Провадження № 274/2978/20
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/533/20

І м е н е м У к р а ї н и
26.05.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/2978/20 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, зі слів маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює неофіційно, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі прокурора. . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про примирення, відповідно до якої 14 лютого 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 21 по пров. Бистрицькому в м. Бердичеві з метою викрадення грошових коштів з карткового рахунку банківської картки АТ «АЛЬФА- БАНК», належної ОСОБА_5 , скориставшись мобільним телефоном та сім-картою потерпілого і мобільним додатком «Альфа-банк», використовуючи отримані раніше дані, здійснив вхід до особистого кабінету «Альфа-банку» потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого отримав доступ до карткового рахунку потерпілого № НОМЕР_1 .

В подальшому в період часу з 14 лютого 2020 року до 15 лютого 2020 року ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, перерахував грошові кошти в сумі 2000 гривень, чотирма платежами, а саме 200, 1000, 300 та 500 гривень відповідно з карткового рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , при цьому 500 та 300 грн. перерахував як поповнення рахунку мобільного телефону № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , який не був обізнаний у злочинних планах ОСОБА_3 , а 200 та 1000 грн. перерахував як поповнення рахунку мобільного телефону № НОМЕР_3 , що належить йому, викравши в такий спосіб грошові кошти ОСОБА_5 , в сумі 2000 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27 квітня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_3 у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення. Згідно з ч.ч. 2-3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (23.04.20) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 471 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено анкетні дані і статус сторін, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 ОСОБА_5 , визначено, що шкоду потерпілому відшкодовано, претензій до обвинуваченого потерпілий не має, зазначено узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 3 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирились у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди, потерпілий звернувся до суду з заявою, в якій вказав, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має, зміст угоди йому зрозумілий і він підтримує її в повному обсязі.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового слідства та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 373, 374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 27 квітня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон марки "Samsung Galaxy J7", який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6, 7 ст. 474 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1