Справа № 991/243/20
Провадження1-кс/991/243/20
У Х В А Л А
11 січня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000348 від 24.04.2019,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме: мобільного телефону Samsung S8 модель SM-j950FD, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який було вилучено 27.12.2019 під час проведення обшуку офісних приміщень ТОВ «Корпорація КРТ», за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка Є. академіка, буд. 1.

Відповідно до матеріалів клопотання, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000348 від 24.04.2019, за підозрою ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи народним депутатом України та обіймаючи посаду голови комітету з питань транспорту та інфраструктури Верховної Ради України, у період з грудня 2015 року по березень 2017 року, за попередньою змовою групою осіб, з метою забезпечення реалізації особистих корисливих інтересів, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаними про наявність єдиного виробника стрілочної продукції на території України публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський стрілочний завод», юридична адреса: місто Дніпро, вулиця Любарського, 181, замість більш економічно доцільної переговорної процедури закупівлі організували проведення процедур відкритих торгів цієї продукції із залученням підконтрольних підприємств вигодонабувачів: ТОВ «Арго» і ТОВ «Корпорація КРТ», та провели закупівлю елементів верхньої будови колії за завищеними ціновими пропозиціями за рахунок коштів філії «Центр забезпечення виробництва», що призвело до спричинення їй збитків на загальну суму 93 277 580 грн., що відповідно до примітки 4 до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.
27.12.2019 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду детективами Національного антикорупційного бюро України проведено обшук за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка Є. академіка, буд. 1, під час якого в кабінеті № 322, який перебуває у користуванні ОСОБА_6 виявлено та вилучено: мобільний телефон Samsung S8 модель SM-j950FD, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Вказаний мобільний телефон постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 03.01.2020 визнано речовим доказом.
Також у клопотання детектив просить про розгляд клопотання у закритому судовому засіданні з метою не розголошення відомостей досудового розслідування та без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна та зменшить ризик передачі або відчуження зазначеного майна третім особам.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 КПК України, слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.
Згідно ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість розгляду клопотання у закритому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Зважаючи на те, що майно, на яке детектив прохає накласти арешт було вилучено під час проведення обшуку, тому не існує об`єктивних причин вважати, що воно може бути знищено, приховано від органу досудового розслідування. Відповідно до зазначеної норми, після отримання клопотання слідчим суддею здійснено судовий виклик особи, з володіння якої, за твердженням детектива, було вилучено майно, на яке детектив прохає накласти арешт.
У судове засідання ОСОБА_6 не з`явився. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень на клопотання не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено за відсутності власника майна.
У судовому засіданні детектив клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у ньому. Додатково пояснила, що вилучення мобільного телефону мало місце у зв`язку з тим, що на ньому встановлений пароль та під час проведення обшуку детективи не мали можливості перевірити наявність або відсутність у ньому інформації, що стосується кримінального провадження. В подальшому, в ході додаткового огляду, проведеного за участю спеціаліста, також не вдалося подолати систему логічного захисту телефону. На підставі чого, детективами призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу та мобільний телефон визнано речовим доказом. Також детектив наголосила, що строки звернення до слідчого судді органом досудового розслідування пропущені не були, оскільки відповідне клопотання спочатку було направлено до суду поштовим відправленням від 28.12.2019. Однак, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду повернула клопотання для усунення недоліків. Після усунення яких, у встановлений Кримінальним процесуальним законодавством строк, детективами подано повторне клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши позиції учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 3 ст. 132 КПК України зазначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні;
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна;
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із матеріалів клопотання та пояснень детектива, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000348 від 24.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Під час досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку кабінету № 322 за вказаною адресою, детективами вилучено мобільний телефон Samsung S8 модель SM-j950FD, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
У судовому засіданні детективом доведено, що вилучений мобільний телефон з кабінету № НОМЕР_4 , розташованому за адресою: м. Львів, вул. Лазаренка Є. академіка, буд. 1, перебував у користуванні ОСОБА_6 , який має відношення до діяльності компаній ОСОБА_5 , а тому останній може бути обізнаним про кримінальне правопорушення, яке є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження та у його телефоні може міститися інформація, що стосується скоєного злочину. На підтвердження факту користування кабінетом, що в свою чергу може свідчити про володіння та користування майном, яке перебуває у ньому, детективом наголошено на виявлені під час проведення обшуку кабінету, договору оренди вказаного приміщення, укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ТОВ «Агропромислове підприємство «Львівське», власника офісного центру за адресою: АДРЕСА_1 .

03.01.2020 постановою детектива Національного антикорупційного бюро України вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні
№ 0000348 від 24.04.2019, на підставі можливої наявності на ньому інформації, яка має значення у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом, оскільки у ньому може бути наявна інформація стосовно скоєного кримінального правопорушення, а встановлення цього факту на теперішній час неможливо у зв`язку з необхідністю проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи для подолання системи логічного захисту. Враховуючи той факт, що на даний момент досудове розслідування триває, по вилученому мобільному телефону призначена судова експертиза, а в подальшому може виникнути необхідність у призначенні та проведенні низки додаткових судових експертиз, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт мобільного телефону є доцільним та обґрунтованим на цій стадії кримінального провадження.
Щодо перевірки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, слідчий суддя зазначає наступне, що у межах кримінального провадження № 0000348 від 24.04.2019 проводяться слідчі та розшукові дії. За ознаками ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_5 вже повідомлено про підозру. З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 мав відношення до ТОВ «Копорація КРТ», бенефіціарним власником якого був ОСОБА_5 , отримував безвідсоткові позики, та інші доходи від ТОВ «Копорації КРТ» у продовж 2015 2018 року. Таким чином, суд на час розгляду клопотання не може виключити ймовірне доказове значення мобільного телефону Samsung S8 модель SM-j950FD вилученого під час обшуку для розслідування зазначеного кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50). Так, враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт саме шляхом заборони користування та розпорядження майном, яке належить ОСОБА_6 .
Також слідчий суддя враховує пояснення детектива, щодо моменту звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна 10.01.2019 та переконаний, що стороною обвинувачення не було пропущено строки для звернення, оскільки факт звернення з відповідним клопотанням був пов`язаний з усуненням недоліків, зазначених у ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.01.2020.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя переконаний, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів, є правові підстави для арешту майна.
Керуючись ст.ст. 110, 131-132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погодженого із прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000348 від 24.04.2019 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування та розпорядження майном, яке належить ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону Samsung S8 модель SM-j950FD, s/n НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який було вилучено 27.12.2019 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України

Ця ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1