Справа № 203/2104/19
Провадження № 1-кс/0203/1028/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
представника власника майна адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000112, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання з прокурора, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження № 0000112, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що у проміжок часу з 20.06.2018 по 18.10.2019 ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими особами, шахрайським шляхом під приводом продажу нових транспортних засобів за заниженою вартістю, у дійсності не маючи їх у наявності, тобто шляхом обману, заволоділи грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , на загальну суму 2 293 575,00 грн. Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинені повторно, що завдало значної шкоди потерпілому, у великих розмірах, організованою групою, кваліфіковані за ч. 4 ст. 190 КК України. 23.06.2020 у ОСОБА_6 , оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190 КК України.
За грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом, підозрюваний ОСОБА_6 придбав наступні об`єкти нерухомого майна, право власності на які зареєстрував на свою матір ОСОБА_31 , а саме: кв. АДРЕСА_1 . В той ж час, сама ОСОБА_32 протягом 2010 2020 років отримала доходи на загальну суму 148 891,15 грн., що не дозволяло їй придбати відповідні об`єкти нерухомого майна. У зв`язку з викладеним, прокурор просить накласти арешт на ці об`єкти нерухомості, з метою забезпечення можливості їх спеціальної конфіскації, оскільки ці об`єкти нерухомого майна є доходами від майна, одержаного внаслідок скоєння підозрюваним ОСОБА_6 особливо тяжких злочинів, набуті третьою особою ОСОБА_33 від підозрюваного ОСОБА_6 (сина) безоплатно, яка і знала або повинна була і могла знати, що таке вказане майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пп. 1-4 ч. 1 ст. 962 КК України.
В судовому засіданні слідчий просила задовольнити клопотання в повному обсязі. Зазначала, що вилучене майно має відношення до кримінального провадження, яке стосується незаконним заволодіння грошовими коштами громадян шляхом шахрайства. Вказувала, що ОСОБА_34 придбала відповідні об`єкти нерухомого майна, не маючи законних джерел доходу, який би дозволяв здійснити такі правочини. Також слідчий зазначила, що 24 червня 2020 року слідчим було подано клопотання слідчому судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська про накладення арешту на вказані квартири, яке розглядались слідчим суддею в судовому засіданні 30 червня 2020 року, за результатами розгляду клопотання було повернуто для усунення недоліків. В період розгляду попереднього клопотання про арешт майна ОСОБА_34 здійснила відчуження квартири АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_35 та квартири АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_36 . У зв`язку з цим слідчий просила накласти арешт на ці квартири, право власності на які зареєстровані за новими власниками, розглянути клопотання про арешт майна без виклику цих осіб.
Від представника власника нерухомого майна, щодо арешту якого заявлене клопотання, надійшли заперечення, в яких зазначено, що ОСОБА_34 не має жодного відношення до будь-якого кримінального правопорушення, вона тривалий час працювала, одержує пенсію за віком, влаштувала дитячий будинок сімейного типу і одержувала виплати у вигляді грошового забезпечення прийомної матері, крім того, вона здійснила продаж іншого належного їй нерухомого майна, і в подальшому за ці кошти придбала майно, яке просить арештувати прокурор. Крім того, ОСОБА_34 тривалий час працювала за кордоном, про що надані відповідні документи.
В судовому засіданні представник ОСОБА_34 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про арешт майна заперечувала, вказувала, що ОСОБА_34 не має ніякого статусу у кримінальному провадженні, жодних доказів набуття нею цього майна за кошти, здобуті злочинним шляхом, не надано, арешт майна порушуватиме її конституційні права. Представник також звертала увагу суду, що ОСОБА_34 не є державним службовцем чи публічним діячем, не має обов`язку щодо декларування своїх доходів та могла мати інші заробітки, які не відображені у відомостях податкового органу. Щодо обставин продажу квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 пояснила, що ОСОБА_34 продала їх для отримання коштів для власного проживання, а також для внесення застави за свого сина та оплати послуг адвокатів.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглянуто без участі власників майна ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , оскільки у разі відкладення розгляду справи та оголошення перерви для виклику власників вони можуть здійснити подальше відчуження цього майна. Вказане підтверджується тим, що за час розгляду попереднього клопотання про арешт майна слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська в період з 24 червня 2020 року по 30 червня 2020 року, таке відчуження майна вже мало місце.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до наступних висновків.
ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112, відомості про яке внесено до ЄРДР 06.02.2019, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України. Встановлено, що група осіб, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з корисливих мотивів відшукала юридичні особи з основним видом діяльності «Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами», розмістила завідомо недостовірну інформацію щодо продажу цими юридичними особами нових автомобілів за заниженою вартістю, після чого схиляла громадян до сплати авансових платежів не менше 30% від вартості транспортних засобів, яких фактично не було в наявності, після чого заволоділи грошовими коштами потерпілих на загальну суму 2 293 575,00 грн. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 (а.с. а.с. 16 32). Матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_32 , щодо арешту майна якої прокурором заявлене клопотання.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 211255786 від 03.06.2020 року право власності на кв. АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_33 . При цьому датою набуття права є 10 вересня 2018 року (а.с. а.с. 34 35).
Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 10.09.2018 р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_39 за реєстром № 7363, ОСОБА_34 придбала цю квартиру за 456 465 грн. 00 коп.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 211254815 від 03.06.2020 року право власності на кв. АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_33 . При цьому датою набуття права є 27 вересня 2018 року (а.с. а.с. 36 37).
Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 27.09.2018 р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_40 за реєстром № 11161, ОСОБА_34 придбала цю квартиру за 387 942 грн. 17 коп., розрахунок проведений повністю до посвідчення цього договору.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 211256849 від 03.06.2020 року право власності на кв. АДРЕСА_3 було зареєстровано за ОСОБА_33 . При цьому датою набуття права є 01 серпня 2018 року (а.с. а.с. 38 39).
Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 01.08.2018 р. приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_41 за реєстром № 4322, ОСОБА_34 придбала цю квартиру за 498 377 грн., 00 коп., розрахунок проведено повністю до підписання цього договору.
Таким чином, в період з 01 серпня 2018 року по 27 вересня 2018 року ОСОБА_34 придбала нерухоме майно загальною вартістю 1 342 784 грн. 17 коп.
Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплаченого доходу ОСОБА_32 за період з 01.01.1998 року по 31.03.2020 року, тобто за 22 роки одержала 245 975 грн. 49 коп. (а.с. а.с. 46 48).
При цьому, придбання об`єктів нерухомості відбулось в період, коли згідно матеріалів досудового розслідування могли відбуватись епізоди кримінального правопорушення.
Оцінюючи доводи представника власниці майна, слід відзначити наступне.
Надані нею довідки щодо заробітку та іншого доходу ОСОБА_34 узгоджуються з відомостями центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України і не спростовують доводів щодо недостатності цих коштів для придбання нерухомого майна, про арешт якого просить прокурор.
Згідно наданої копії трудової книжки ОСОБА_34 останній раз вона була звільнена 18 вересня 2007 року та є пенсіонером за віком, що підтверджується копіє посвідчення № НОМЕР_1 бланк серії НОМЕР_2 . Відомостей щодо її пенсії у суду немає.
Згідно довідок про отримання допомоги у вигляді грошового забезпечення прийомного батька (матері), виданих Управлінням соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 05.05.2018 р. в період з червня 2012 року по травень 2018 року ОСОБА_34 було виплачено 349 683 грн. 98 коп.
Вказаний доход разом з відомостями, наданими податковою службою, зважаючи на тривалий час його одержання, не узгоджується з вартістю придбаних об`єктів нерухомості.
Також надано документи іноземною мовою без перекладу, зміст яких неможливо встановити.
Додатково, представником ОСОБА_34 надано договори на відчуження нерухомого майна: земельної ділянки АДРЕСА_5 площею 0,0510 га за 19 887 грн. 00 коп. згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2019 року, житлового будинку АДРЕСА_5 загальною площею 88 кв.м., житловою площею 49,0 кв.м. за 176 556 грн. 00 коп.
Також надано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24 травня 2012 року на придбання вищевказаної ділянки, проданої у 2019 році.
Слід відзначити, що договори продажу будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_5 були укладені у 2019 році, в той час як всі три об`єкти нерухомого майна в м. Дніпрі придбані ОСОБА_34 протягом серпня вересня 2018 року і розрахунки за усіма договорами були проведені до їх підписання.
Доводи представника ОСОБА_34 про відсутність у останньої обов`язку декларування її доходів не може бути взятий до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 67 Конституції України усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом. Безпосередньо порядок виконання такого обов`язку регулюється нормами Податкового кодексу України, який передбачає необхідність декларування оподатковуваного доходу, який не був відображений у звітності податкових агентів.
Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого,прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження щодо заволодіння грошовими коштами потерпілих шляхом шахрайства, підозрюваним у відповідному кримінальному правопорушенні є син власниці нерухомого майна, на яке прокурор просить накласти арешт, це майно придбано в період можливого вчинення кримінального правопорушення, і власниця не мала доходу, який дозволяв придбати це майно, слід дійти висновку, що ці об`єкти нерухомого майна могли бути придбані за кошти від вчинення кримінального правопорушення і можуть бути об`єктами спеціальної конфіскації.
Крім того, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 21587306 від 10.07.2020 року право власності на кв. АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_42 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 червня 2020 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_43 за реєстром № 2666.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 215871895 від 10.07.2020 року право власності на кв. АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_44 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 червня 2020 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_43 за реєстром № 2697.
Вказані операції з відчуження нерухомого майна були вчинені під час розгляду слідчим суддею Кіровського районного суду міста Дніпропетровська клопотання слідчого про арешт майна, що може свідчити про намір продажу майна з метою зробити неможливим його подальшу спеціальну конфіскацію і додатково свідчить про обґрунтованість клопотання прокурора про накладення арешту на це майно.
При цьому, сам по собі факт відчуження майна третім особам не є безспірним свідченням неможливості його спеціальної конфіскації оскільки згідно ч. 4 ст. 962 Кримінального кодексу України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.
Таким чином, підлягають встановленню та перевірці обставини продажу нерухомого майна ОСОБА_45 та ОСОБА_38 щодо їх обізнаності про обставини придбання та відчуження майна, вартості придбання, наявності статусу добросовісного набувача. Зважаючи на обставини реалізації майна (під час розгляду клопотання про арешт майна), незначний час після вчинення правочинів, що унеможливлює перевірку відповідних обставин вчинення правочинів, наразі вбачається необхідність арешту цих квартир з метою попередження їх безперервної подальшої реалізації.
Оцінюючи співмірність між арештом майна та негативними наслідками для осіб від цього, суд виходить з того, що арешт майна є необхідним для недопущення відчуження нерухомого майна з метою забезпечення можливості його спеціальної конфіскації, при цьому особи не позбавлені права ініціювати скасування арешту майна, якщо в подальшому буде спростовано можливість його спеціальної конфіскації.
Разом з тим, з метою захисту права осіб на проживання в своєму житлі за ними слід залишити право користування відповідними об`єктами нерухомості.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000112, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.02.2019 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_6 , право приватної власності на яку зареєстровано за ОСОБА_33 (РНОКПП НОМЕР_1 );
квартиру АДРЕСА_7 , право приватної власності на яку зареєстровано за ОСОБА_46 (РНОКПП НОМЕР_3 );
квартиру АДРЕСА_8 , право приватної власності на яку зареєстровано за ОСОБА_42 (РНОКПП НОМЕР_4 )
заборонивши відчуження та розпорядження цим майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1