Номер провадження: 11-кп/813/582/20
Номер справи місцевого суду: 500/3996/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 у рамках кримінального провадження № 0000634 внесеного до ЄРДР 22.03.2019 року на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2019 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянин України, не одружений, працюючий за наймом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, а в останнє:
- 04.09.2012 року вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, зміненого ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012 року, за ч. 1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі, звільненого 29.01.2018 року за відбуттям строку покарання,
визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат,-

установив

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим за скоєння кримінального правопорушення за наступних обставин:
ОСОБА_7 , не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, повторно, придбав у невстановленому місці, час та в невстановлений спосіб наркотичний засіб метадон, який в подальшому зберігав при собі в полімерному пакеті в правій кишені штанів, для особистого вживання без мети збуту.
21.03.2019 року, о 13 годині 40 хвилин, в ході огляду місця події навпроти домоволодіння №97-А по вул. Чехова в м. Ізмаїлі Одеської області добровільно видав співробітникам поліції полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору з вмістом вказаного наркотичного засобу метадону у кількості 0,123 г.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав його суворості та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на низку пом`якшуючих покарання обставин, а саме те, що обвинувачений щиро кається, визнає свою провину у повному обсязі, з місця злочину не зникав, співпрацював з органами досудового розслідування.
Крім того, захисник зазначає, що судом хоча і враховані пом`якшуючі покарання обставини, однак вирок фактично ухвалений на підставі досудової доповіді.
Уточнивши в судовому засіданні, просить вирок суду відносно ОСОБА_7 , в частині призначення йому покарання скасувати та призначити останньому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили вирок районного суду скасувати в частині призначеного покарання; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить до таких висновків.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, наведені в обвинувальному акті.
За таких обставин, з`ясувавши, що фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового розгляду не оспорюються, суд першої інстанції, за погодженням зі сторонами обвинувачення та захисту, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів.
При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Отже, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначив у вироку, що враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд першої інстанції визнав активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Окрім того, при визначенні виду покарання, суд першої інстанції врахував досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно з висновками якої, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення та обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку його особи, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 має бути призначено в межах, наближених до мінімальної санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З мотивувальної частини вироку випливає, що при призначенні покарання, суд 1-ої інстанції, на виконання вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого наявність обставин, що пом`якшують покарання.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, обґрунтовано не знайшовши підстав для призначення більш м`якого покарання.
Суд апеляційної інстанції вважає, що міра покарання обвинуваченому обрана, відповідно до положень ст. 65 КК України, правильно, тому підстав для його пом`якшення, не знаходить.
Доводи захисника обвинуваченого, якими вона мотивує необхідність пом`якшення покарання, враховані судом першої інстанції, а покарання йому призначене відповідно до санкції ч. 2 ст. 309 та ст. 65 КК України.
Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 неодноразово судимий та має сім не знятих та не погашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за вчинення яких відбував покарання в місцях позбавлення волі. Новий умисний злочин, який пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, ОСОБА_7 вчинив менш ніч через два місяці після відбуття покарання за попереднім вироком.
Отже, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та зміни вироку суду першої інстанції, в частині призначення покарання немає.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду 1-ої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України залишити без змін..

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 04.02.2020 року о 09.00 годині в залі судових засідань Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4