КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рубас Дербенського району Республіки Дагестан, є громадянином Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
прекладача ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 23 січня 2020 року включно.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя врахував наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, та з метою запобігання можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду для уникнення покарання, яке може бути призначено йому у разі визнання винуватим у вчиненні даного злочину, а також можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, прийшов до висновку про наявність підстав для продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, виходячи з вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Сторона захисту вважає, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею формально, без дотримання вимог діючого законодавства та практики ЄСПЛ, оскільки слідчий, порушуючи вимоги ч.2 с.177 КПК України, ініціював застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстави - обгрунтованої підозри.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 вільно володіє аварською та російською мовами, а українську мову не розуміє. Письмовий переклад повідомлення про підозру ОСОБА_6 на російську мову був виконаний не перекладачем, а слідчим з прокурором. Із зазначеного, на думку захисника, виходить, що ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру за правилами КПК України та практики ЄСПЛ, що у свою чергу свідчить про відсутність основної підстави для продовження запобіжного заходу.
Також захисник посилається на те, що уОСОБА_11 відсутні будь які зв`язки в Російській Федерації. Відомості викладені в клопотанні про існування у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків в РФ є надуманими і нічим не підтверджуються.

Крім того, сторона захисту посилається на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002962, відомості про яке 21 жовтня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
25 жовтня 2019 року о 18 годині 00 хвилин, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6

26 жовтня 2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п. 1 п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

28 жовтня 2019 року слідчим суддею Броварського міськрайонного суду Київської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 грудня 2019 року включно.

Постановою керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області від 18 грудня 2019 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, по 23 січня 2020 року.

18 грудня 2019 року слідчий СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , до 23 січня 2020 року включно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.
Також, слідчий суддя суду першої інстанції ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 , під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання. Зокрема, необхідно провести судові психолого-психіатричні експертизи щодо встановлення осудності підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; завершити проведення молекулярно-генетичних, комплексних (молекулярно-генетичних та дактилоскопічних) експертиз, експертиз матеріалів, речовин та виробів, авто товарознавчої експертизи та інших експертиз, які перебувають на виконанні Київського НДЕКЦ та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки; опрацювати отриману інформацію та провести аналіз по мобільних номерах в операторів мобільного зв`язку ПраТ «Київстар», ПраТ «ВФ Україна»; виконати вимоги ст. ст. 221, 283, 290 КПК України із сторонами захисту та ознайомити учасників провадження з матеріалами, скласти обвинувальний акт.
Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.

Так, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Отже, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваному не повідомлено про підозру за правила встановленими КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки у відповідності до повідомлення про підозру від 26 жовтня 2019 року, останнє вручено підозрюваному 26 жовтня 2019 о 16 год. 30 хв., про що свідчить підпис Хасанова Т.І. (а.с. 32-33).

Твердження сторони захисту про те, що переклад повідомлення про підозру здійснено не перекладачем, а слідчим з прокурором, не є підставою для скасування ухвали, з огляду на положення ч. 2 ст. 29 КПК України.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням в цілому вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що не тягнуть за собою скасування судового рішення, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 23 січня 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/16/2020
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1