Провадження № 1-кс/742/239/20
Єдиний унікальний № 742/3399/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ за №0001096 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України -

за участі сторін кримінального провадження:
слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
1.25.02.2020 року слідчий Прилуцького ВП ГУНП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду з клопотанням, яке було погоджено прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт автомобіля «Mercedes-Benz» модель «611D» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

2.Метою накладення арешту на транспортний засіб є необхідність збереження його як речового доказу та запобігання можливості приховування, знищення та відчуження.

3.В судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на задоволенні клопотання про накладення арешту на майно. Власник майна в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо накладення арешту на належний йому транспортний засіб.

4.Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання виходячи з наступного.
5.Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
6.Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
7.Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
8.Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
9.Речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
10.Як вбачається з матеріалів клопотання про арешт майна, слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0001096 від 06.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.246 КК України по факту незаконної вирубки деревини.

11.Постановою слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП від 24.02.2020 року визнано автомобіль «Mercedes-Benz» модель «611D» д.н.з. НОМЕР_1 речовим доказом.
12.Підставою для звернення слідчим з клопотанням про арешт майна вказано необхідність збереження речового доказу, а також запобігання його знищенню та відчуженню /п.1 ч.2 ст.170 КПК України/.
13.В судовому засіданні слідчий та прокурор підтвердили, що на момент розгляду клопотання орган досудового слідства розслідує лише незаконну порубку дерев, ані власнику транспортного засобу, ані особам, які згідно доручення, мають право розпоряджатись транспортним засобом, ані взагалі будь-яким іншим особам підозр у перевезенні чи збуту незаконно зрубаних дерев не пред`являлось.
14.При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
15.Так, кримінальна відповідальність за ст.246 КК України настає за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.
Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення полягає у: повному відокремленні дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо); та/або викорчовуванні - видаленні деревостану з корінням; та/або пошкодженні дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева).
У випадку кваліфікації за ознакою заподіяння істотної шкоди, що має місце у даному випадку, цей злочин є закінченим з моменту заподіяння такої шкоди, тобто досягнення необхідного обсягу порубки.
16.Тобто, наступні дії з незаконно порубленою деревиною, які за версією слідства мали місце в червні-липні 2019 року, в тому числі її складування, завантаження, транспортування тощо, складом інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, не охоплюються та об`єктивно виходять за його межі, а отже автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «611D» /д.н.з. НОМЕР_1 / як таким не є знаряддям або предметом вчинення цього злочину та не несе на собі його слідів, а тому, в даному випадку, не відповідає ознакам речового доказу, встановленим ст.98 КПК України, і не може бути арештованим на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Окрім того, в судовому засіданні ані слідчий, ані прокурор не змогли пояснити, яка потреба та яке завдання може бути досягнуто в разі задоволення клопотання, з огляду на тривалу віддаленість в часі між моментом вчинення злочину та моментом розгляду клопотання, обмежуючись лише загальними формулюваннями, і відповідно яким чином в разі відмови - можуть мати негативні наслідки для розслідування кримінального провадження по факту саме незаконної порубки деревини.
17.Також, зважаючи на положення ч.4 ч.6 ст.170 КПК України, відсутні підстави для арешту цього автомобіля з метою забезпечення конфіскації як виду покарання або спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки не вбачається, що цей автомобіль належить особі, яка є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у даному кримінальному провадженні, або особі, до якої пред`явлений цивільний позов.
18.При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
19.Наявна в матеріалах справи письмова розписка власника транспортного засобу ОСОБА_5 про надання згоди на накладення на автомобіль «Mercedes-Benz» не тільки не спростовує вище викладені висновки суду, а й свідчить про активне сприяння власника майна в проведенні досудового слідства в даному кримінальному провадженні.
20.Слідчий суддя вважає, що слідчий не позбавлений права повторно звернутись до суду з відповідним клопотанням за умови надання відомостей про здійснення досудового слідства з відповідними кваліфікуючими ознаками кримінального правопорушення №0001096.
Вказаний висновок суду посилюється тим, що ані в тексту підозри ОСОБА_6 , який за версією слідства причетний до вказаного злочину, ані у вироку відносно ОСОБА_7 від 17.01.2020 року, взагалі не зазначено про транспортування, складування, завантаження, і як наслідок збут незаконно порубаної деревини.
Тобто, орган досудового слідства фактично ініціює накладення арешту на майно, яке як доказ взагалі не має жодного значення в межах пред`явленої ОСОБА_6 підозри.
Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме - автомобіль марки «Mercedes-Benz» «611D» /д.н.з. НОМЕР_1 /, в рамках кримінального провадження №0001096 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1