Ухвала
Іменем України
03 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 345/1263/19

провадження № 51- 489 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід колегії суддів, за його безпідставністю.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року. Повернуто апелянту апеляційну скаргу із усіма доданими до неї матеріалами та додатками.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвал районного та апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Посилається на ту обставину, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до скарги копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Так, ухвала Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року не є судовим рішенням, яке відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України може бути переглянуте в касаційному порядку, у зв?язку із чим в цій частині доводів касаційної скарги слід відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Щодо оскарження ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, то вказане судове рішення є предметом касаційного перегляду, проте в цій частині доводів касаційної скарги необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає

Положеннями ч. 1 ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Так, положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Врахувавши такі вимоги кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана ухвала районного суду про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, оскільки не є предметом перегляду апеляційного суду, та на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід колегії суддів, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Тому, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме безпідставної відмови у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року, не заслуговують на увагу.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою обвинуваченого слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5