Справа № 761/2206/20
Провадження № 1-кс/761/1855/2020
У Х В А Л А
Іменем України
06 березня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000002 від 12.01.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від "10" квітня 2017 року було винесено ухвалу по справі № 761/11329/17 про накладення арешту. Даною ухвалою вирішено:

-накласти арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ "Дельта Банк" () на рахунках фізичних осіб, в тому числі на грошові кошти, які належать ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_1 ;
-заборонити посадовим особам ПАТ "Дельта Банк" (код ), а також будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти, які накладено арешт.
Заявник вважає, що арешт накладений на рахунок № НОМЕР_1 є незаконним, а тому арешт з вказаного рахунку необхідно скасувати.

В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить слідчого суддю розглядати клопотання без його участі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання попереджався належним чином, що не перешкоджає розгляду.
Дослідивши матеріали клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.
З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від "10" квітня 2017 року було винесено ухвалу по справі № 761/11329/17 про накладення арешту на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ "Дельта Банк" () на рахунках фізичних осіб, в тому числі на грошові кошти, які належать ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_3 має будь-яке відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Також органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що на цей банківський рахунок ОСОБА_3 незаконно надходили кошти від інших фізичних чи юридичних осіб, або ж саме ці кошти є предметом злочинної діяльності.
Арешт накладено необґрунтовано, так як у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. За змістом положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема у випадку, коли вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходом від них, а також майно, в яке було повністю або частково перетворено.
З огляду на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Отже, оскільки ОСОБА_3 не перебуває в статусі підозрюваного арешт майна такої особи є недопустимим.
Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України єдиною підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Таким чином, відсутня підстава для арешту майна, тому, враховуючи вищевикладене вважаю, що клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000002 від 12.01.2017 року, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000002 від 12.01.2017 року задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від "10" квітня 2017 року по справі № 761/11329/17 в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в банківській установі ПАТ "Дельта Банк" (), які належать ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1