Справа № 153/915/19
Провадження №11-кп/801/190/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 30.04.2019, за апеляційною скаргою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2019, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олеша, Монастириського району, Тернопільської області, жителя: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, працюючого різноробочим ТОВ «АМГ-Миронівське», не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Цивільний позов, заявлений законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 , як законного представника неповнолітнього сина ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17627 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять сім) гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнуто судовий збір в розмірі 1268 (одна тисяча двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок з ОСОБА_10 на користь Державної судової адміністрації України.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.05.2019 на металеву сковорідку, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, та повернуто її обвинуваченому ОСОБА_10 .

Судом визнано доведеним, що 29.04.2019 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання на території садиби по АДРЕСА_1 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча міг і повинен був їх передбачити, взявши в руки металеву сковорідку кинув її у напрямку ОСОБА_11 , з яким у нього був словесний конфлікт. В результаті цього дана сковорідка влучила у праве око ОСОБА_9 , який також знаходився на території даної садиби, спричинивши тілесні ушкодження.
Так, згідно висновку експерта № 44 від 10.06.2019 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: контузія важкого ступеня важкості правого ока, гематома повік правого ока, рвана рана нижньої повіки правого ока, гемофтальм, травматичний мідріаз, частковий ірідодіаліз, ускладнена задньокапсулярна катаракта, деструкція скловидного тіла, центральний розрив сітківки, субретинальний крововилив правого ока. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 29.04.2019 і відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми необережними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України: необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на вирок суду, в якій просить змінити вирок в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на її користь як законного представника неповнолітнього потерпілого. В рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з ОСОБА_10 на її користь суму в 250 000 грн.
На переконання апелянта суд першої інстанції не врахував характер немайнових втрат потерпілого, їх тривалість, вимушені зміни в життєвих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього психоемоційного стану, втрату можливості вести усталений активний спосіб життя та реалізувати раніше намічені життєві плани.
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідача, представника потерпілого та законного представника потерпілого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується сукупністю доказів.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За приписами п.п. 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Заявлений потерпілою стороною цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди суд задовольнив в повному обсязі з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_10 повністю його визнав в цій в частині.
В частині відшкодування моральної шкоди, суд задовольнив частково вимоги потерпілого на суму 50000 гривень. При цьому суд першої інстанції належно мотивував прийняте рішення, пославшись на те, що потерпілий хоч дійсно поніс фізичні і моральні страждання, які виразилися у перенесенні фізичного болю, емоційного стресу, проходженні тривалого лікування з оперативним втручанням, разом з тим суду не надано доказів того, що він перестав нормально спати, його турбують постійні головні болі, в нього знизився рівень навчання, він частково втратив зір.
Визначаючи суму моральної шкоди, суд виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та врахував і майновий стан обвинуваченого, який працює різноробочим в товаристві.
Суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн, що поряд із 17 627 грн матеріальної шкоди стягнута з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 , як представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , який отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, колегія суддів вважає достатньою, виходячи з характеру злочину, майнового стану засудженого та судової практики, яка склалася.
Стверджуване представником потерпілого порушення засад розумності та справедливості при визначенні розміру, що підлягало до відшкодування моральної шкоди, колегією суддів не виявлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги представника потерпілого необґрунтованими, вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2019 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді