Дата документу 13.03.2020
Справа № 521/9330/18
У Х В А Л А

11 березня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області подання Овідіопольського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має базову середню освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
22 лютого 2019 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на 2 роки,

В С Т А Н О В И В:

Старший інспектор Овідіопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі - орган пробації) ОСОБА_4 , за узгодженням з заступником начальника органу пробації ОСОБА_6 , звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з зазначеним поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного йому вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2019 року.

Своє подання орган пробації обґрунтував невиконанням засудженим обов`язків, покладених на нього зазначеним вироком, а саме неприбуттям до органу пробації для реєстрації без поважних причин двічі.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала, прокурор проти задоволення подання заперечував, посилаючись на те, що зазначені органом пробації дві неявки на реєстрацію самі по собі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 проти задоволення подання заперечував, пояснивши, що він працює неофіційно та не з`явився для реєстрації через виробничу зайнятість на роботі, однак документів, які б підтверджували це, суду не надав. Засуджений також пояснив, що в подальшому прибуватиме до органу пробації за встановленим йому графіком.

Вивчивши подання та долучені до нього матеріали, суд доходить таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2019 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на засудженого покладено обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановою заступника начальника Овідіопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від 18 квітня 2019 року ОСОБА_5 було встановлено дні явки на реєстрацію: 1 та 4 понеділок кожного місяця. Із зазначеною постановою засуджений був ознайомлений під підпис 18 квітня 2019 року (а.с.19).

Однак, 27 серпня 2018 року ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації не прибув (а.с.20), згідно письмових пояснень засудженого він не з`явився для реєстрації через зайнятість на роботі, працює неофіційно (а.с.49).

28 серпня 2019 року засудженому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду (а.с.50).

З листа реєстрації вбачається, що засуджений з 09 вересня 2019 року до 10 лютого 2020 року з`являвся до органу пробації згідно встановленого йому графіку, однак 24 лютого 2020 року для реєстрації прибув (а.с.20).

Зазначене слугувало підставою для звернення органу пробації до суду з зазначеним поданням.

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином невиконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків має однозначно свідчити про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд враховує, що після письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засуджений допустив одну неявку для реєстрації, адміністративних правопорушень не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується як особа щодо якої скарг не надходило (а.с.51).

Враховуючи викладене, суд не вбачає обставин, які б недвозначно свідчили про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення і необхідність направлення його для реального відбування покарання.

З огляду на викладене у задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Овідіопольського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя