Справа № 401/3327/18
Провадження № 1-кп/401/42/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001940 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває вищезазначений обвинувальний акт.
Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2018 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 21 лютого 2020 року.
До збігу вказаного строку суд позбавлений можливості завершити судовий розгляд в зв`язку з необхідністю допиту свідка, який ухиляється від явки до суду.
Прокурор клопоче про продовження дії щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.
Позицію прокурора підтримав потерпілий.
Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід на більш м`який.
Вирішуючи питання щодо обраної міри запобіжного заходу, суд виходить з наступного.
Кримінальне правопорушення, вчинення якого ставиться у провину обвинуваченому, є тяжким злочином, за який кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, востаннє вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від його відбування, з визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки. Наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину під час відбування іспитового строку, що вочевидь свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Таким чином, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, має місце.
Крім того, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що не допитаний свідок ОСОБА_6 .
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, встановлені обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити новий злочин, ухилитися від суду з метою уникнення покарання, впливати на свідка, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
За таких обставин суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а тому вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 по справі № 3-208/2018 (2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У зв`язку з цим суд роз`яснює учасникам справи, що дана ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 17 квітня 2020 року включно.
Копію ухвали направити до Кропивницького слідчого ізолятора для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 07 днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя Світловодського
міськрайонного суду ОСОБА_1