Справа № 3092549/18
Номер провадження 1-кс/305/49/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 Рахівський районний суд Закарпатської області:

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 у скарзі на постанову старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000555 від 02 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2020 року до Рахівського районного суду із Закарпатського апеляційного суду надійшли матеріали скарги, поданої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000555 від 02.05.2018.
Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.02.2020 суддю Рахівського районного суду ОСОБА_4 визначено як слідчого суддю при розгляді даної скарги.

10 лютого 2020 року до Рахівського районного суду Закарпатської області від заявника ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду поданої ним скарги.

На підставі ухвали суду від 12.02.2020, у задоволенні поданого ОСОБА_3 відводу відмовлено у зв`язку з тим, що обставини на які вказував заявник самі по собі не вказують на упередженість судді чи конфлікт інтересів.

Проте, 13.02.2020, заявник ОСОБА_3 повторно заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду поданої ним скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Поданий відвід ОСОБА_3 мотивує тим, що ОСОБА_4 захищала у минулому суддів Тячівського районного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не захотіли поновити його на роботі сільського голови і діяли в інтересах прокуратури і корупціонерів Хустської РДА. Вказує також, що якщо суддя покриває корупціонерів суддів, не важко зробити логічний висновок, яке буде рішення.

Окрім цього, 13.02.2020, ОСОБА_3 надіслав до суду заяву у якій просить справу, надіслану з Закарпатського апеляційного суду щодо ДТП передати у інший суд. Вказує, що він не довіряє жодному судді Рахівського районного суду і зокрема судді ОСОБА_4 , оскільки вона виправдовувала суддів Тячівського районного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а тепер буде знову виправдовувати прокуратуру, судмедекспертів і суддів Хустського районного суду. Зазначає, що незадоволення його попереднього відводу вказує, між суддями існує кругова корупційна порука, а тому просить передати справу у інший суд.

Слідчий суддя ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву у якій просила розглянути відвід за її відсутності. Вказала також, що у 2018 році вона дійсно розглядала поданий заявником ОСОБА_3 відвід судді Тячівського районного суду ОСОБА_6 від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Кошелівської сільської ради Хустського району про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, у задоволенні якого нею відмовлено. Зазначає, що вказана ухвала суду наявна у вільному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень і її можна знайти за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/75434406. Зазначає також, що наведені у відводі обставини, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, самі по собі не є підставою для задоволення заяви про відвід, однак зважаючи на те, що заявник ОСОБА_3 повторно звернувся із заявою про відвід, то з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом не заперечує щодо його задоволення.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися. Про час, день та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки не повідомили. Клопотань про відкладення справи розглядом до суду не подавали.

Дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу апробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 4 ст. 81 КПК України регламентовано, що якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Так, заявник ОСОБА_3 поданий відвід мотивує тим, що ОСОБА_4 захищала у минулому суддів Тячівського районного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не захотіли поновити його на роботі сільського голови і діяли в інтересах прокуратури і корупціонерів Хустської РДА. Вказує також, що якщо суддя покриває корупціонерів суддів, не важко зробити логічний висновок, яке буде рішення. Аналогічні за змістом підстави для відводу слідчому судді ОСОБА_4 . ОСОБА_3 вказав і у поданій 13.02.2020 заяві.

Окрім цього, з ухвали Рахівського районного суду від 20.07.2018, наявної у вільному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/75434406, вбачається, що суддя ОСОБА_4 розглядала відвід, судді Тячівського районного суду ОСОБА_6 від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Кошелівської сільської ради Хустського району про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, у задоволенні якого нею відмовлено.

Разом з тим, наведені у повторному відводі та заяві від 13.02.2020 обставини, на думку суду, у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, не є підставою для задоволення заяви про відвід слідчому судді, однак зважаючи на те, що заявник ОСОБА_3 неодноразово звертався із заявами про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , окрім цього у заяві від 13.02.2020 зазначив про передачу справи до іншого суду, то ця обставина у сукупності з іншими можуть викликати у сторонньої особи сумнів в неупередженості будь-якого судді, який здійснює розгляд справи.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява заявника ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Рахівського районного суду ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 21, 75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Рахівського районного суду ОСОБА_4 у скарзі на постанову старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000555 від 02 травня 2018 року - задовольнити.
Провадження 1-кс/305/42/20 передати до канцелярії Рахівського районного суду Закарпатської області для подальшого розподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1