Справа № 127/7461/20
Провадження №11-сс/801/311/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
скаржника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2020, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2020 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницького області радника юстиції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 13.05.2017, в порядку ст. 303, 304 КПК України.
Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що постанова слідчого є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а матеріали кримінального провадження направити в прокуратуру Вінницької області для продовження досудового розслідування. Апелянт вказує, що її довіритель ОСОБА_7 вважає, що слідчим суддею було допущено неповноту судового розгляду, висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_7 переконаний, що слідчий формально провів досудове розслідування, не перевірив його доводи щодо недозволених методів слідства, не взяв до уваги його доводи щодо порушення його права на адвоката.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Як убачається з матеріалів провадження слідчим суддею встановлено, що прокуратурою Вінницької області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000130, відомості по якому було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2014.
Дані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2014 у зв`язку з наданням показів підсудним ОСОБА_7 під час розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні останній повідомив суд про те, що на досудовому слідстві він надав зізнавальні показання під тиском працівників поліції, а саме під час перебування в ІТТ Вінницького МВ УМВС у Вінницькій області з 25.08.2004 працівник даної установи ОСОБА_9 та невідомі працівники міліції чинили на нього психологічний тиск, систематично спричиняли йому тілесні ушкодження, а саме наносили удари руками, ногами, гумовим кийком по тулубу, викручували руки. Внаслідок викручування рук у нього залишились тілесні ушкодження.
Під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, судом першої інстанції встановлено наступні обставини, а саме досудове розслідування по кримінальній справі № 04280651 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 КК України проводилось працівниками Замостянського РВ УМВС у Вінницькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 .
24.08.2004 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 115 КПК України (1960 року).
27.08.2004 постановою Ленінського районного суду м. Вінниці продовжено строк затримання ОСОБА_7 до 10 діб.
03.09.2004 постановою Ленінського районного суду м. Вінниці стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
30.09.2005 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області повідомлено прокуратуру Вінницької області про наведені ОСОБА_7 факти про застосування стосовно останнього незадоволених методів ведення слідства для організації перевірки та прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України.
За результатами перевірки встановлено, що наведені ОСОБА_7 доводи про застосування фізичного та психологічного впливу з боку працівників міліції не підтвердились. За результатом перевірки прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.
Крім того, у ході досудового розслідування Управлінню кадрового забезпечення УМВС України у Вінницькій області доручено проведення службового розслідування щодо повідомлених ОСОБА_7 обставин вчинення на нього тиску працівниками міліції.
Згідно висновку службового розслідування, затвердженого 13.09.2014 вбачається, що під час проведення даного розслідування порушень законності в діях працівників міліції УМВС України у Вінницькій області не встановлено.
Суд звернув увагу на те, ще факт застосування до ОСОБА_7 фізичного та психологічного впливу з боку працівників міліції перевірено колегію суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області, який у вироку суду зазначив про те, що твердження ОСОБА_7 , що у ході провадження у справі досудового слідства до нього застосовувались недозволені методи ведення слідства, були предметом ретельної перевірки в ході судового розгляду справи і не підтвердились. Даний вирок ухвалою Верховного суду України від 29.03.2007 залишено без змін.
Що стосується наявності у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а саме поламаного ребра судом було з`ясовано наступні обставини.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи від 07.04.2017 встановлено, що у Вінницькій УВП №1 на ім`я ОСОБА_7 велися записи з серпня 2004 року. Проведеним 25.08.2004 флюорографічним дослідженням органів грудної порожнини ОСОБА_7 встановлено, що вони знаходилися без змін.
В медичній картці ОСОБА_7 міститься довідка Центральної міською клінічної лікарні № 2 Замостянського району м. Вінниці від 24.08.2004 №16743, з якої вбачається, що останній був доставлений працівниками внутрішніх справ в приймальне відділення МКЛ №2 Замостянського району м. Вінниці о 18-26 24.08.2004. Під час доставлення останній не скаржився на стан здоров`я. Госпіталізації в стаціонар він не підлягав.
Крім того,14.09.2004 під час перебування в УВП №1 оглядався терапевтом. Скарг при обстеженні ОСОБА_7 не мав. Визнаний здоровим та працездатним.
Флюорографічне дослідження органів грудної порожнини ОСОБА_7 також проводилося 01.09.2005, 13.03.2006 та 24.04.2008, під час чого патології у засудженого не виявлено.
Відповідно до висновку Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 10-к від 07.04.2017 вбачається, що згідно медичної документації у ОСОБА_7 06.11.2008 лікарями установи виконання покарань було виявлено «в області задньої поверхні шиї полосу червоного кольору 17 см х 0,2 см зі слідами заживання, над лівим оком садно, на зовнішній поверхні лівого плеча садно, під правим соском потертість, в поперековій ділянці спини два садна, в верхній частині правого стегна потертість».
Комісія вважає, що тілесними ушкодженнями слід вважати лише садна на обличчі, на лівому плечі, на спині у поперековій ділянці, а описані шкірні прояви «на шиї у вигляді смуги червоного кольору зі слідами заживлення», «потертість під правим соском» та «на правому стегні в верхній частині» не можуть трактуватися, як тілесні ушкодження (садно, синець тощо), оскільки не описані ознаки порушення анатомічної цілісності тканин (шкіри тощо), які виникають від дії зовнішніх ушкоджуючих факторів (пункт 1.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Таким чином, у ОСОБА_7 станом на 06.11.2008 мали місце тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі (1), на зовнішній поверхні лівого плеча (1) і в поперековій ділянці спини (2). Вказані тілесні ушкодження (кожне окремо і всі разом) належать до легких тілесних ушкоджень, (пункт 2.3.2.6/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Вони утворились від дії тупих (-ого) предметів (-тів) і не є небезпечними для життя. Відсутність опису морфологічних характеристик (форми, кольору, розмірів тощо), динаміки загоєння саден не дають можливості встановити давність їх заподіяння.
Судово-медичних даних за інші тілесні ушкодження, в тому числі і за «переломи ребер, синяки на руках, надриви зв`язок в області плечей» у період з 24.08.2004 по час проведення судово-медичної експертизи не встановлено експертами. Виявлене під час судово-медичного обстеження ОСОБА_7 вип`ячування в ділянці правої реберної дуги є кістковим екзостозом - кістково-хрящовим утворенням, яке пов`язане з дисплазією зони росту.
Наведене свідчить про те, що твердження ОСОБА_7 про те, що останньому працівниками міліції були завдані тілесні ушкодження, в тому числі внаслідок побиття його було поламано ребро, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
Вищенаведене свідчить про те, що станом на час розгляду справи в матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які свідчили про те, що дійсно на ОСОБА_7 здійснювався фізичний та психологічний вплив з боку працівників міліції або під час досудового слідства застосовувались до останнього недозволені методи ведення слідства.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в межах даного провадження органом досудового розслідування неодноразово виносилась постанова про закриття кримінального провадження, які в подальшому були скасовані. Так, в останнє, 13.10.2016 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області скасовано постанову старшого слідчого в ОВС прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000130, а матеріали кримінального провадження № 0000130 направити в прокуратуру Вінницької області для проведення додаткової перевірки. Підставою для скасування стало те, що старший слідчий в ОВС прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування в порядку ст. 40 КПК України не виконав у повному обсязі вимог названої статті, без досконалої перевірки вказаних фактів, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, зокрема: не призначив додаткову судово - медичну експертизу з визначенням відповідних питань, про які зазначав ОСОБА_7 у клопотанні від 21.06.2016 (кримінальне провадження № 0000130 а.с. 298).
З метою виконання даної ухвали суду, в межах даного кримінального провадження була призначена вищевказана експертиза, висновок якої долучено до матеріалів кримінального провадження. Однак, відомостей, які підтверджували вищевказані твердження ОСОБА_7 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити йому прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
13.05.2017 постановою старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницького області радника юстиції ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0000130 від 11.08.2014 закрито, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні працівників Замостянського МВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області та інших працівників органів внутрішніх справ складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 373 КК України.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя прийшов до висновку, що старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницького області радником юстиції ОСОБА_6 було проведено повну перевірку за даним фактом та правомірно винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності складу кримінального правопорушення.
Таке рішення слідчим прийнято на виконання вимог закону, з підстав, зазначених у ст. 284 КПК України.
Оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст. 110 КПК України.
Таким чином, старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницького області радником юстиції ОСОБА_6 було проведено повну перевірку при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, він діяв в спосіб, визначений законом, в межах наданих йому повноважень, а тому підстави до задоволення скарги відсутні.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає аргументованим і з ним погоджується.
За приписами ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого або відмову у задоволенні скарги.
З матеріалів провадження вбачається, що при розгляді скарги ОСОБА_7 ці вимоги закону судом були дотримані.
Відповідно до вимог ст. 284 ч. 1 п.2 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ст. 9 ч. 2 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, виключаючи провадження в справі й обумовлюють її закриття.
Приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_7 слідчий суддя перевірив належним чином наявність підстав для винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000130 від 11.08.2014.
Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що слідчий виконав всі необхідні слідчі дії, висновки слідчого, який виніс оскаржувану постанову, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах провадження.
За таких обставин, на переконання колегії суддів слідчий суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_7 .
З огляду на викладене, та враховуючи, що слідчим суддею не допущено істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а доводи викладені в апеляційній скарзі не є достатніми для його скасування, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2020, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Вінницького області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 13.05.2017, залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді