Справа № 359/1973/20
Провадження № 1-кс/359/558/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2020 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участі: скаржників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника скаржників: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з проведенням повної технічної фіксації судового засідання скаргу представника потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 на постанову слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :
У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищезазначена скарга. Так, скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їй представник адвокат ОСОБА_5 , звернулися до слідчого судді зі вказаною скаргою, якою просять скасувати постанову слідчого від 24.10.2019 про закриття кримінального провадження №0000222.
Дана скарга мотивована тим, що 20.01.2018 ОСОБА_6 керуючи власним автомобілем Wolkswagen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - Мікроавтобус), рухаючись в м. Бориспіль Київської області по вул. С. Криворученка здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
21.01.2018 слідчий Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 вилучив ОСОБА_9 та направив на зберігання до штраф майданчику. За фактом дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України під номером 0000222.
Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснював старший слідчий Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 .
В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_7 спричинені чисельні тілесні ушкодження, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в Бориспільській ЦРП.
26.01.2020 у зв`язку зі смертю сина ОСОБА_7 (далі по тексту - Пішохід), заявою від 29.01.2018 було залучено батька - ОСОБА_3 (далі по тексту Потерпілий 1) та матір - ОСОБА_4 (далі по тексту Потерпіла 2) заява від 26.01.2018.
03.03.2020 представником потерпілих під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було отримано постанову датовану 24.10.2019, якщо вірити документу, винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю об`єктивної сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Аргументація викладена у постанові зводиться до того, що усі здобуті докази є недостатніми для доведення вини водія ОСОБА_6 . Такий висновок органу досудового розслідування ґрунтується лише на хибних вихідних даних, отриманих під час слідчого експерименту та виключно пояснень водія ОСОБА_6 від 22.01.2018 в статусі свідка. Всупереч вимогам кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не були усунуті розбіжності щодо фактичних даних, а саме: напрямку руху водія, відстані до пішохода, застосування гальмів, перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння (на прохання пройти перевірку ОСОБА_6 відмовився від проходження в присутності 2х свідків), можливість пішохода пересуватися - «допоміг йому сісти в машину».
ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин, під час слідчого експерименту від 21.01.2018 надав завідомо неправдиві покази в статусі свідка, чим ввів в оману слідство.
Так, у матеріалах кримінального провадження існують докази, які є взаємовиключними. Представником потерпілого ОСОБА_10 до кримінального провадження долучено відеозапис з зовнішньої камери відеоспостереження будинку номер АДРЕСА_1 . На даному відеозаписі за мить до моменту наїзду проїхав автомобіль в протилежний бік (на той час вже був виконаний висновок №27 від 25.01.2018, інші №12-1/201 від 26.02.2018, №12-1/200 від 26.02.2018, №12-1/439 від 20.04.2018 вже поверталися з виконання). 01.03.2018 слідчий маючи в розпоряджені доказ відеоспостереження з будинку АДРЕСА_1 повз яку за мить до моменту наїзду проїхав автомобіль в протилежний бік, але висновок експерта №12-1/439 виконаний з використанням хибно зафіксованих об`єктів та слідів, що зображені на схемі: - «Встановити експертним шляхом «Де відносно елементів проїздної частини відбувся наїзд автомобіля Wolkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_7 не надається можливим, по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації. Встановити експертним шляхом напрямок руху автомобіля Wolkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 , в момент наїзда на пішохода ОСОБА_7 не надається можливім по причині відсутності необхідного для цього комплексу слідової інформації.»
З даного відеозапису вбачається, що мікроавтобус марки Wolkswagen Transporter знаходиться на правій смузі автодороги в протилежному напрямку, а не як вказав водій в бік автодороги Київський шлях (на полосі руху прямуючи з автодороги Київський шлях).
Тобто, водій ОСОБА_6 скерував свій автомобіль на іншу смугу, щоб виграти час, що потягнуло за собою хибні похідні дані, з якими працювали експерти). На схемі ж ДТП - місцезнаходження мікроавтобуса в напрямку Київський Шлях (тобто не відповідає фактичниму напрямку руху). У зв`язку із наявністю даного відеозапису стає зрозумілим, що схема ДТП не відповідає фактичним обставинам справи та не може бути належним доказом в ній.
Під час досудового слідства, була проведена лише одна комплексна судово медико-автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза № 230039/23040/18-52/102/К від 31.10.2018, для якої були надані наявні ті ж самі матеріали кримінального провадження: протокол огляду місця події, протокол допиту свідка, протокол допиту свідка та суперечливе відео, доказ що вносить суттєві розбіжності. Інших доказів на той момент не було, в той же час відтворити події з врахуванням відео слідство не спромоглося, оскільки ОСОБА_6 кожен раз був відсутній.
Під час досудового слідства, після отримання первинних висновків було долучено відеозапис з камер відеоспостереження, який спростовує показання водія ОСОБА_6 підтверджує невідповідність протоколу огляду місця події кінцевій картині ДТП). Однак, з невідомих причин не було проведено слідчий експеримент з участю представників потерпілого з метою усунення розбіжністей (статус Фарини так і залишається свідок). Не допитаний лікар, який першим надавала йому першу медичну допомогу, не встановлено можливіть пішохода при наявності таких травм самостійно пересуватися.
Додаткової експертизи слідчим не призначалося, хоча були для того усі підстави. Встановити істину по справі за допомогою знань лише слідчого не представляється можливим, оскільки такі дослідження потребують спеціальних знань, за для чого і повинна була би бути призначена додаткова експертиза в порядку ст. 242 КПК України. Для виконання якої мали би бути надані нові докази, та слідчий експеримент в результаті якого б мали вірну схему руху Автомобіля. Лише після отримання висновків експертизи можна робити висновки про можливість або неможливість встановлення винного у даній ДТП. На вирішення експерта необхідно було б також поставити ряд питань, а саме про можливість та механізм утворення задирів, враховуючи переміщений деформований бак, при цьому врахувавши напрямок руху автомобілю в протилежному напрямку - зіткнення мало б бути зовсім іншим боком.
Допитом власника домоволодіння номер АДРЕСА_2 , де було деформовано бак в наслідок дорожнього-транспортної пригоди, як при варіанті за його показаннями, так і на підставі показань власника домоволодіння номер 11, вирішення яких могло би спростувати чи підтвердити показання водія ОСОБА_6 .
Окрім того, досудовим слідством не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких є суперечливими, а саме: одночасний допит в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України. Дані слідчі дії також могли б допомогти встановити істину у справі. Під час другого виїзду на місце ДТП власники домоволодіння АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , за участі представника потерпілого повідомили слідчому про наявність безпосередніх очевидців (власників споруд пошкоджених внаслідок ДТП), які вранці безпосередньо після ДТП встановили пошкодження сміттєвого баку, в який відкинуло автомобіль. З невідомих підстав дані особи і досі не допитані. Слідство триває більше 2 років, проте ніяких результатів немає.
Таким чином, слідчий ОСОБА_8 прийшов до переконання про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР від 21.01.2018 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Оскільки слідством не були усунені розбіжності викладені в поясненнях, це призвело до помилкових висновків експертів, які брали за основу вихідні дані з матеріалів справи, що і стало вирішальним для винесення відповідної постанови про відсутність сукупності ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З даною постановою скаржники категорично не згодні і вважають її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, більше того ніхто її ні на адресу реєстрації, ні на адресу для листування так і не направив.
У судовому засіданні скаржники та представник скаржників адвокат ОСОБА_5 скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні зазначеним у скарзі та просили суд її задовольнити.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не відомі. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржників та представника скаржників, дослідивши документи, приєднані до скарги та матеріали кримінального провадження №0000222, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Як встановлено з матеріалів скарги, в провадженні слідчого Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0000222 від 21.01.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2018 ОСОБА_6 керуючи власним автомобілем Wolkswagen Transporter реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - Мікроавтобус) рухаючись в м. Бориспіль Київської області по вул. С. Криворученка здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_7 спричинені чисельні тілесні ушкодження, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в Бориспільській ЦРП.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: п. 1) скасування рішення слідчого чи прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Частина 2 даної статті говорить, що доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що слідчий СВ Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_8 , як слідчий органу досудового розслідування, діяв у відповідності з п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, тобто прийняв процесуальне рішення, у випадках, передбачених КПК України, у тому числі, щодо закриття кримінального провадження.
Відповідно до постанови слідчий СВ Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_8 , від 24.10.2019 про закриття кримінального провадження, ним виконано процесуальну дію в порядку та в строки, визначені КПК України у кримінальному проваджені №0000222, та ним закрите дане кримінальне провадження.
Винесена слідчим постанова всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального Процесуального кодексу України не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
Відповідно ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови, повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. В оскаржуваній постанові, повного та об`єктивного змісту обставин, по суті кримінального правопорушення не викладено, інформація про їх перевірку - відсутня, обставини, з цього приводу, повністю не досліджені та оцінки доказам не надано, посилань на належні положення КПК не здійснено, а відтак, і рішення про закриття кримінального провадження, є не вмотивованим, а оскаржувана постанова, є безпідставною.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» (заява №10919/05), за ст. 1 Конвенції, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи визначені в Конвенції, також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинно забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів, для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту. За таких обставин, скаржник вважає, що оскаржувана постанова є передчасною, належним чином не вмотивованою, ґрунтується на неповному дослідження всіх обставин справи, тобто винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без проведення ефективного, повного та неупередженого розслідування, що є підставою, для скасування вказаного рішення.
Разом з цим, при закритті кримінального провадження слідчим вимоги ст. 91 КПК України при закритті кримінального провадження за №0000222 від 21.01.2018, не виконані.

Таким чином, повне, всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження слідчим ОСОБА_8 не проведено, не виконаний можливий комплекс слідчих дій за кримінальним провадженням, не проведені необхідні слідчі дії, що дає слідчому судді підстави для скасування постанови слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_8 від 24.10.2019 про закриття кримінального провадження.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 24, 26, 114, 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Скаргу представника потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , про закриття кримінального провадження № 0000222 від 24.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає у відповідності до положень ст. 307 КПК України.

Повний текст буде проголошено о 08:30 год. 21.04.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1