Справа № 191/4683/18
Провадження № 1-кп/191/365/18
У Х В А Л А
іменем України

30 червня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Синельниківського міцськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0001691 від 12.10.2018 року, відносно ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
28.11.2018 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001691 від 12.10.2018 року.

У судові засідання, призначені на 26.06.2019 року, 14.01.2020 року, 26.02.2020 року, 23.04.2020 року та 04.06.2020 року, обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Прокурором було заявлено клопотання про надання дозволу на затримання з метою обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судове засідання 30 червня 2020 року ОСОБА_3 з`явився самостійно.

Прокурор підтримав своє клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжкого, але ухиляється від явки до суду. ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду кримінальної справи, не одноразово не з`являвся в судові засідання, що вказують на те, що ОСОБА_3 свідомо уникає передбаченої законом відповідальності шляхом переховування від суду.

Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, характер висунутого обвинувачення, прокурор вважає, що підстави для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 неможливе, оскільки такий не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому прокурор просить суд надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки на цей час він є єдиною працездатною особою в родині. Він не ухилявся від явки в суд, оскільки не отримував судових повісток, за адресою АДРЕСА_2 він давно не проживає, проживає за адресою АДРЕСА_3 і цю адресу він повідомляв суду. Власного телефону він не має, в матеріалах справи зазначений номер телефону його батька, а батько не повідомляв його про отримання смс-повідомлень про виклик до суду.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки (ст. 183 КПК України)

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу суддя враховує, що докази про вчинення ОСОБА_3 вищезазначених кримінальних правопорушень є вагомими, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, також, слід обов`язково враховувати вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, який пояснив суду, щопрцевлаштований, але неофіційно, працює на будівництві, у нього є сім`я, яка знаходиться на його утриманні, він не отримував судові повістки про виклик до суду оскільки змінив місце мешкання , то суд вважає, що виникають ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що за викладених вище обставин, запобіжним заходом, який належним чином забезпечить виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 . Отже, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - слід відмовити.

Однак, з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого наявні підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 176-178, 193, 194,196-198 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , виконання наступних обов`язків:

-прибувати до суду за першою вимогою;
-не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 год.00 хв. до 06 год.00 хв. ранку, крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям,
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання,
-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Зазначені зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали, тобто до 30.08.2020 року.

Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1