ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/902/20

13 травня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадженння:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонер, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.254 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.254 КК України, яке чинене за наступних обставин.

Рішенням одинадцятої сесії сьомого скликання Золотолинської сільської ради Костопільського району Рівненської області №107 від 12.10.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1900 га, кадастровий номер :02:001:0030 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) в с. Комарівка Костопільського району Рівненської області.

30 лимтопада 2016 року ОСОБА_4 здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0030, площею 0,19 гектара.

Відповідно до п.«а» ч.І ст.91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст. 168 Земельного кодексу України грунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони. Власники землі ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

При цьому, п.З ст.20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, належної особі на праві приватної власності, в межах населеного пункту відбувається виключно на підставі рішення сільської, селищної чи міської ради, за ініціативи власника земельної ділянки з обов`язковим виготовленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, з обов`язковим погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.

Водночас, ОСОБА_4 в порушення вимог земельного законодавства, не ініціюючи перед Золотолинською сільською радою Костопільського району Рівненської області питання зміни цільового призначення належної йому на праві власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,19 гектара, кадастровий номер :02:001:0030, що розташована в с.Комарівка Костопільського району Рівненської області, не маючи затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, спеціального дозволу на зняття та перенесення грунтового покриву, вирішив без зміни цільового призначення земельної ділянки та переведення її в землі водного фонду, облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, проявляючи безгосподарність при використанні належної йому земельної ділянки площею 0,19 гектара, кадастровий номер :02:001:0030, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), що розташована в с.Комарівка Костопільського району Рівненської області, протягом травня місяця 2018 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) із застосуванням техніки, здійснив зняття ґрунтового покриву та незаконно облаштував на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму (ставок) загальною площею 0,08 га, яку з травня місяці 2018 року по даний час використовує для власних потреб.

Внаслідок облаштування ОСОБА_4 штучної водойми (ставка) на наданій йому для ведення особистого селянського господарства із земель

Дані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 254 КК України, безгосподарське використання земель, що спричинило виведення землі із сільськогосподарського обороту.

Під час досудового розслідування між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 27 квітня 2020 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 254 КК України, враховуючи його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до злочинів невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду від 27 квітня 2020 року по кримінальному провадженню №0000027 про визнання винуватості укладеної між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.Дані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 254 КК України, безгосподарське використання земель, що спричинило виведення землі із сільськогосподарського обороту.

СуддяОСОБА_1