Провадження № 1-кс/752/2525/20
У Х В А Л А

19.03.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004599 від 31.05.2019 р.,

в с т а н о в и в:

слідчий Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004599 від 31.05.2019 р.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 31.05.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004599, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2019, о 07 годині 57 хвилин, потерпілий ОСОБА_8 під`їхав на власному автомобілі марки «Nissan», модель «Rogue», чорного кольору, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , до будинку № 132, що по пр. Голосіївський в м. Києві, де припаркував вказаний транспортний засіб та в подальшому направився до бізнес центру «Реле», розташованого за вищевказаною адресою.

В цей час, ОСОБА_5 , перебував поряд з будинком № 132, що по пр. Голосіївський в м. Києві, разом з двома невстановленими слідством особами, та останні звернули свою увагу на автомобіль марки «Nissan», модель «Rogue», чорного кольору, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , яким ОСОБА_5 разом з двома невстановленими слідством особами вирішили незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме на автомобілем марки «Nissan», модель «Rogue», чорного кольору, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та дві невстановлені слідством особи вступили у злочинну змову, при цьому розподілили між собою ролі, відповідно яких, перша невстановлена слідством особа повинна була простежити за потерпілим ОСОБА_8 та за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме електронного пристрою для зчитування електронного ключа автомобіля та його ретрансляції, отримати доступ до електронного ключа від вищевказаного транспортного засобу потерпілого ОСОБА_8 , який в подальшому повинен ретранслювати на електронний пристрій, який знаходився у ОСОБА_5 , та після чого передати знаряддя вчинення злочину - електронний пристрій для зчитування електронного ключа автомобіля другій невстановленій слідством особі. В свою чергу ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, повинен був підійти до вищевказаного транспортного засобу потерпілого ОСОБА_8 , та за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме електронного пристрою, отримати від першої невстановленої слідством особи, шляхом ретрансляції, електронний ключ від вищевказаного транспортного засобу потерпілого ОСОБА_8 , потім сісти на водійське місце даного транспортного засобу та вчинити незаконне заволодіння вказаного транспортного засобу. В свою чергу, друга невстановлена слідством особа, згідно відведеної їй ролі, повинна була стежити за прилеглою територією та в разі небезпеки повідомити іншим учасникам про небезпеку, а також отримати від першої невстановленої слідством особи знаряддя вчинення злочину, а саме електронний пристрій для зчитування електронного ключа автомобіля, для подальшого його передачі ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, 30.05.2019, о 07 годині 58 хвилин, перша невстановлена слідством особа, після того як потерпілий ОСОБА_8 припаркував власний автомобіль марки «Nissan», модель «Rogue», чорного кольору, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , поряд з будинком № 132, що по пр. Голосіївський в м. Києві, згідно відведеної йому ролі направився за потерпілим ОСОБА_8 , з метою посилення ретрансляції електронного ключа від вищевказаного транспортного засобу, що належить потерпілому ОСОБА_8 , на електронний пристрій, що знаходився у ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, перебуваючи біля водійської двері автомобіля марки «Nissan», модель «Rogue», чорного кольору, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме електронного пристрою, шляхом ретрансляції, отримав електронний ключ від вищевказаного транспортного засобу, за допомогою якого відчинив водійські двері вказаного автомобіля та сів до салону. В подальшому, ОСОБА_5 завів двигун вказаного автомобіля та почав рух вперед.

Після цього, перша невстановлена слідством особа передала другій невстановленій слідством особі знаряддя вчинення злочину, а саме електронній пристрій для зчитування електронного ключа автомобіля та його ретрансляції.

В свою чергу, друга невстановлена слідством особа передала ОСОБА_5 в ході руху останнім на автомобілі марки «Nissan», модель «Rogue», чорного кольору, 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 . Отримавши від другої невстановленої слідством особи знаряддя вчинення злочину, а саме електронній пристрій для зчитування електронного ключа автомобіля, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину на вищевказаному транспортному засобі.

Крім того, 07.06.2019, о 12 годині 09 хвилин, потерпіла ОСОБА_9 під`їхала на власному автомобілі марки «INFINITI», модель «QX70», білого кольору, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , до будинку № 10/1, що по вул. Маршала Конєва в м. Києві, де припаркувала вказаний транспортний засіб та в подальшому зайшла до салону «Лілу», розташованого за вищевказаною адресою.

В цей час, 07.06.2019, о 12 годині 09 хвилин, ОСОБА_10 , перебував поряд з будинком № 10/1, що по вул. Маршала Конєва в м. Києві, разом з ОСОБА_5 та невстановленою слідством особою, та останні звернули свою увагу на автомобіль марки «INFINITI», модель «QX70», білого кольору, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , яким ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа вирішили незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме на автомобіля марки «INFINITI», модель «QX70», білого кольору, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та невстановлена слідством особа вступили у злочинну змову, при цьому розподілили між собою ролі, відповідно яких, ОСОБА_10 повинен був простежити за потерпілою ОСОБА_9 та за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме електронного пристрою для зчитування електронного ключа автомобіля та його ретрансляції, отримати доступ до електронного ключа від вищевказаного транспортного засобу потерпілої ОСОБА_9 , який в подальшому повинен ретранслювати на електронний пристрій, який знаходився у ОСОБА_5 , та після чого передати знаряддя вчинення злочину - електронний пристрій, невстановленій слідством особі. В свою чергу ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, повинен був підійти до вищевказаного транспортного засобу потерпілої ОСОБА_9 , та за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме електронного пристрою, отримати від ОСОБА_10 , шляхом ретрансляції, електронний ключ від вищевказаного транспортного засобу потерпілої ОСОБА_9 , потім сісти на водійське місце даного транспортного засобу та вчинити незаконне заволодіння вказаного транспортного засобу. В свою чергу, невстановлена слідством особа, згідно відведеної їй ролі, повинна була стежити за прилеглою територією та в разі небезпеки повідомити іншим учасникам про небезпеку, а також отримати від ОСОБА_10 знаряддя вчинення злочину для подальшого його передачі ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, 07.06.2019, о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 зайшов до приміщення салону «Лілу», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Маршала Конєва, 10/1, та згідно відведеної йому ролі направився за потерпілою ОСОБА_9 , з метою посилення ретрансляції електронного ключа від вищевказаного транспортного засобу, що належить потерпілій ОСОБА_9 , на електронний пристрій, що знаходився у ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, перебуваючи біля водійської двері автомобіля марки «INFINITI», модель «QX70», білого кольору, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь заготовленого знаряддя для вчинення злочину, а саме електронного пристрою, шляхом ретрансляції, отримав електронний ключ від вищевказаного транспортного засобу, за допомогою якого відчинив водійські двері вказаного автомобіля та сів до салону. В подальшому, ОСОБА_5 завів двигун вказаного автомобіля та почав рух вперед.

Після цього, ОСОБА_10 вийшов з приміщення салону «Лілу» та передав невстановленій слідством особі знаряддя вчинення злочину, а саме електронній пристрій для зчитування електронного ключа автомобіля та його ретрансляції.

В свою чергу, невстановлена слідством особа передала ОСОБА_5 в ході руху останнім на автомобілі марки «INFINITI», модель «QX70», білого кольору, 2014 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 . Отримавши від невстановленої слідством особи знаряддя вчинення злочину, ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину на вищевказаному транспортному засобі.

20.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913 від 08.06.2019 року.

Під час досудового розслідування 24.01.2020 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, із визначенням розміру застави в сумі 1051000 грн. (один мільйон п`ятдесят одна тисяча гривень).

04.03.2020 рішенням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , об`єднано кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0004913 та кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0004599.

Слідчий посилається на те, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 20 березня 2020 року, проте існує ряд обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії вищевказаної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ризики, передбачені ст..177 КПК України, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків до 20.05.2020 р.

В ході судового розгляду прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтованість підозри, наявність ризиків, оскільки підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що орган досудового розслідування порушив строки внесення клопотання про продовження строку тримання під вартою, визначені кримінальним процесуальним законодавством, не визначено розмір збитків, завданих злочином, а також не передбачена альтернатива у вигляді застави, хоча злочин, у вчиненні якого підозрюється її підзахисний, не є таким, що вчинений із застосуванням насильства.
Також захисник зазначила, що матеріали клопотання не містять належних і достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а наявність ризиків не є доведеною. У разі задоволення клопотання захисник просила застосувати альтернативу у вигляді застави в межах, передбачених для даного виду злочину, враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також зважаючи на те, що злочин вчинено групою осіб.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного 31.05.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004599, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

20.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913 від 08.06.2019 року.

24.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, із визначенням розміру застави в сумі 1051000 грн.

04.03.2020 рішенням прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , об`єднано кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0004913 та кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0004599.

Постановою заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004599 продовжено до 20.04.2020 р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 до 20.05.2020 .

Згідно з ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, а тому питання щодо продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу може бути вирішено лише в межах строку досудового розслідування, в зв`язку з чим клопотання в частині продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 20.05.2020 р. є необґрунтованим та не узгоджується з положеннями ст..197 КПК України.

Як встановлено в ході розгляду клопотання продовження строку досудового розслідування викликано необхідністю проведення ряду слідчих дій, а саме: отримання висновків призначених судових експертиз.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України і даним обставинам надавалась оцінка при застосуванні запобіжного заходу.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості доказів, долучених до матеріалів клопотання на підтвердження обґрунтованості підозри, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо наявності підства для продовження тримання підозрюваного під вартою крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у т.ч. за незаконне заволодіння транспортними засобами, не має постійного доходу.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.
Звертаючись до суду як на підставу для продовження тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слідчий посилається на продовження існування ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, які існували на момент застосування даного виду запобіжного заходу, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування, впливу на потерпілу, продовження кримінально-протиправної діяльності та вчинення інших умисних злочинів, перешкоджання проведенню кримінального провадження у інший спосіб.
Однак, слідчий суддя вважає, що в ході судового розсліду органом досудового розслідування не підтверджено продовження існування ризику у даному кримінальному провадженні щодо можливого впливу на потерпілу, оскільки сама наявність у нього інформації про місце їх проживання не свідчить про існування такого ризику.
У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, вчиненого обвинуваченим, та ризик його ухилення від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення. Проте згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «I.A. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування продовжують існувати ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудовго розслідування, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 не має постійного доходу для забезпечення існування та визначеного роду занять, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи встановлені в ході клопотання обставини, зважаючи на існування обгрунтованої підозри, наявність ризиків у данному кримінальному провадженні, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, а також необхідність проведення ряду слідчих дій, які не можливо завершити до закінчення дії раніше обраного запобіжного заходу, слідчий судя приходить до висновку про наявність підстав для продовження тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки інший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження.
Натомість, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України та, задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, вважаю за можливе визначити розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, розміру завданих збитків та майнового стану підозрюваного.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При вирішенні питання про визначення підозрюваному розміру застави суд повинен належним чином обґрунтувати в ухвалі виключність обставин прийняття такого рішення.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням всіх перелічених обставин, які повинні бути враховані слідчим суддею при визначенні розміру застави, а саме: наявності ризиків у даному кримінальному провадженні, які знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних, що характеризують особу підозрюваного, враховуючи розмір завданих злочином збитків, вважаю за необхідне визначити розмір застави, вийшовши за межі, встановлені для даного виду злочину, і призначити заставу в розмірі 1051000 гривень.
Крім того, у разі внесення підозрюваним застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004599 від 31.05.2019 р. задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, на строк до 20.04.2020 р.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 1051000 гривень.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, за наступними реквізитами: одержувач ТУДСАУ в м.Києві, банк одержувач Державна казначейська служба України м.Київ, р/р UA001012089, МФО 820172, призначення платежу застава.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- здати на зберігання до органів міграційної служби свій паспорт для виїзду за межі України, інші документи, що дають право на в`їзд в Україну та виїзд з України.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави в межах строку досудового розслідування, але він не може перевищувати 2 місяців.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м.Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення підозрюваного.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця попереднього ув`язнення підозрюваного негайно має здійснити розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 та слідчого суддю Голосіївського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя