Справа №573/1080/20
Номер провадження 1-кп/573/154/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 червня 2020 року за № 0000125 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Марківка Білопільського району Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працюючого, пенсіонера, одруженого, не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2020 року близько 17.30 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 на побутовому ґрунті, під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13 березня 2020 року у справі № 573/390/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 з накладанням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 170 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 05 травня 2020 року близько 15.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 на побутовому ґрунті, під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Крім того, 14 травня 2020 року близько 09.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 на побутовому ґрунті, під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 19 травня 2020 року у справі № 573/212/20 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення сімейного насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 з накладанням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.

Не зупиняючись на скоєному, 11 червня 2020 року близько 23.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на побутовому ґрунті, знову вчинив сімейну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Внаслідок умисних протиправних дій з боку ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_5 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, залякуванні, приниженні її честі і гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Таким чином, своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, яке виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильство відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила закрити провадження на підставі ст. 46 КК України, оскільки примирилися з обвинуваченим ОСОБА_4 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить закрити кримінальне провадження відносно нього за ст. 126-1 КК України на підставі ст. 46 КК України, оскільки примирився з потерпілою ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала щодо закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив злочини невеликої тяжкості.
У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
В силу ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 285 та ст. 286 КПК України погодили звільнення від кримінальної відповідальності із вказаних вище підстав.
Під час з`ясування питання щодо визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень, останній вину визнав, щиросердечно розкаявся.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
З врахуванням наведеного вище та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості, злочин не є корупційним, примирився з потерпілою та остання не має жодних претензій до обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закрити провадження в справі.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 314, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 17 червня 2020 року за № 0000125 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя