ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/904/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 643/4965/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
підозрюваної - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000663 від 16.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст . 27, ч. 3 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000663 від 16.10.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст . 27, ч. 3 ст.369 КК України.

До ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не покидати межі Харківської області без відома та дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи. Також ОСОБА_8 роз`яснено, що в разі невиконання зазначених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 525,5 грн до 4204,00 грн.

.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначив, що з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час є наявними. Інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника, прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Прокуратури Харківської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000663 від 16.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст . 27, ч. 3 ст.369 КК України.

27.03.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст . 27, ч. 3 ст.369 КК України.

27.03.2020 року прокурора відділу 15/2 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання слідчий мотивував обґрунтованістю підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст . 27, ч. 3 ст.369 КК України, яку підтверджував наданими до клопотання доказами і наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Враховуючи особу підозрюваної, а також передбачене за інкримінований їй злочин покарання, яке само по собі є ризиком, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_8 у майбутньому та у зв`язку з цим підозрювана може переховуватись від слідства та впливати на свідків і учасників процесу у даному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, прокурор просив обрати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не покидати межі Харківської області без відома та дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Приймаючи стосовно підозрюваної рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що на даному етапі розслідування не достатньо обґрунтована підозра доказами, які б давали підстави для кваліфікації дій підозрюваної за вказаними органом досудового розслідування статтями, разом з тим за наявними доказами, слідчий суддя вважав, що ОСОБА_8 могла вчинити інкримінований їй, а вірна кваліфікація дій підозрюваної та отримання належних, достатніх та допустимих доказів її вини, є завданням наступних стадій розслідування, виконанню яких і має слугувати запобіжний захід. Слідчий суддя вважав на підтвердженим прокурором існування ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування й суду, з огляду на особу підозрюваної, яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалась, має позитивну репутацію та характеристику за місцем проживання та роботи, утримує малолітню доньку, що свідчить про наявність у неї стійких соціальних зв`язків в місті постійного проживання, а також приймаючи до уваги те, що відсутні відомості про намагання переховуватись підозрюваної від слідства в минулому, що спростовує твердження прокурора про наявність даного ризику. Враховуючи репутацію підозрюваної, відсутність даних про притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності в минулому, слідчий суддя вважав, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також відсутній. Разом з тим, враховуючи позицію сторони захисту щодо невизнання ключових обставин інкримінованого кримінального правопорушення, той факт, що досудове розслідування триває, ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваної суддя вважав на даний час можливим. На підставі вищевикладеного, а також беручи до уваги, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного засобу ніж домашній арешт, у зв`язку з чим обрав підозрюваній особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Докази, що надані суду, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст . 27, ч. 3 ст.369 КК України. Зазначене підтверджується наявними у справі відомостями. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім і співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, погоджується і апеляційний суд.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не покидати межі Харківської області без відома та дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неїо процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді