Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/22/2019
У Х В А Л А
іменем України

17 грудня 2019 року колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 ,-

встановила :

Прокурор ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою на 60 днів.

Прокурор клопотання мотивує тим, що ухвалою Гадяцького районного суду від 24.10.2019 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою продовжено до 22.12.2019 року. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_17 обвинувачується за ч.4 ст. 27, ч.2 ст.377 та ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України. З часу продовження строку тримання під вартою попередньо зазначені ризики не зменшились та лише такий вид запобіжного заходу може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_9 його процесуальних обов`язків.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та зазначив, що стороною захисту затягується розгляд кримінального провадження з метою переконати суд в надмірній тривалості судового розгляду та змінити запобіжний захід обвинуваченим на більш м`який, зокрема домашній арешт. Однак, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить своєчасний розгляд даного кримінального провадження та не зможе забезпечити законні права потерпілих щодо розгляду справи у визначені законом строки.

Обвинувачений ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_18 проти клопотання заперечували, мотивуючи тим, що клопотання обвинуваченого щодо ненадання йому належної медичної допомоги, відсутності можливості з`явитися до установи пенсійного фонду для переоформлення пенсії викликані відсутністю реакції на ухвали суду з боку адміністрації установи виконання покарань, та не є затягуванням розгляду справи. Захисник ОСОБА_12 надав копію відповіді ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» про відсутність в оперативному відділі установи інформації щодо можливого скоєння протиправних діянь ОСОБА_9 , а саме погроз, тиску, впливу на потерпілих, свідків, понятих, спеціалістів, експертів у кримінальному провадженні, в тому числі на ОСОБА_19 . Окрім того, надав відповідь уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини про те, що в рішенні у справі «Левченко та інші проти України» в частині заяви ОСОБА_19 . Європейський суду констатував порушення п.3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тривалим досудовим триманням заявника під вартою, а також п.1 статті 6 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю кримінального провадження. Захисник ОСОБА_18 зазначив, що заявлені клопотання та протести не мають на меті затягування розгляду справи, оскільки іншого способу реагування сторона захисту не має, так як більшість ухвал суду не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Твердження прокурора про небезпечність особи ОСОБА_9 не обґрунтовані, оскільки він не має кримінального минулого, має позитивні характеристики.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 проти задоволення клопотання прокурора заперечували та просили обрати відносно ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід.

Згідно із ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, позитивність соціального статусу ОСОБА_9 у суспільстві, міцність його соціальних зв`язків та належної його процесуальної поведінки під час судового розгляду не спростовують необхідності продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що тривалість кримінального провадження, у тому числі і судового розгляду у ньому відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не може слугувати підставою для визнання тривалим та таким, що порушує права та свободи обвинуваченого ОСОБА_9 строку перебування під вартою, оскільки, за пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, порушення його права на особисту свободу є виправданим для досягнення захисту особи та суспільства від кримінальних правопорушень, забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів, як певних осіб, так і суспільства вцілому.

В кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували при обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого. Обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, в тому числі ОСОБА_19 , потерпілих, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_9 буде недостатнім.

Керуючись ст.ст. 183, 331 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів.

Строк дії ухвали закінчується 14 лютого 2020 року о 17 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21 грудня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3