Справа № 464/2037/20
пр.№ 1-кс/464/614/20
У Х В А Л А

15 травня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув клопотання про арешт майна

у с т а н о в и в :

Слідчий СВ Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 13 квітня 2020 року у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим у ході огляду місця події, з метою збереження речових доказів.

Клопотання подано з дотриманням положень ст.171 КПК України та слідчий у судовому засіданні таке підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про розгляд клопотання, до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Сихівським відділом поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 06 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що крадіжку здійснено особою, яка виходила з автомобіля «Honda Civik» (сірого кольору) номерний знак НОМЕР_1 та ним же поїхала

Під час огляду місця події 10 квітня 2020 року згідно з протоколом вилучено автомобіль марки «Honda Civik» (сірого кольору) номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 з ключем до нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на даний транспортний засіб, видане на ім`я ОСОБА_5 . Згадане майно оглянуто та постановою слідчого від 11 квітня 2020 року визнано речовими доказом по справі.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Виходячи з приписів ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

З доводів, викладених у клопотанні, вбачається, що арешт вилученого майна, що може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.185 КК України, оскільки наявні ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворювання, відчуження. Клопотання подане у відповідності до вимог ст.171 КПК України. Підстави для відмови у задоволенні клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні. Для ефективного проведення слідства та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження орган досудового розслідування має необхідність у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. У даному випадку обмеження права власності є співрозмірним з потребами кримінального провадження.

Тому з урахуванням наведеного та вимог ч.11 ст.170, ч.2 ст.173 КПК України клопотання про арешт майна підлягає до задоволення шляхом заборони розпорядження майном, оскільки слідчим не доведено необхідність заборони користування таким. Як цього вимагають положення ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задоволити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження майном: автомобілем марки «Honda Civik» (сірого кольору) номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 з ключем до нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на даний транспортний засіб, видане на ім`я ОСОБА_5 .

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1