Справа № 346/2831/15-к
Провадження № 1-кп/346/46/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

колегія в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.146, ч.3 ст.153 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалами Коломийського міськрайонного суду обвинуваченому ОСОБА_8 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема ухвалою суду від 07 серпня 2019 року продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою по 05 жовтня 2019 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 мотивуючи тим, що наявними є ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не змінились та залишаються актуальними, судовий розгляд даної справи не завершено, не допитані потерпілі, свідки, що у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв"язки. Вказує, що підстав для зміни обвинуваченому даного запобіжного заходу не встановлено, а тому заперечує щодо задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

23 вересня 2019 року до суду поступило письмове клопотання від захисника обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт в нічний час із застосуванням ЕЗК з покладення ряду обов язків, якого з обвинуваченим підтримали в судовому засіданні та просили задовільнити посилаючись на те, що прокурор, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не мотивував, якими доказами вони підверджуються. Крім того, зазначили, що ОСОБА_8 утримується під вартою тривалий час так як фактично відбув можливе покарання у мінімальному розмірі, частково визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та враховуючи вкрай незадовільний стан здоров`я останнього, а саме, що згідно листа міської медичної частини № 12 філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській областях від 24 липня 2019 року № 161, у ОСОБА_7 діагностовано туберкульоз та суху гангрену правої нижньої кінцівки, яка потребує довготривалого лікування, в тому числі оперативного. У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою просять відмовити, зважаючи на вищезазначені обставини.

Заслухавши прокурора, думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд доходить наступного висновку.

Згідно вимог ч. ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Оцінюючи в сукупності доцільність подальшого продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та можливість зміни та застосування щодо нього альтернативного запобіжного заходу не пов"язаного із триманням під вартою, суд враховує, що судовий розгляд по кримінальному провадженні не завершено, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що на думку суду свідчить про можливі ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експерта, у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, які стали підставою обрання щодо обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак на даний час не є настільки суттєвими, що самі по собі потребують продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того суд враховує тривале перебування обвинуваченого під вартою, недоведення стороною обвинувачення продовження існування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, теперішній негативний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який отримує лікування від туберкульозу за схемою згідно вимоги клінічного протоколу ( у інтенсивній фазі лікування продовжено до 4 місяців) та антиагрегантно-оксидантну терапію у зв язку з наявністю сухої гангрени правої нижньої кінцівки, загальний курс лікування від туберкульозу 8 місяців, суха гангрена лівої нижньої кінцівки потребує довготривалого лікування, в тому числі обвинуваченому ОСОБА_8 проведено оперативне втручання (ампутація стопи на першому етапі лікування) (довідка № 230 від 16.09.2019р. міської медичної частини № 12 філії державної установи "Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській областях).

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на даний час забезпечить виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та попередить можливе переховування від правосуддя, тому суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, а клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід задовільнити та змінити відносно обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю в певний період доби за адресою його проживання та реєстрації по АДРЕСА_1 , із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаним у клопотанні ризикам можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, що відповідатиме меті запобіжного заходу.

Крім того, застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 такого запобіжного заходу означає, що він буде перебувати під контролем органу Національної поліції.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до переконання, що такий запобіжний захід, як домашній арешт у певний період доби із застосуванням ЕЗК забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 181, 194, 199, 331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Завій Калуського району Івано-Франківської області, змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, на строк не більше 2 місяців - по 23 листопада 2019 року, який полягає у забороні в період доби з 20 год. до 07 год. наступного дня залишати місце фактичного проживання по АДРЕСА_1 , звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Покласти на час судового розгляду на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- заборонити обвинуваченому ОСОБА_7 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 20 год. до 07 год. наступного дня;

- за першим викликом чи вимогою з являтися до суду;

-утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками, експертом в даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця роботи та/або проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Івано-Франківської області.

Ухвала підлягає виконанню Коломийським відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Копію ухвали до відома направити начальнику УВП №12 м. Івано-Франківська.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

П" ОСОБА_10