Справа № 460/4256/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/892/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, на вирок Яворівського районного суду м. Львова від 23 липня 2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Яворівського районного суду м. Львова від 23 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_11 майнову шкоду в розмірі 429 ( чотриста двадцять дев`ять) гривень 65 коп. та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень. В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 25.07.2016 приблизно о 21.20 год., керуючи автомобілем марки «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі сполученням с. Ясниська с. Бірки в напрямку до с. Бірки Яворівського району Львівської області, при проїзді її ділянки біля с. Лісопотік Яворівського району Львівської області, перед інформаційним дорожнім знаком 5.47 «Лісопотік», порушив вимоги Р. 1 п.п.1.2, 1.5; Р. 2 п.п. 2.3 б), д); Р. 10 п.10.1; Р. 12 п.п. 12.1, 12.3 ПДР, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, по якій в цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «Smart», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , що і призвело до зіткнення зазначених транспортних засобів.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 правил безпеки дорожнього руху, пасажир автомобіля марки «Smart» ОСОБА_9 отримав струс головного мозку, перелом кісток носа, закритий перелом лівої лонної кістки тазу, закритий перелом нижньої третини правої променевої кістки, перелом 2, 3-ї п`ясткових кісток правої кисті, рани лобно-скроневої ділянки голови зліва, лобної ділянки в центрі, спинки та кінчика носа, синець зовнішньої поверхні правого стегна, які утворились від контакту обличчя, правої кисті та ділянки тазу з тупими предметами та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Пасажир автомобіля марки «Renault Master» ОСОБА_12 отримав вивих правої плечової кістки з відривом (переломом) великого горбка плечової кістки, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя (спинки носа та правої виличної ділянки), які утворились від контактів з тупими предметами та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Не погоджуючись із даним вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Яворівського районного суду Львівської області від 23.07.2019 року, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що вказаний вирок суду вважає незаконним та необґрунтованим таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Суд, аналізуючи у мотивувальній частині вироку фактичні дані, як на доказ вини обвинуваченого, покликається на висновок експерта № 1/832 інженерно-транспортної експертизи від 31.08.2016 року, фрагментарно цитуючи його. Разом з тим, під час всього судового розгляду справи сторона захисту неодноразово вказувала на його необ`єктивність і помилковість, проте ці аргументи до уваги судом взяті не були і у вироку не наведено жодного належного обґрунтування цьому.

Також суд, як на доказ вини обвинуваченого покликається на висновок експерта № 1241 судової автотехнічноі експертизи від 12 вересня 2017 року, який на думку захисту теж є необ`єктивним і помилковим, що судом не було взято до уваги і у вироку не наведено жодного належного обґрунтування цьому.

Суд у вироку зазначає, що вина обвинуваченого стверджується протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 25.07.2016. Але слідова інформація, зафіксована у цьому протоколі та схемі до нього навпаки свідчить про технічну неспроможність показань ОСОБА_13 та пасажирів керованого ним транспортного засобу, на які як об`єктивні, покликається суд у вироку, а підтверджує об`єктивність саме версії обвинуваченого розвитку ДТП.

Також обвинувачений не погоджується з тим, що його вина стверджується протоколами проведення слідчого експерименту від 26.12.2016 з обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були пасажирами автомобіля «Renault Master», які під час проведення слідчих експериментів повідомляли про обставини дорожньо-транспортної пригоди 25.07.2016 р.

Вказує, що коли проводився слідчий експеримент, то обвинувачений знаходився у процесуальному статусі свідка, а не обвинуваченого, як це вказує суд. У відповідності до п. 1 ч.3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Покази його як обвинуваченого та його пасажирів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виправдовують і підтверджують розвиток ДТП, як це вказував обвинувачений.

Також суд у вироку зазначає, що визнає як об`єктивні показання водія ОСОБА_13 та пасажирів керованого ним автомобіля. В той же час, порушуючи принцип безпосередності дослідження доказів, не перевіряє їх на технічну спроможність, покликаючись на необ`єктивні висновки інженерно-технічних експертиз, проведених досудовим слідством., що є недопустимим.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого представник потерпілого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_10 зазначає, що по даній справі вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю доведена належними, допустимими, достовірними і достатніми у своїй сукупності доказами - письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи, протоколами слідчих дій, висновками ряду експертиз, проведених на стадії досудового розслідування, допитами потерпілого, цивільного позивача, допитами свідків та експертів. Щодо показів обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно механізму дорожньо-транспортної пригоди, то відповідно до вищенаведеного висновку судової автотехнічної експертизи такі покази технічно неспроможні.

Вважає, що безпідставні та необґрунтовані посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на нібито недопустимі докази є спробою останнього уникнути відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить залишити без задоволення, а вирок Яворівського районного суду Львівської області від 23 липня 2019 року - залишити без змін.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію, прокурора , потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог та подали свої письмові заперечення на апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, ґрунтовно та всебічно дослідивши всі обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, на підставі чого виніс обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 .

Так, будучи допитаним в суді першої інстанції про обставини скоєння ДТП, обвинувачений ОСОБА_6 заперечив свою вину у вчиненому та підтвердив покази, дані ним, і в суді апеляційної інстанції.

Не зважаючи на невизнання своєї вини у скоєному злочині, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому ґрунтується на належних і допустимих доказах, і підтверджується даними, що містяться зокрема у : показах свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , даними ними в суді першої інстанції; протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2016 (Т №1 с.а. 215-224), протоколах проведення слідчого експерименту від 26.12.2016 р. з обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 (Т. №2 а/с 14-30), протоколах проведення слідчого експерименту від 29.12.2016 з потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ,( Т. №2 а.с. 31-40) висновках судових експертиз та поясненнях судових експертів ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , які давались ними в судовому засіданні.

Так згідно висновку експерта ОСОБА_20 №1/832 від 31 серпня 2016 року встановлено, що зіткнення автомобіля «Renault Master» р. н. НОМЕР_3 з автомобілем «Smart» р. н. НОМЕР_2 відбулося на лівій по напрямку руху смузі руху (при умові, що проїзна частина дороги умовно поділена на дві смуги руху) на ділянці, що передує початку сліду зафіксованої маслянистої рідини автомобіля «Renault Master» - на смузі руху автомобіля «Smart». (Т. №1 а.с. 246-250).

Згідно висновку №1241 судової автотехнічної експертизи по кримінальному провадженню №0001111 від 12 вересня 2016 року покази водія автомобіля «Smart» ОСОБА_13 стосовно механізму дорожньо-транспортної пригоди не містять ознак, які б вказували на їх технічну неспроможність. У судовому засіданні під час допиту цивільний позивач - ОСОБА_11 підтвердив свої покази, які були надані ним на досудовому розслідувані та перевірені експертом.(Т.№2 а.с. 46-182).

Щодо показів обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно механізму дорожньо- транспортної пригоди, то відповідно до вищенаведеного висновку судової автотехнічної експертизи такі покази визнано технічно неспроможними.

Колегія суддів, дослідивши зазначені вище докази, відхиляє доводи сторони захисту з приводу неналежного експертного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди по даному кримінальному провадженню, оскільки експертами у висновках надано відповідь на всі поставлені питання, суперечностей у висновках експертів немає, вони є повними та достатньо обґрунтованими, узгоджуються з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім того, жодних зауважень з приводу неналежності чи помилковості даних висновків експертиз стороною захисту на досудовому слідстві не було висловлено. Відводи експертам не заявлялись. Так само і клопотання про проведення додаткових чи повторних експертиз слідчому не подавались стороною захисту.

Щодо припущень обвинуваченого ОСОБА_6 , викладених в апеляційній скарзі, про нібито необ`єктивність та помилковість висновків судових експертиз, та необхідності призначення у суді першої інстанції повторної комплексної судової транспортно- трасологічної та судово-автотехнічної експертизи, слід зазначити наступне.

Судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення у справі відповідної повторної експертизи.

Експертом ОСОБА_22 і експертом ОСОБА_20 були надані усі відповіді в судовому засіданні на запитання захисника обвинуваченого. Експерти пояснили, що для проведення відповідних експертиз, останнім були направлені матеріали кримінального провадження №0001111, що містили відповідні вихідні дані, які були достатні для надання відповідей на поставлені слідчим питання, та дачі відповідних висновків.

Суд першої інстанції критично оцінив заперечувальні вину покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його твердження є суперечливі, спростовуються поясненням потерпілого ОСОБА_9 , цивільного позивача ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , висновками проведених по справі судових інженерно-транспортних, автотехнічних експертиз, відповідно до яких його покази є технічно неспроможними. З цим висновком повністю погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо поданого на стадії судових дебатів захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 клопотання про призначення у справі комплексної комісійної судової транспортно-трасологічної та судової автотехнічної експертизи, то таке розгляду не підлягає на даній стації судового процесу, а береться до уваги колегією суддів як обгрунтування заперечення стороною захисту висновків судових експертиз №1241 від 12 вересня 2016 року та №1/832 від 31 серпня 2016 року та загалом вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому злочині.

Також колегія суддів вважає безпідставним клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , викладене у апеляційній скарзі, про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, у відповідності до положень частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Таким чином, закон визначає вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження судом, і така підстава як відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення на етапі судового розгляду не передбачена.

Також колегія судів приходить до висновку, що цивільні позови потерпілих судом вирішено вірно у відповідності до вимог чинного законодавства та конкретних обставин справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковано по ч.1 ст. 286 КК України.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_6 , то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає особі винного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.

Відтак вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 як необґрунтовану без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Яворівського районного суду м. Львова від 23 липня 2019 року без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4