Справа № 128/753/19
УХВАЛА
Іменем України

17 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:
головуючої судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар: ОСОБА_4
за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 Огли адвоката ОСОБА_10 ,
обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінального провадження по обвинувальному акту, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000428 від 28.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

На підставі ст. 331 КПК України прокурор в судовому засіданні заявив клопотанняпро продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Своє клопотання прокурор мотивував тим, щостосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід, строк дії якого закінчується до завершення судового розгляду, проте ризики, передбачені ст. 177 КПК України,які були підставою для обрання та продовження даного запобіжного заходу продовжують існувати, та зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Вважає, що запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Інших клопотань від прокурора не надійшло.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, адвокат ОСОБА_10 , щодо продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_9 . Огли заперечили, оскільки вважають, що ризики, наведені прокурором, на даний час зменшилися, тому просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити встановлений розмір застави до мінімально можливого розміру.
Представник потерпілої особи ОСОБА_8 , потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримали.
Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися.
Вислухавши думку учасників судового засідання,оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа тощо.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 . Огли застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України, що підтверджено матеріалами справи. При обранні та продовженні запобіжного заходу судом було враховано як тяжкість покарання, що загрожувала особі на час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою, так і значна віддаленість його місця проживання від місця проведення досудового розслідування.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 . Огли строку тримання під вартою колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих осіб та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане питання, колегія суддів враховує також позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 . Огли у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує також вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, водночас згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 . Огли обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Особлива тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На даному етапі судового розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_9 . Огли запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 . Огли не вбачається, заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_9 . Огли може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також допомагати переховуватись іншій особі, яка спільно з підозрюваним вчинила кримінальне правопорушення, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стороною захисту не спростовано належними та допустимими доказами, що наведені прокурором ризики відпали, зокрема наведені стороною захисту аргументи не є достатніми, на думку суду, обставинами, які переважують інші ризики, встановлені судом при вирішення питання про обрання та продовження запобіжного заходу.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Обсяг обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні вказаного в обвинувальному акті злочину свідчить про його суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, враховуючи п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, колегія суддів вважає виправданим тримання ОСОБА_9 . Огли під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку колегії суддів, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб з залишенням попереднього розміру застави в сумі 200 700 грн.,

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну раніше обраного запобіжного заходу та зменшення встановленого розміру застави слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 181, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто до 17.03.2020 включно.

Залишити ОСОБА_9 заставу в розмірі 200 700 грн., які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

прибувати на виклики суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту за місцем проживання без дозволу суду;

повідомляти суду про зміну місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування з особами, які являються потерпілими, свідками та обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на ОСОБА_9 , визначити термін їх дії строком два місяці.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 та зменшення встановленого розміру застави відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 . Огли в той же строк з моменту отримання копії ухвали, в частині продовження строку тримання під вартою. В іншій частині заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3