cправа № 570/3877/19
провадження № 1-кс/570/305/2020
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2020 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва, прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню №0001004відносно підозрюваної ОСОБА_4 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

оскільки є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьомуобґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий просить обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави у 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання повністю і по аналогічних мотивах та пояснили суду про обставини, вказані у ньому.
Підозрюваний та захисник заперечують проти клопотання та просять обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту по місцю проживання. При цьому власну позицію мотивують тим, що в клопотанні відсутні достатні дані, які б свідчили про наявність ризиків та зазначають, що немає доказів, які свідчили б про необхідність застосування запобіжного заходу лише у виді тримання під вартою.

Заслухавши їх думку, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для ухвалення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.
Згідно клопотання, з 22.30 год. 29 липня 2019 року по 1.00 год. 30 липня 2019 року невстановлена особа шляхом пошкодження вікна проникла до будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 та таємно викрала 4 годинники "Michael Kors", завдавши шкоди на суму 33 тис. грн.

30 липня 2019 року за даним фактом зареєстроване кримінальне провадження за ч.3 ст.185 КК України.

21 грудня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у його вчиненні.
24 грудня 2019 року її оголошено в розшук і провадження по справі зупинено.
28 січня 2020 року задоволено клопотання про надання дозволу на її затримавння з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
14 квітня 2020 року о 21 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримана.

Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Ст.29 Конституції України гарантує, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.
За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно ст.177 КПК України їх основною метою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Ст.194 КПК України зобов`язує встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Аналогічні положення відображене в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року №4.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення грунтується на зібраних під час досудового слідства доказах, які під час розгляду клопотання об"єктивно дослідженні щодо їх допустимості та узгодженості між собою, сумнівів у суду не викликають. Вивченням її особи встановлено, що вона не має сталих соціальних зв"язків, може безперешкодно виїхати з місця проживання, усвідомлюючи реальність покарання за вчинений тяжкий злочин, раніше неодноразово судима за аналогічні корисливі злочини. Дані обставини дають підстави вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування, а також ухилитися від слідства, суду, незаконно впливати на свідків, що є ризиками. Враховуючи їх наявність, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, вважаю, що зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Досягнення мети застосування запобіжного заходу неможливе при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу, тому наявні підстави для задоволення клопотання.

Крім того, вважаю, що підозрюваному одночасно з триманням під вартою слід визначити заставу в порядку, передбаченому ч.3 ст.183 КПК України, визнавши достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного грошову суму в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.
Такий розмір застави є альтернативою запобіжному заходу у виді тримання під вартою, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, проживаючої по АДРЕСА_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 червня 2020 року.

Строк тримання під вартою рахувати з 21 год. 45 хв. 15 квітня 2020 року.

Визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн. в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) протягом дії ухвали у будь-який момент.
Покласти на підозрюваного у разі внесення застави такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) цілодобово не залишати місце свого перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду.

У випадку внесення застави з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваного вважати таким, до якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться на виклик до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1