279/1385/20
1-кс/279/283/20
іменем України
03 квітня 2020 року
В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся з клопотанням в якому зазначив, що невстановлена особа під час виконання повноважень державного реєстратора, зловживаючи своїми повноваженнями, внесла відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що заподіяло істотну шкоду.
В ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » згідно нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.01.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , набуло у власність нерухоме майно, а саме: частину будівлі головного корпусу, загальною площею 4231,0 м.кв. та склади-гаражі, загальною площею 781,9 м.кв.,а загалом 5012,90 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, згідно вказаних правовстановлюючих документів приміщень Товариства змінилась з 5012,90 м.кв. на 9690,50 м.кв.
На цю дату, 18.02.2020 р., у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було внесені жодні записи на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_1 , за будь-якими особами, крім нашого ПП « ОСОБА_5 » та ліквідованого, в порядку банкрутства у 11.10.2007 році,- Українсько-Естонського спільного підприємства" ІНФОРМАЦІЯ_3 " (далі СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), з зазначенням правової підстави набуття такого нерухомого майна - дублікат договору купівлі-продажу, р№1-1235, 22.12.1993, Житомирська друга державна нотаріальна контора, дублікат виданий 18.06.2003р. р№3-832.
СП " ІНФОРМАЦІЯ_3 " було зареєстровано 22.09.1994 р. та ліквідовано Господарським судом Житомирської області, у порядку господарської процедури банкрутства, з внесенням запису № 1 306 120 0000 000704 від 11.10.2007 р., що підтверджується даними з Єдиного державний
реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за номером інформаційної довідки:202915000 від 04.03.2020 (копію додаємо), - держаний реєстратор ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , здійснила реєстрацію 8007,9 м.кв. нерухомого майна, якого, в натурі, на 1999 р. не існувала.
Так, ОСОБА_6 у новому розділі Реєстру, протиправно створила та зареєструвала новий об`єкт нерухомості площею 8007,9 м.кв., який нібито мав на 1999 р. та має на 2020 р., незмінні, складові частини:
1.Приміщення «В», загальна площа (кв.м): 3907.1 ( в - прибудова, в1 - прибудова,в2 - прибудова, в3 - прибудова, в4 - прибудова, в5 - рампа, в6 - рампа,в7 - рампа, в8 ганок)
2.Приміщення, складські приміщення, «Д», загальна площа (кв.м): 3268.1 (д - прибудова, д1- рампа, д3 - рампа, д4 - ганок.
3.Нежитлова будівля, «Е», загальною площею (кв.м): 832.7.
Правовою підставою для цього нібито стали:
У простій письмовій формі Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20.05.1999 р.,нібито укладений між СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та Малим приватним підприємством « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (далі МПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») (копію договору додаємо).
Крім того, ЄДРПОУ СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у тексті вказаного Договору не зазначено, хоча СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » мало ЄДРПОУ НОМЕР_1 .
Також, ОСОБА_6 внесла до Реєстру оригінал Акт прийому-передачі права власності на нерухоме майно від 20.05.1999 р., між СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та МПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Однак, на відміну від вищезазначеного Договору, предметом Акту був головний корпус, а не будівля. Акт також не містить даних про правовстановлюючий документ головного корпусу. Також, в Акті, не зазначений ЄДРПОУ СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також відсутня печатка СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Таким чином, данні про нерухоме майно різняться у зазначеному Договорі та Акті, що є недопустимим, так як нерухомість є завжди індивідуально визначеним майном, яке повинно мати виключно єдині індивідуалізуючи ознаки, як - назву, площа, адреса тощо.
Продовжуючи свій неправомірні дії ОСОБА_6 внесла до Реєстру Реєстраційне посвідчення на об`єкт нерухомого майна, які належать юридичним особам ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.07.1999 р., яким нібито посвідчувалось, що нежитлова будівля, загальною площею 8420,4 м.кв., у АДРЕСА_1 , зареєстровано за МПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого між юридичними особами 20.05.1999 р.,записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №67 та зазначено, що це нежитлова будівля, загальною площею 8420,4 м.кв., хоча створення документу являється 1999 рік, а фактично він виготовлений на бланку 2000 року, що вбачає в собі ознаки підробки.
Отже, три зазначені документи, які держаний реєстратор внесла в Реєстр, як правову підставу, для реєстрації нерухомого майна за МПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » мають три різні назви: «будівлі», «головний корпус» та «нежитлова будівля», тобто вони суперечать один одному.
Також в ході досудового розслідування отримано копію договору купівлі продажу від 26.06.2003 який укладено між СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » в якому предметом договору являється частина будівлі головного корпусу загальною площею 4830,3 м. кв. та склад гараж загальною площею 763,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , так відповідно до договору встановлено, що вказані обєкти належать продавцеві на підставідоговору купівлі продажу посвідченого ІНФОРМАЦІЯ_8 08.02.1994р. за №1-1235, дублікат якого виданий 18.06.2003 р. Хоча відповідно до договору купівлі продажу від 20.05.2020 вказану будівлю купила МПП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у СП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а та також відповідно до інформаційної довідки у
пункті підстави виникнення права власності вказано, що підставою права власності являється дублікат договору купівлі продажу № 1-1235 від 22.12.1993 р., відповідно відомості які стали підставою для виникнення права власності являються суперечливими один одній та викликають сумніви у їх правовстановлючій силі.
Досудовим розслідуванням встановлені достатні відомості, що дають підстави вважати, що державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , внесла неправдиві відомості до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так як документи на підставі яких була проведена державна реєстрація суперечать один одному, тобто згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор повинен був відмовити у реєстрації.
Відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після розгляду заяви про державну реєстрацію об`єкта нерухомості, відповідно до ст. 17 цього закону формується реєстраційна справа у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження та зберігається протягом всього часу існування об`єкта. Реєстраційна справа включає заяви на проведення реєстраційних дій, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості з реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, запити державного реєстратора та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Реєстраційна справа ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, до якої за результатом проведення кожної реєстраційної дії щодо об`єкта нерухомого майна автоматично включаються заяви, сформовані або подані в електронній формі, електронні копії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, поданих у паперовій формі, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, подані в електронній формі, документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, електронні копії запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Документи, подані заявником для проведення реєстраційних дій в паперовій формі, підлягають поверненню такому заявнику. Заява, подана в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, за результатом проведення реєстраційних дій заявнику не повертаються та зберігаються державним реєстратором, яким проведено реєстраційну дію, протягом трьох років.
Реєстраційна справа в електронній формі зберігається в Державному реєстрі речових прав постійно
Тобто встановлено, що державний реєстратор речових прав на нерухоме майно, ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 сформувала реєстраційні справи та зберігає їх за адресою: АДРЕСА_3 , документи на підставі яких проводилась державна реєстрації об`єкта нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , можуть бути використанні як докази після їх вилучення у кримінальному провадженні, щодо обставин, які встановлюються під час розслідування кримінального провадження за фактом вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 365-2 КК України, так як вони мають ознаки фіктивності.
У зв`язку з вищевикладеним існує обґрунтована необхідність у проведені тимчасового доступу до речей та документів з метою виїмки у ІНФОРМАЦІЯ_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вилучення реєстраційних справ, які сформовані в паперовому та електроному вигляді та створені за об`єктом нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Одночасно клопотав про розгляд клопотання без виклику службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_9 з метою недопущення передчасного розголошення обставин, які стосуються кримінального провадження та запланованих процесуальних дій.
Відповідно до положень ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються .
Дії, передбачені ст.159 КПК України, є заходами забезпечення кримінального провадження, дозвіл на застосування яких надає слідчий суддя суду першої інстанції, при цьому відомості щодо таких дій не становлять державної таємниці.
Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів встановлені ст.160 КПК України.
За правилами ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Такі дію мають бути спрямовані на встановлення обставин, які розслідуються в певному кримінальному провадженні.
При цьому, внесена до ЄРДР фабула не містить відомостей ні про час, ні про місце вчинення злочину, ні про фактичні обставини, ні про особу, ні про об`єкт, ні про розмір спричиненої шкоди, що дозволило б суду переконатись в тому, що було вчинено саме кримінальне правопорушення.
Отже, враховуючи відомості, які внесені до ЄРДР та обставини, які зазначені в клопотанні, якими слідчий обгрунтовує необхідність отримання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що внесене клопотання є необгрунтованим, оскільки воно не містить обгрунтувань того, яке доказове значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні будуть мати документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, згідно внесеної до ЄРДР фабули.
Враховуючи, що передбачений ст.159 КПК України захід забезпечення кримінального провадження надається до речей і документів, що мають доказове значення, а слідчим не доведено можливість використання як доказів вказаних в клопотанні документів, їх значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні в межах якого подано дане клопотання, отже клопотання не відповідає вимогам, зокрема, п.5, 6 ч.2 ст. 160 КПК України та суперечить п.2 ч.5 ст.163 КПК України , тому задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.131, 132,159,160-165 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1