В И Р О К
іменем України
Справа № 126/2168/19

Провадження № 1-кп/126/130/2020

"18" травня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження №0000461 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крестьянівка Красноперекопського району АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 24.04.2019 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк два місяці.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06 вересня 2019 року близько 7 год. 30 хв. в м. Бершадь Бершадського району Вінницької області, ОСОБА_4 , пішов до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_5 ,1 яка напередодні заборонила ОСОБА_4 заходити до вказаного будинку. Прийшовши до вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , порушуючи ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла. Кожна людина має право на .захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи законних підстав, а також дозволу особи, яка є власником приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, шляхом відчинений вікна проник всередину будинку АДРЕСА_2 , в якому на даний час ніхто не проживає, звідки мав намір забрати належний йому одяг, де перебував близько 5 хвилин, після чого, покинув приміщення будинку.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України визнав повністю та просив не досліджувати докази, оскільки не оспорює обставини, викладені в обвинуваченні.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Позиція обвинуваченого висловлена в судовому засіданні не викликає сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що ним вчинено злочин невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецедив злочинів.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Судом також враховано що обвинувачений формально позитивно характеризується по місцю проживання, в лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, а також з урахуванням, позиції прокурора щодо виду та міри призначення покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

Витрати у даному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.)
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1