пр. № 1-кп/759/223/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0004248, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві зазначене кримінальне провадження

встановив:
в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вказане вище кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання та просив продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що остання вчинила тяжкий злочин, перебуваючи на волі може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Сторона захисту заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри, неналежність та недопустимість доказів вини ОСОБА_3 та відсутність фактичних даних, які підтверджують ризики, на які посилається прокурор, також ОСОБА_3 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, є сиротою та внутрішньо переміщеною особою. Просили змінити запобіжний захід обвинуваченій на більш м`який, а також зменшити розмір застави, посилаючись на її непомірний розмір.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченої ОСОБА_3 ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вчинити інше кримінальне правопорушення.

На наявність такої можливості вказує те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких. Також суд відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченої, зокрема міцність її соціальних зв`язків, яка не одружена, утриманців не має, на момент затримання не працювала (т. 1 а.п. 113-115), визначеного місця проживання у м. Києві не мала, вік та стан здоров`я, щодо якої на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, враховуючи стадію судового розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення ОСОБА_3 застави - 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України. Підстав для зменшення суми застави суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 197, 331, 369 КПК України, суд

постановив:

У клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів, тобто до 24.02.2020 року включно.

Визначити ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38420 грн., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-4,8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1