Кримінальне провадження № 629/1420/20
Номер провадження 1-кп/629/307/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000317 від 11.03.2020 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 30.03.2020 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Мальцівське Лозівського району Харківської області, громадянин України, з повною середньою освітою, одружений, військовозобов`язаний, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -
встановив:
03.03.2020, близько 04-00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проїжджаючи на велосипеді по вул.Свободи м.Лозова Харківської області, на узбіччі дороги, яка проходить повз території Лозівського ковальсько-механічного заводу, помітив дощоприймачі накриті металевими решітками, які належать Дочірньому підприємству «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом демонтажу викрав чотири металеві решітки з дощоприймачів бувших у використанні та велосипедом перевіз їх до себе додому.
Продовжуючи свої дії 05.03.2020, близько 02-00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, приїхавши велосипедом на вул.Свободи м.Лозова Харківської області, шляхом демонтажу, викрав ще дві металеві решітки з дощоприймачів, бувших у використанні, та велосипедом теж перевіз їх додому.
З місця злочину зник, викраденими металевими решітками в загальній кількості шість штук розпорядився, чим завдав потерпілому ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області майнову шкоду в розмірі 6176,80 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин, у вчиненому щиро розкаявся та в судовому засіданні дав показання, що мав дуже скрутне фінансове становище, 03.03.2020, близько 04-00 год., їхав на велосипеді повз ЛКМЗ по вул.Свободи м.Лозова, помітивши металеві решітки на дощоприймачах вирішив їх викрасти, спочатку зняв чотири решітки, які відвіз додому, а потім через день 05.03.2020, близько 02-00 год. повернувся та зняв ще дві решітки, які вдома за допомогою болгарки розрізав навпіл і здав на пункт приймання металобрухту, де отримав гроші за 112 кг металобрухту, отримані кошти витратив на власні потреби, у вчиненому розкаюється.
Представник потерпілого Дочірнього підприємства «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просила кримінальне провадження розглядати за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечувала проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України.

Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про спрямованість умислу на незаконне та безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України він вчинив злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не працює, одружений, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, згідно висновку викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, і відсутністю обставин, що обтяжують покарання, ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, враховуючи висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з обов`язковим залученням до праці, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.
Цивільний позов та судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України 12 металевих половин решіток (6 решіток розпиляних навпіл) загальною вагою 112 кг, які знаходяться на зберіганні у представника потерпілого ОСОБА_5 повернути Дочірньому підприємству «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, юридична адреса: Харківська область, м.Лозова, вул.Степова, буд.3.
Керуючись ст.ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт тривалістю 240 (двісті сорок) годин.
Речові докази: 12 металевих половин решіток (6 решіток розпиляних навпіл) загальною вагою 112 кг повернути Дочірньому підприємству «Лозоваводосервіс» комунального підприємства «Теплоенерго» Лозівської міської ради Харківської області, юридична адреса: Харківська область, м.Лозова, вул.Степова, буд.3.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1