Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/252/2020 Справа № 641/721/20
УХВАЛА
30 січня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
слідчий суддя ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
23.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
27.01.2020 в ході проведення допиту підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно погодилася видати викрадене нею майно, після чого слідчим було складено протокол огляду місця події під час якого остання видала наступні предмети, а саме сім картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Вказані предмети слідчим було вилучено в порядку передбаченому КПК України після чого було повернуто довіреній особі на підставі написання розписки.
27.01.2020 року вилучені речі були оглянуті, після чого слідчим винесено постанову про визнання даних речей речовими доказами, а саме сім картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .
У слідчого є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду предмет від 27.01.2020 майно, а саме: сім картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ., має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та може бути використано в якості доказів, у звязку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням
Слідчий СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 повідомлений про місце та час розгляду в судове засідання не з`явився. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про очевидну необхідність в арешті предмету кримінального правопорушення - а саме на сім картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .,
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити власника майна потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали

Слідчий суддя- ОСОБА_1