нагальна необхідність» запобігання злочину. Також, просив роз`яснити, які дії уповноважених органів можна віднести до таких, які припиняють злочин.

Даною ухвалою (абзац 20) суд обґрунтовує своє рішення, посилаючись на ст. 206 КПК України. Дана стаття, зокрема ч. 3 наголошує, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Виходячи з приписів даної статті, просив суд роз`яснити, чи можна вважати підставою для затримання без ухвали слідчого судді наявність наступних обставин: 1. існування реальної загрози життю гр. ОСОБА_4 , замах на умисне вбивство якого, за показами виконавця ОСОБА_2 , було здійснено по замовленню гр. ОСОБА_3 (наявність ст. 15 КК України у кваліфікації дій останнього вказує на незакінчений склад злочину, тобто, ОСОБА_3 не досяг кінцевої мети - умисного вбивства, що прямо свідчить про існування ризику для життя ОСОБА_4 ). 2. Існування загрози життю та здоров`ю виконавця злочину - ОСОБА_2 ; 3. Факт втечі ОСОБА_3 після його затримання. ОСОБА_3 не намагався законним шляхом довести, що його затримання є незаконним. Окрім того, на момент звернення адвокатом гр. Мостового із вищезгаданою скаргою, підозра про вчинення злочину їм не була оскаржена. Факт втечі свідчить про намір ухилитися від слідства.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, причини не явки суду не пояснили, про час і місце розгляду клопотання повідомлялися у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 369 КПК України передбачено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ухвала, яку просить роз`яснити адвокат Кравченко С.С., на погляд слідчого судді, є цілком зрозумілою і не може бути витлумачена двояко. При цьому, як вбачається з заяви ОСОБА_5 останній ставить питання не про роз`яснення ухвали слідчого судді, а про роз`яснення певних термінів, що потягне зміну змісту ухвали, шляхом зазначення додаткових відомостей, зокрема позиції суду, що є недопустимим.

Крім того, роз`яснення термінів, що використані у чинному законодавстві, а не самої ухвали, виходить за межі повноважень слідчого судді.

Керуючись ст. 380 КПК України, слідчий

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Кравченка Сергія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддяГ. А. Радченко