Справа № 296/4878/20
УХВАЛА

Іменем України

12 червня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області, підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління ГУНП в Житомирській області, підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 19.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку березня 2020 року у ОСОБА_5 та достовірно невстановлених слідством осіб виник спільний злочинний умисел, спрямований на отримання майнової вигоди злочинним способом шляхом вимагання у ОСОБА_6 передачі грошових коштів, тобто чужого майна, що належить потерпілому, з погрозою застосування фізичного насильства, за нібито безперешкодне здійснення пасажирських перевезень маршрутом сполучення Житомир -Бердичів.

Відповідно до розробленого спільного злочинного плану та розподілених ролей, ОСОБА_5 повинен був вступити у безпосередній контакт з потерпілим ОСОБА_6 , висловити останньому від імені групи осіб протиправну вимогу передати грошові кошти з погрозою застосування насильства, створивши таким чином умови, за яких потерпілий ОСОБА_6 сприйматиме погрози як реальні. Після прийняття потерпілим запропонованих умов ОСОБА_5 повинен був отримати від потерпілого надану суму грошових коштів, яку в подальшому розподілити між членами групи осіб.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом та у рамках єдиного злочинного умислу з достовірно невстановленими слідством особами, бажаючи незаконно збагатитись шляхом погроз та вимагання чужого майна, почав періодично телефонувати та штучно створювати зустрічі з потерпілим, таким чином усно, а також особисто під час зустрічей незаконно висловлював вимогу щодо передачі йому грошових коштів із погрозою застосування фізичного насильства до ОСОБА_6 у разі невиконання його вимог.

У подальшому, близько 12 години 10 хвилин 04 червня 2020 року ОСОБА_5 , діючи у рамках спільного злочинного умислу з невстановленими слідством особами, перебуваючи на території зупинки маршрутних автомобілів по вул. Житомирській, 20 у м. Бердичеві Житомирської області, де у той же день та час знаходився ОСОБА_6 , в черговий раз висловив незаконну вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 1500 грн., повідомивши останньому, що у разі відмови до потерпілого буде застосовано фізичне насильство з боку групи осіб, яка за попередньою змовою домовилася про вчинення відповідного злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії 05.06.2020 близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та в межах єдиного злочинного умислу з достовірно невстановленими слідством особами, маючи умисел на отримання чужого майна шляхом вимагання, зателефонував до ОСОБА_6 та в категоричній формі повідомив про необхідність зустрітися цього ж дня в м. Бердичів для передачі грошових коштів.

Усвідомлюючи реальність погроз та дійсність намірів ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 прибув 05.06.2020 близько 19 години 30 хвилин на обумовлене з ОСОБА_5 місце, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У вищевказаний день, час та місце ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, в черговий раз висловив ОСОБА_6 незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 1500 гривень з погрозою застосування насильства до потерпілого.

Сприймаючи висловлені погрози як реальні, побоюючись за власне життя та здоров`я потерпілий ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_5 передав останньому грошові кошти в сумі 1500 гривень.

Так, 05.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 громадянина ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час особистого обшуку в останнього виявлено та вилучено: грошові кошти, 3 купюри номінальною вартістю по 500 гривень: АИ3955335, ЦБ 0905116, БВ 3104827, 100 гривень - АЄ 8699676, 20 гривень -СЄ 2499322, 2 купюри номіналом по 10 гривень: ЮЖ 4621967, ЮЗ 2302229, 2 купюри номіналом по 5 гривень - ЮГ 6375442, ЮЖ 5101335, мобільний телефон «Мейзу», які упаковано згідно правил пакування речових доказів та вилучено до СУ ГУНП в Житомирській області.

Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення встановлено, що вищеперераховані грошові кошти та мобільний телефон, тобто майно яке вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_5 є речовими доказами злочину, на них може міститися інформація про сліди вчиненого злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ у рамках кримінального провадження. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно. Зокрема в ході досудового розслідування встановлено, що вилучений мобільний телефон використовувався для обговорення ОСОБА_5 обставин вчинення кримінального правопорушення з його співучасниками, що дозволить встановить повне коло осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також інші суттєві обставини вчинення кримінального правопорушення. Тримач для сім-картки дозволить ідентифікувати особу, якою використовувався абонентський номер, який міг використовуватись для обговорення вчинення кримінального правопорушення та міг перебувати у місцях вчинення кримінальних правопорушень.

Старшим слідчим СУ ГУНП України в Житомирській області підполковником поліції ОСОБА_3 05.06.2020 з дотриманням вимог ст.ст. 276, 277 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В судове засідання слідчий не з`явилася. В заяві просила розгляд клопотання здійснювати за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності -також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

З огляду на те, що майно вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , є речовими доказом по кримінальному провадженні, яке збергло на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту майна, позбавивши його власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

В зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області, підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене у ході особистого обшуку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти, три купюри номінальною вартістю по 500 гривень: АИ3955335, ЦБ 0905116, БВ 3104827, 100 гривень - АЄ 8699676, 20 гривень - СЄ 2499322, 2 купюри номіналом по 10 гривень: ЮЖ 4621967, ЮЗ 2302229, 2 купюри номіналом по 5 гривень - ЮГ 6375442, ЮЖ 5101335, мобільний телефон «Мейзу» із сім-каркою.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1