Справа № 359/7064/19
Провадження № 1-кп/359/181/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2020 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
перекладача ОСОБА_12 ,
під час судового розгляду кримінального провадження № 0000334, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Наманган Республіки Узбекистан, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Київ, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого останній раз 08.07.2013 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.2 185, ч.2 ст.345, ч.2 ст.342, ст.ст.70, 71 КК України 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, та кримінального провадження № 0000488, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Душанбе Республіки Таджикистан, громадянина Республіки Таджикистан, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зі слів раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000334, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.263, ч.3 ст.357 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357 КК України та кримінальне провадження № 0000488, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.357 КК України.
Ухвалою суду від 03.04.2020 року обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 01.06.2020 року включно.

В ході розгляду кримінального провадження захисниками обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокатами ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлено клопотання про заміну обвинуваченим обраних запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених захисниками обвинувачених клопотань.

Потерпілий та його представник в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченого главою 18 чинного КПК України.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч.1 ст.183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України", при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ч.4 ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, а тому, не зважаючи на наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, їх характеристик, тривалості перебування під вартою, суд вважає наявним ризик, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможуть вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке їм загрожує у випадку встановлення судом їх винуватості.
Будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою, до суду не надходило.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, приходить до висновку, що відсутні підстави для зміни обвинуваченим обраного запобіжного заходу на більш м`який, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , такого запобіжного заходу як взяття під варту, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що враховувалися суддею при обранні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не має. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені тяжких злочинів, по справі не допитано потерпілого, свідків, та обвинувачених, у зв`язку з чим суд вважає доцільним відмовити в задоволенні клопотань захисників.
Керуючись п. 1, п.3,п. 4, п.5,ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 197, ч. 3 ст. 331, ч.2 ст.369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 376 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 відмовити.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 відмовити.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом семи днів з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали суду складений 22.05.2020 року.

Суддя ОСОБА_1