ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/6326/19 (пр. № 1-кп/201/922/2020), відомості про яке 10 травня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001159, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 29 травня 2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 09 травня 2019 приблизно о 14 годині 57 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Варус - 50», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 2, побачив на стелажах торгівельного залу продукти харчування та визначив їх об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу взяв з полиць наступний товар:

- сир російський «Комо», вагою 0,340 г., вартістю 78 гривень 27 коп;

- асорті горіхове «Вигода» 1 одиниця, вагою 0,200 г., вартістю 58 гривень 79 коп;

- ковбаса салямі італійська «Globino», вагою 0,150 г., вартістю 41 гривень 99 коп;

- ковбаса Єврейська, вагою 0.162 г., вартістю 49 гривень 23 коп, всього на загальну 228 гривень 28 копійок та сховав їх під предмети одягу в яких був одягнутий.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, разом з викраденим товаром, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, довести до кінця свій злочинний умисел та розпорядитись викраденим не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений співробітниками охорони магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в період іспитового строку, що вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а отже, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, або не пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення останнім нових злочинів.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 29 травня 2018 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік, при цьому, в період останнього вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком, шляхом його перерахунку відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 314,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року покарання у виді двох місяців обмеження волі, перерахувавши його відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, в один місяць позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання, після набрання цим вироком суду законної сили.

Речові докази СD-R диск «Perfeo» із записом з камер відеоспостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження, сир російський «Комо», асорті горіхове «Вигода», ковбасу салямі італійську «Globino», ковбасу Єврейську залишити за належністю магазину «Варус - 50».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 314 грн. (триста чотирнадцять гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1