Провадження № 1-кп/331/80/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 0000011 від 05.02.2018 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченої
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Василівка Запорізької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не заміжній, працює на посаді професора кафедри підприємництва та торгівлі Запорізького національного технічного університету, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Згідно наказу №362-К від 02.12.2013 в.о. ректора Запорізького національного технічного університету ОСОБА_3 призначено на посаду завідувача кафедри обліку і аудиту факультету економіки та управління, як обрану за конкурсом на умовах контракту з 02.12.2013 по 01.12.2020.

Відповідно до п.1 ч.1 Посадової інструкції завідувача кафедри обліку і оподаткування Запорізького національно технічного університету ОСОБА_3 , затвердженої ректором ЗНТУ ОСОБА_6 02.12.2013 (далі - Посадова інструкція) посада завідувача кафедри належить одночасно до категорії науково-педагогічних працівників та керівного складу.

Згідно з п.5 ч.1 Посадової інструкції завідувач кафедри керує роботою кафедри, яка є основним навчально-науковим структурним підрозділом факультету.

Відповідно до п.6 ч.1 Посадової інструкції на кафедрі організовується та здійснюється навчальна й навчально - методична робота по одній або декількох споріднених дисциплінах, виховна робота серед аспірантів і студентів, наукові дослідження за профілем кафедри, підготовка й перепідготовка науково-педагогічних кадрів і підвищення їх кваліфікації, зв`язок з організаціями, установами, пропаганда наукових знань серед населення.

Згідно з ч.2 Посадової інструкції завідувач кафедри:

-розробляє стратегію розвитку діяльності кафедри по напрямах підготовки, зміцнює і розвиває зовнішні зв`язки із працедавцями і органами управління освітою,

-розробляє освітні програми, готує справи на отримання ліцензій і забезпечує проведення їх акредитацій;

-організовує та здійснює керівництво навчально-методичною, науковою, організаційною та виховною роботою на кафедрі;

-забезпечує підготовку, затвердження і виконання освітніх програм відповідно до отриманих ліцензій на підготовку здобувачів вищої освіти на бакалаврському, магістерському і освітньо-науковому рівні;

-організовує між-факультетську, міжвузівську, міжнародну взаємодію викладачів кафедри;

-забезпечує дотримання вимог чинного законодавства, загальнодержавної та внутрішньо-університетської нормативної бази, зокрема, Статуту ЗНТУ, Правил внутрішнього розпорядку, Закону України «Про запобігання корупції», «Про вищу освіту», виконання галузевого освітнього стандарту, даної посадової інструкції, наказів та розпоряджень вищих посадових осіб;

-організовує проведення і контролює виконання всіх видів навчальних занять по всіх формах навчання;

-готує узгодження по навчальних програмах з дисциплін кафедри та навчальних програмах інших кафедр факультету і університету, які викладають дисципліни у відповідності до освітньої програми кафедри і надає узгодження для розгляду програм на НМК факультету;

-здійснює попередній розподіл педагогічного навантаження і функціональних обов`язків між працівниками кафедри, а після узгодження і затвердження у встановленому порядку контролює своєчасність і якість їх виконання з обговоренням на засіданнях кафедри;

-забезпечує дотримання регламенту «Положення про організацію освітнього процесу в ЗНТУ» при проведені освітнього процесу, курсових робіт, поточних і рубіжних контрольних заходів, а також іспитів і заліків по дисциплінах, відповідно до графіку навчального процесу; аналізує їх результати і докладає про них на засіданнях кафедри та засіданнях вченої ради факультету;

-організовує за дорученням керівництва факультету (інституту) проведення науково-дослідної роботи на кафедрі, розглядає дисертації, що представляються до захисту працівниками кафедри;

-керує науково-дослідною роботою здобувачів вищої освіти, що навчаються за освітніми програмами, по яких кафедра має ліцензії;

-організовує обговорення завершених науково-дослідних робіт і результатів можливості їх впровадження. Сприяє оприлюдненню результатів наукової та науково-методичної роботи кафедри шляхом публікації відповідних матеріалів передусім у високо рейтингових виданнях, які входять до світових науково- метричних баз, публікації за кордоном, отримання авторських свідоцтв, патентів, тощо;

-організовує повне методичне забезпечення навчальних дисциплін, що викладаються кафедрою для всіх форм навчання, зокрема, в електронному вигляді. Організовує роботу й бере безпосередню участь у підготовці підручників, наочних посібників і навчально-методичних матеріалів кафедри;

-контролює якість і виконання індивідуальних планів науково - педагогічними працівниками кафедри та виконання планів і доручень іншими працівників кафедри;

-веде педагогічну й науково-дослідну роботу на кафедрі. Завідувач кафедри в частині здійснення власної навчально-педагогічної та наукової діяльності зобов`язаний дотримуватися вимог, які визначені відповідною посадовою інструкцією науково-педагогічного працівника (професора, доцента);

-керує підготовкою науково-педагогічних кадрів. Планує і забезпечує підвищення кваліфікації викладачів кафедри;

-керує роботою з організації надання послуг щодо підвищення кваліфікації працівників сторонніх організацій за напрямами роботи кафедри.

Відповідно до ч.4 Посадової інструкції працівник на посаді завідувача кафедри має права, визначені законодавством України, загальнодержавною та внутрішньо - університетською нормативною базою. Зокрема, завідувач кафедри має право:

-представляти керівництву факультету й університету пропозиції про заохочення працівників кафедри, застосуванні до них заходів дисциплінарного впливу, а також про їх звільнення;

-давати працівникам кафедри, аспірантам і студентам обов`язкові для виконання вказівки по забезпеченню навчальної, виховної і науково- дослідної роботи на кафедрі. Видання в межах, своєї компетенції розпоряджень по кафедрі, які регламентують роботу кафедри та є обов`язковими для виконання всіма працівниками кафедри;

-підписувати, візувати та затверджувати документи в межах своєї компетенції;

-відвідувати всі види навчальних занять, заліки та іспити, які проводяться викладачами кафедри;

-вносити керівництву університету пропозиції щодо вдосконалення навчального процесу, змін навчальних планів, внесення нових або скасуванню існуючих дисциплін, обрання тем науково-дослідних робіт;

-готувати характеристики на співробітників кафедри, здобувачів вищої освіти, які навчаються або навчались за напрямом кафедри.

Таким чином, перебуваючи на посаді завідувача кафедри обліку і оподаткування Запорізького національного технічного університету ОСОБА_3 виконує організаційно-розпорядчі функції, внаслідок чого, згідно примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Відповідно до п.21 Посадової інструкції завідувач забезпечує дотримання регламенту «Положення про організацію освітнього процесу в ЗНТУ» при проведенні освітнього процесу, курсових робіт, поточних і рубіжних заходів, а також іспитів і заліків по дисциплінах, відповідно до графіку навчального процесу; аналізує їх результати і докладає про них на засіданнях кафедри та засіданнях вченої ради факультету.

Відповідно до положення «Про організацію освітнього процесу в Запорізькому національному технічному університеті», затвердженого 31.08.2015 року ректором ЗНТУ:

-захист курсового проекту (роботи) проводиться перед комісією у складі двох- трьох викладачів кафедри за участю керівника курсового проекту (роботи).

-семестрові екзамени складаються студентами в період екзаменаційних сесій згідно з розкладом, який затверджується деканом факультету (директором інституту) і доводиться до викладачів і студентів не пізніше, ніж за два тижні до початку сесії. Відхилення від розкладу екзаменів недопустиме. У разі хвороби екзаменатора завідувач кафедри повинен здійснити його заміну і повідомити про це деканат або особисто прийняти екзамен.

-у випадках конфліктної ситуації за мотивованою заявою студента чи викладача, деканом (директором інституту) створюється комісія для приймання екзамену (заліку), до якої входять завідувач кафедри (провідний викладач) і викладачі відповідної кафедри, представники деканату.

-студенти, які одержали під час сесії більше двох незадовільних оцінок, можуть бути відраховані із ЗНТУ. Студентам, які одержали під час сесії незадовільні оцінки, дозволяється ліквідувати академічну заборгованість. Повторне складання екзаменів допускається не більше двох разів з кожної дисципліни: один раз - викладачеві, другий - комісії, яка створюється деканом (директором інституту) за участі завідувача кафедри. Оцінка комісіє є остаточною. Якщо студент під час складання екзамену комісії отримав незадовільну оцінку, то він відраховується з університету.

Згідно затвердженого першим проректором ЗНТУ розкладу іспитів факультету економіки та управління ЗНТУ на IX семестр 2017-2018 навчального року заочного відділення від 21.12.2017 року, іспити у групи ФЕУз-613 затверджені з 31.01.2018 року по 08.02.2018 року за такими дисциплінами: «Глобальна економіка», «Інноваційний розвиток», «Соціальна відповідальність», «Фінансовий аналіз».

Згідно затвердженого від 30.04.2017 року ректором ЗНТУ навчального плану підготовки магістрів з галузі знань «управління та адміністрування» за спеціальністю «облік і оподаткування» заочної форми навчання 2017 року вступу, для групи ФЕУз - 613 м в першому семестрі передбачені диференційовані заліки за такими дисциплінами: «Методологія наукових досліджень в обліку і оподаткуванні», «Оподаткування суб`єктів господарювання», «стратегічний управлінський облік/стратегічний аналіз», які входять до дисциплін кафедри обліку і оподаткування Запорізького національного технічного університету.

Згідно розпорядження завідувача кафедри «Облік і оподаткування» ОСОБА_3 «Про затвердження тем курсових робіт та закріплення наукових керівників» № 1 від 05.09.2017 року, у відповідності з рішенням засідання кафедри щодо затвердження тем курсових робіт студентам факультету економіки та управління групи ФЕУз - 613 м заочної форми навчання зі спеціальності 071 «Облік і оподаткування», за студентом ОСОБА_7 затверджена тема курсової роботи «Аналіз ефективності фінансової діяльності підприємства» та визначено науковим керівником ОСОБА_3

02.02.2018 приблизно о 13 годині, студент заочної форми навчання кафедри обліку і оподаткування факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету групи ФЕУз - 613 м ОСОБА_7 , з метою отримання інформації про форму та порядок здачі зимової екзаменаційної сесії, вернувся до завідувача кафедри обліку і оподаткування факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету ОСОБА_3 .

У вказаний день та час, ОСОБА_3 , знаходячись в коридорі адміністративної будівлі Запорізького національного технічного університету, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 64, біля приміщення кабінету № 277, діючи умисно, із корисливих мотивів, будучи службовою особою, усвідомлюючи встановлений порядок здачі та подальшої перездачі екзаменаційної сесії студентами, повідомила ОСОБА_7 про необхідність передачі їй грошових коштів на загальну суму 8 000 гривень в якості неправомірної вигоди, за вирішення питання щодо успішної здачі відповідної зимової сесії із дисциплін кафедри обліку і оподаткування, а саме: успішного складання заліків, іспитів та захисту курсової роботи, із розрахунку 4000 гривень за курсову роботу та 4000 гривень за іспити та заліки.

08.02.2018 о 09 годині 36 хвилин ОСОБА_7 прибув до адміністративної будівлі Запорізького національного технічного університету за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 64, де біля приміщення кабінету № 277 зустрівся з ОСОБА_3 , після чого вони пройшли до вищевказаного кабінету, та ОСОБА_3 за допомогою встановленого в кабінеті стаціонарного комп`ютеру, діючи умисно, з метою отримання від ОСОБА_7 раніше обумовленої суми неправомірної вигоди за вирішення питання щодо успішної здачі сесії останнім, надала йому в електронному вигляді на особистий флеш-накопичувач ОСОБА_7 , документи в електронному виді, а саме: курсову роботу з дисципліни «Фінансовий аналіз» на тему «Аналіз кредитоспроможності підприємства» та контрольну роботу на тему «Експрес-аналіз фінансового стану підприємства», з метою створення видимості підготовки вказаних матеріалів безпосередньо ОСОБА_7 , вказавши на необхідність роздруківки ним даних документів та виготовлення титульних аркушів до них.

Далі, у вказаний день, о 09 годині 52 хвилини, роздрукувавши надані ОСОБА_3 документи, ОСОБА_7 повернувся до вищевказаного кабінету № 277 з метою написання контрольної роботи, де ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, вказала відповіді у раніше наданій йому контрольній роботі на тему «Експрес-аналіз фінансового стану підприємства».

В подальшому, у вказаний день, о 10 годині 34 хвилини, ОСОБА_7 , переписавши надані ОСОБА_3 відповіді по контрольній роботі, вийшов до коридору, де біля кабінету № 277 в ході розмови з ОСОБА_3 , остання підтвердила свої наміри отримати від ОСОБА_7 неправомірну вигоду за вирішення нею питання щодо успішної здачі сесії з дисциплін кафедри обліку і оподаткування, повідомивши, що поставить йому оцінки «відмінно» з дисциплін її кафедри. Також, ОСОБА_3 в ході даної розмови повідомила ОСОБА_7 про необхідність передачі їй оговореної суми неправомірної вигоди в сумі 8 000 гривень шляхом маскування їх між аркушами паперу та в полімерному файлі.

Далі, у вказаний день, о 11 годині 16 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді завідувача кафедри обліку і оподаткування факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в службовому кабінеті №277, розташованому на другому поверсі головного корпусу Запорізького національного технічного університету за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 64, одержала від ОСОБА_7 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 8000 гривень, замасковану між аркушами паперу та в полімерному файлі, за вирішення питання, щодо успішного захисту курсової роботи з дисципліни «Фінансовий аналіз», іспитів з дисциплін «Глобальна економіка», «Інноваційний розвиток», «Фінансовий аналіз», диференційованих заліків з дисциплін «Методологія наукових досліджень в обліку та оподаткуванні», «Оподаткування суб`єктів господарювання», «стратегічний правлінський облік/стратегічний аналіз», які входять до дисциплін кафедри обліку та оподаткування Запорізького національного технічного університету.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину не визнала та пояснила, що вона працювала завідувачкою кафедри обліку і оподаткування факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету. Пам`ятає, що у їх навчальному закладі навчався студент ОСОБА_7 , який перевівся із ЗНУ на заочну форму навчання. У лютому 2018 року була призначена екзаменаційна сесія у тому числі і щодо дисциплін, які вона викладала. ОСОБА_7 майже не відвідував заняття, посилаючись на зайнятість на роботі, а на початку лютого 2018 року він став їй наполегливо телефонувати та питати, як йому здати сесію. На початку сесії вона була у відпустці, тому не спілкувалась зі ОСОБА_7 , а 08.02.2018 побачила його біля кафедри, він став умовляти допомогти йому та посилався на те, що йому обіцяли сприятливі умови для навчання. Так як у студента не були здані ані контрольні, ані курсові роботи, він не знав, з чого почати вона дала йому зразки завдань, які необхідно було роздрукувати та виконати. У той день був призначений іспит у його групи, але аудиторії були зайняті, тому частину студентів вона посадила на кафедрі та дала завдання для виконання, у тому числі і ОСОБА_7 . Дійсно, деякі питання вона допомагала йому виконати, решту він робив сам. Далі вона сказала йому залишити документи, які він приніс, на кафедрі, однак ніякі грошові кошти у нього вона не вимагала та не просила надавати, про те, що серед документів у файлі він залишив і грошові кошти, вона не знала. Студент не давав їй залікову книжку, оцінку за іспит вона йому не ставила, тому отримувати грошові кошти за нібито хорошу оцінку за залік вона не могла. Вважає, що ОСОБА_7 вчинив провокативні дії щодо неї за допомогою працівників СБУ, намагаючись таким чином покращити своє навчання у ЗНТУ. Крім того зауважила, що у неї склались неприязнені відносини із деякими викладачами на кафедрі, які намагаються її обмовити та позбавити таким чином посади.

Не дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він навчався на заочній формі навчання у ЗНТУ, він був також старостою групи. На початку екзаменаційної сесії він підійшов до ОСОБА_3 та запитав, що треба перездати чи доздати, щоб успішно пройти іспит, на що отримав відповідь, що за контрольну роботу та залік необхідно сплатити грошові кошти. Він з`ясовував, чи можна не платити, але ОСОБА_3 сказала, що тільки таким чином. Оскільки він навчався на бюджетній формі навчання, він побоювався відрахування, тому пішов до СБУ та повідомив про вимагання з нього грошових коштів. Слідчі дали йому грошові кошти, встановили камери та він пішов до ОСОБА_3 . Остання дала йому флеш-накопичувач із завданнями, які він роздрукував. Далі він став на кафедрі писати контрольні роботи, а ОСОБА_3 йому диктувала вірні відповіді. За вказівкою ОСОБА_3 він поклав обумовлені раніше грошові кошти у сумі 8000 грн. (4000 грн за курсову та 4000 грн за залік) у файл між аркушами паперу та поклав їх до шухлядки столу на кафедрі біля виходу. Це місце йому вказала ОСОБА_3 . Він також запитав, які оцінки він отримає, вона запитала: «Які потрібні?». Він відповів, що бажає 4 або 5 балів. Також ОСОБА_3 обіцяла допомогу із іншими предметами. Зазначив, що грошові суми йому назвала сама ОСОБА_3 , його обурив той факт, що без грошей він не зможе здати залік, тому він і вирішив звернутися до СБУ, оскільки раніше за іспити ніколи не платив.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснили, що вони були присутні у якості понятих під час помітки грошових коштів працівниками СБУ. Грошові кошти правоохоронці віддали хлопцю на ім`я ОСОБА_10 та повідомили, що розслідується справа щодо вимагання грошових коштів у розмір 8000 грн. За їх участі працівники правоохоронних органів провели обшук на кафедрі обліку та оподаткування ЗНТУ, де у шухляді столу у файлі посеред документів знайшли грошові кошти. Додатково повідомили, що їх залучили до слідчих дій через деканат їх навчального закладу на прохання працівників СБУ. ОСОБА_3 вони раніше не знали.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що у 2018 році він супроводжував кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 за фактом вимагання грошових коштів як оперативний працівник УСБУ, виконував усі доручення слідчого. Пам`ятає, що грошові кошти були державні, вони були видані спеціально для документування цього злочину. Усі складені ним протоколи він передавав слідчому після виконання його доручень
Будучи допитаною у якості свідка ОСОБА_12 зазначила, що вона працює викладачем на кафедрі обліку і оподаткування факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету, ОСОБА_3 була завідувачкою кафедри. У той день вона знаходилась на кафедрі та роздруковувала білети для студентів. ОСОБА_3 сиділа за своїм столом та займалась своїми справами, можливо у той день у неї був іспит. Пам`ятає, що на кафедрі сидів хлопець та щось писав, це був студент ОСОБА_3 . Потім через деякий час до кафедри зайшли працівники правоохоронних органів та стали проводити обшук. У шухляді столу, який призначений для студентів, вони знайшли грошові кошти у файлі. Яким чином у столі опинились грошові кошти та кому вини належать, вона не знає. Зі слів ОСОБА_3 вона знає, що студент ОСОБА_7 неодноразово до неї приходив із проханням допомогти здати сесію, він був дуже наполегливим.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 більше десяти років працює на кафедрі обліку і оподаткування. Майже одразу після приходу останньої, вона запровадила практику отримання грошових коштів від студентів за курсові роботи. До керівництва надходили скарги від батьків та студентів, ставилось питання про її звільнення, але колеги не проголосували за це та ОСОБА_3 продовжила працювати. Ця ситуація виникла давно. Про події 2018 року їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 надала суду такі пояснення, що до 2016 року вона працювала викладачем на кафедрі обліку і оподаткування. За час роботи у неї та ОСОБА_3 склались неприязнені відносини, оскільки вона не поділяла методи роботи ОСОБА_3 зі студентами. Їй відомо, що одна студентка не могла захистити дипломну роботу, оскільки ОСОБА_3 ставили їй погані оцінки. Достовірних даних щодо отримання ОСОБА_3 хабарів від студентів вона не знає, однак на їх кафедру та до керівництва неодноразово надходили скарги з цього приводу саме на цього викладача.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він займає посаду декана факультету економіки та управління підприємством ЗНТУ. ОСОБА_3 прийшла до них працювати у 2014 році, потім після створення нової кафедри- облік та аудит вона її очолила. Про події лютого 2018 року йому нічого не відомо т.я. він перебував на лікарняному. Додатково роз`яснив, що за встановленими правилами до початку екзаменаційної сесії студенти повинні здати контрольні роботи та захистити курсову. Якщо студент має якісь проблеми із написанням роботи, він може отримати методичну допомогу у викладача та прийти на консультацію. За якість підготовки студентів відповідальність несе викладач.
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні зауважила, що вона була студентом ЗНТУ, навчання завершила у 2014 році. Пам`ятає, що на 5 курсі їх групу не допускали до захисту дипломної роботи, поки вони не подарують принтер або кондиціонер. ОСОБА_3 вимагала накрити стіл за списком блюд, який вона надасть. Усе було дуже коштовним. Вона відмовилась здавати кошти, тому за дипломну роботу отримала 3 бали. Потім вона зверталась зі скаргою на неправомірні дії ОСОБА_3 до керівництва ЗНТУ, однак ніяких суворих заходів вжито не було. Про події 2018 року їй нічого не відомо.
Свідок захисту ОСОБА_17 суду пояснила, що вона працює викладачем кафедри облік та аудит ЗНТУ. Пам`ятає, що 08.02.2018 вона бачила студента ОСОБА_7 , який шукав ОСОБА_3 вона йому порекомендувала їй зателефонувати. Пізніше на кафедру зайшли ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , студент сів писати контрольну роботу, ОСОБА_3 до нього не підходила, а потім взагалі пішла до аудиторі приймати іспит, за цей час ОСОБА_7 пішов, чи залишав він щось на кафедрі, вона не бачила. Коли ОСОБА_3 повернулась, студента не було. Майже одразу зайшли працівники СБУ та почали обшук у кабінеті. Гроші знайшли у шухляді столу, який визначений для роботи студентів, до цього столу ніхто з викладачів відношення не має та за ним не працює. Працівникам УСБУ ОСОБА_3 говорила, що до грошових коштів ніякого відношення не має.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона навчалась у ЗНТУ у 2018 році та була старостою групи. 08.02.2018 у їх групи був призначений іспит у ОСОБА_3 , тому вона заходила на кафедру, щоб задати запитання з приводу іспиту, та бачила студента ОСОБА_7 , який сидів на кафедрі та щось писав. ОСОБА_3 декілька разів приходила до них в аудиторію, була дуже заклопотана іншими справами, щоб вона допомагала ОСОБА_7 вона не бачила. Знає, що кафедрі є стіл для студентів, він стоїть одразу біля входу. Про обставини передачі грошових коштів їй нічого не відомо.
Крім того, провина обвинуваченої ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 лютого 2018 року, згідно якого ОСОБА_7 повідомив про те, що завідувач кафедри ЗНТУ ОСОБА_3 вимагає неправомірну вигоду за успішну здачу сесії у розмірі 4000 грн. та за здачу курсової роботи також 4000 грн (т.1 а.с. 67-68)

- постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 06.02.2018 (т.1 а.с. 70-71), зі змісту якої вбачається, що прокурором було доручено проведення цієї негласної (слідчої) розшукової дії слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області (т.1 а.с. 69), дозволено застосовувати спеціальні ідентифіковані (помічені) або несправжні (імітаційні) засоби, до проведення зазначеної негласної слідчої (розшукової) дії залучено ОСОБА_7 та безпосередньо протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 26.02.2018 ( т.1 а.с. 103), згідно якого 08.02.2018 було задокументовано факт передачі потерпілим ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 8000 грн завідувачці кафедри ОСОБА_3 за позитивне вирішення питання щодо здачі студентом ОСОБА_7 зимової сесії.

У судовому засіданні захисник вважав вказані докази недопустимими з огляду на те, що постанова прокурора ОСОБА_4 , від 06.02.2018 є немотивованою, не зазначено про можливість отримання доказів іншим чином, обґрунтування відсутності провокування не приведено, підстав вважати, що ОСОБА_3 вимагала неправомірну вигоду у прокурора не було. Крім того вважали, що сам протокол про результати проведеної НСРД складений із порушенням строків його складання, оскільки він закінчився відкритим фіксуванням, тому повинен бути складений не пізніше ніж через 24 години та у присутності особи, щодо якої проводилась негласна слідча дія.

Аналізуючи доводи захисника, суд враховує положення ст. 271 КПК України, згідно якої контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться в таких формах:

1) контрольована поставка;

2) контрольована та оперативна закупка;

3) спеціальний слідчий експеримент;

4) імітування обстановки злочину.

Про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол, до якого додаються речі і документи, отримані під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Якщо контроль за вчиненням злочину закінчується відкритим фіксуванням, про це складається протокол у присутності такої особи. Порядок і тактика проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки, спеціального слідчого експерименту, імітування обстановки злочину визначається законодавством.

Прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених статтею 251 цього Кодексу, зобов`язаний:

1) викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину;

2) зазначити про застосування спеціальних імітаційних засобів.

Згідно Наказу від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5 «Про затвердження Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні» п. 1.12.4 спеціальний слідчий експеримент полягає у створенні слідчим та оперативним підрозділом відповідних умов в обстановці, максимально наближеній до реальної, з метою перевірки дійсних намірів певної особи, у діях якої вбачаються ознаки тяжкого чи особливо тяжкого злочину, спостереження за її поведінкою та прийняттям нею рішень щодо вчинення злочину. Пунктами 4.1 та 4.2 передбачено, що протокол про хід і результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії (або її етапів) складається слідчим, якщо вона проводиться за його безпосередньої участі, в інших випадках - уповноваженим працівником оперативного підрозділу, і повинен відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження. Періодичність складання протоколів залежить від виду негласної слідчої (розшукової) дії, терміну її проведення (одномоментно чи упродовж часу), від доручення слідчого, прокурора, але в будь-якому випадку безпосередньо після отримання фактичних даних, які можуть використовуватись як докази для встановлення місця перебування особи, що розшукується, про кожний випадок огляду, виїмки, дослідження матеріалів про результати негласної слідчої дії тощо.

Аналіз досліджених судом доказів та нормативних документів, які регулюють питання складання протоколів за результатами проведення негласних слідчих дій, приводить суд до висновку про те, що у даному випадку контроль за вчиненням злочину за участю ОСОБА_7 не було завершено у формі відкритого фіксування, оскільки залучена до його проведення особа покинула місце вчинення злочину, а фігурант злочину ОСОБА_3 була затримана через деякий час після припинення злочину отримання неправомірної вигоди, тому слідчий мав право на власний розсуд вирішувати час складання відповідного протоколу, що не суперечить нормам КПК України.

Інші посилання захисника щодо невідповідності змісту постанови нормам КПК України суд також відкидає, оскільки прийняття цього рішення належить до виключної компетенції прокурора, постанова про проведення контролю за вчиненням злочину винесена у межах його повтоважань та із дотриманням норм ст. 271 КПК України.

- постановою слідчого про залучення ОСОБА_7 до проведення негласних слідчих дій від 06.02.2018 (т. 1 а.с. 102).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 зауважував на те, що постанова від 06.02.2018 винесена слідчим без погодження керівником органу досудового розслідування у порушення вимог ст. 272 КПК України та у справі немає заяви ОСОБА_7 щодо його згоди на конфіденційне співробітництво, тому він взагалі незаконно приймав участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки немає доступу до державної таємниці.

Але суд не погоджується із такими висновками сторони захисту та зазначає, що відповідно до ст. 275 КПК України під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право використовувати інформацію, отриману внаслідок конфіденційного співробітництва з іншими особами, або залучати цих осіб до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, передбачених цим Кодексом. В той же час як вбачається зі змісту постанови від 06.02.2018 саме прокурором було прийнято рішення про контроль за вчиненням злочину, під час якого дозволено залучити ОСОБА_7 , у подальшому на виконання вимог ст. 275 КПК України відповідна постанова була винесена слідчим, тому суд вважає, що усі норми кримінального-процесуального законодавства в цій частині були дотримані належним чином.

Відповідно до п. 5.1 Наказу від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5 «Про затвердження Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні» постанова слідчого, прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії та додатки до нього, протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які містять відомості про факт та методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а також відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться або планується проведення такої дії, розголошення яких створює загрозу національним інтересам та безпеці, підлягають засекречуванню. При цьому, інших застережень, у тому числі і з приводу залучення до конфіденційного співробітництва виключно осіб, які мають доступ до державної таємниці, зазначений нормативний акт не місить, тому аргументи захисника з приводу незаконної участі ОСОБА_7 у проведенні НСРД є припущенням та відкидаються судом.

-протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованого засобу грошових коштів від 08.02.2018, згідно якого у присутності двох понятих працівниками УСБУ у Запорізькій області було проведено огляд грошових коштів 6800 грн купюрами номіналом по 200 грн., грошових коштів у розмірі 200 грн купюрами номіналом по 100 грн, та грошових коштів 1000 грн. номіналом по 50 грн., які були помічені за допомогою спеціального невидимого люмінісцентного барвника «Светлячок-М» та вручені ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 72-88).

У судовому засіданні захисник зазначав про те, що вказаний протокол є недопустимими доказом, оскільки його склав о/у УСБУ України у Запорізькій області ОСОБА_19 , який не мав відповідних повноважень, оскільки жодного доручення на проведення такої слідчої дії він не отримував, доручення від слідчого або прокурора відсутні у матеріалах кримінального провадження та стороні захисту не відкривались.

Оцінюючи наданий суду доказ, суд бере до уваги вимоги ст. 273 КПК України про те, що за рішенням керівника органу досудового розслідування, прокурора під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій можуть бути використані заздалегідь ідентифіковані (помічені) або несправжні (імітаційні) засоби. З цією метою допускається виготовлення та використання спеціально виготовлених речей і документів, створення та використання спеціально утворених підприємств, установ, організацій. Використання заздалегідь ідентифікованих або несправжніх (імітаційних) засобів з іншою метою забороняється.

Положення даної норми не дають чіткого визначення порядку виготовлення, утворення несправжніх (імітаційних) засобів для проведення конкретних негласних слідчих дій, оформлення відповідного протоколу і взагалі не визначають процесуального порядку виготовлення та використання ідентифікованих (помічених) засобів.

Засобами, що використовуються під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, виходячи зі змісту ст. 273 КПК, є: реальні матеріальні об`єкти, що мають індивідуальні ідентифікаційні ознаки (наприклад, серія та номер грошової купюри певного номіналу) або спеціально помічені (тобто на них нанесені певні позначки у зв`язку із проведенням негласної слідчої (розшукової) дії); несправжні (імітаційні) засоби речі і документи, які спеціально виготовлені для проведення негласної слідчої (розшукової) дії, що повністю або частково мають ознаки матеріальних об`єктів. Під ідентифікованими (поміченими) засобами слід розуміти об`єкти матеріального світу (речі, предмети, документи), на які при проведенні НСРД заздалегідь було нанесено спеціальну позначку, завдяки якій їх можна відрізняти від подібних. Як правило, під такими засобами у кримінальному провадженні виступають грошові купюри різного номіналу, що можуть бути ідентифікованими або поміченими

Аналізуючи норми кримінального процесуального законодавства, а саме: глави 21 Негласні слідчі (розшукові) дії, суд зазначає, що огляд та вручення заздалегідь ідентифікованого засобу-грошових коштів не є окремою негласною слідчою (розшуковою) дією, вид яких визначено у розділі 2 та 3 вказаної вище глави, при цьому використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) або несправжніх (імітаційних) засобів є лише окремою частиною проведення контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту.

Так, у даному випадку рішення про дозвіл на використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів було прийнято прокурором у постанові про проведення контролю за вчиненням злочину, що відповідає вимогам ст. 271 КПК України ( т.1 а.с. 70-71).

Дійсно, зі змісту протоколу від 08.02.2018 року вбачається, що вказана слідча дія була проведена на виконання постанови про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів від 07.02.2018. Так, під час останнього судового засідання постанова прокурора аналогічного змісту та доручення у порядку ст. 36 КПК України на проведення цієї слідчої дії були надані для огляду суду, однак суд визнає ці процесуальні документи недопустимими доказами, оскільки вони не були відкриті стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України, що не оспорювали сторони у судовому засіданні.

Так, відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також той факт, що зазначені два документи не були відкриті стороні захисту, їх найменування відсутні у реєстрі матеріалів кримінального провадження, при цьому вони не мають у собі ознак нових доказів, отриманих під час судового засідання, тому у даному випадку суд відкидає зазначені документи із числа доказової бази через їх недопустимість.

В той же час, оцінюючи дотримання процесуального порядку під час проведення контролю за вчиненням злочину, під час якого здійснювався огляд та вручення заздалегідь ідентифікованого засобу грошових коштів, суд бере до уваги, що допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_19 пояснив, що проводив усі слідчі дії, у тому числі і негласні на підставі доручень слідчого, про результати їх проведення складав протоколи та надавав слідчому, він був визначений як співробітник УСБУ, закріплений за розслідуванням кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 .

Крім того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснили, що вони були присутні у якості понятих під час помітки грошових коштів працівниками СБУ. Грошові кошти правоохоронці віддали хлопцю на ім`я ОСОБА_10 та повідомили, що розслідується справа щодо вимагання грошових коштів у розмір 8000 грн.
Також судом було встановлено, що грошові кошти були видані працівникам СБУ у Запорізькій області для використання при проведенні контролю за вчиненням злочину з Державного бюджету України (т. 2 а.с. 121), що відповідає вимогам діючого законодавства. При цьому доводи захисту про те, що вказаний доказ не був їм відкритий під час досудового розслідування, тому є недопустимим, суд відкидає, оскільки відповідна довідка була отримана прокурором на запит під час судового розгляду 06.05.2019, здійснені заходи для відкриття цього доказу у судовому засіданні, але захист відмовився із ним знайомитися.

За таких обставин, враховуючи, що порушень під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину, під час якого використовувались заздалегідь ідентифіковані грошовї засоби, судом не встановлено, вручення грошових коштів було проведено із дотриманням норм КПК України, оперативні працівники СБУ в Запорізькій області здійснювали оперативне супроводження даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що підстав для визнання протоколу від 08.02.2018 недопустимим доказом не вбачається.

- протоколом обшуку від 08.02.2018 (т.1 а.с. 89-99), відеозапис якого був відтворений у судовому засіданні, під час якого у приміщенні кабінету № 277 адміністративної будівлі ЗНТУ за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 64, під час якого було із верхньої шухляди комп`ютерного столу, який розташований праворуч від входу в приміщення кабінету, було вилучено полімерний файл із двома аркушами паперу білого кольору формату А4, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 8000 грн, перетягнуті резинкою жовтого кольору, які були вилучені. У подальшому проведено змиви з рук ОСОБА_3 . У подальшому 09.02.2018 отримана ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку ( т.1 а.с 100-101)

Стороною захисту було заявлено про порушення норм КПК України під час проведення обшуку кабінету, де перебувала ОСОБА_3 , оскільки не було запрошено захисника, чим грубо порушені конституційні права особи, оскільки на той момент ОСОБА_3 вже була затримана, оскільки її примусили залишатися у кабінеті під час обшуку Крім того, під час обшуку фактично проведено освідування особи (відібрання змивів з рук), однак постанова прокурора з даного питання не виносилась.

Вирішуючи заявлене стороною захисту клопотання, суд бере до уваги, що на момент проведення обшуку (08.02.2018 з 11.32 годин та до 16.44 годин) ОСОБА_3 не мала статусу затриманої особи, оскільки згідно протоколу затримання саме о 17.44 годині (тобто після завершення обшуку та доставлення особи до відділу поліції) було складено відповідний протокол у присутності захисника ОСОБА_20 .

Відповідно до ч.3 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність. Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Згідно відеозапису процесу проведення обшуку, ОСОБА_3 не заявляла про залучення захисника, після отримання статусу затриманої особи, слідчим було забезпечено право на захист належним чином шляхом залучення захисника із Центру з надання безоплатної правової допомоги, тому в цій частині порушень судом не встановлено.

Однак, судом видаються слушними доводи сторони захисту з приводу порушення порядку проведення освідування затриманої особи та відібрання у неї біологічних зразків для дослідження, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 241 КПК України освідування здійснюється на підставі постанови прокурора, яка у даному випадку не виносилась, тому суд вважає, що обставини, які стосуються відібрання змивів із долоней ОСОБА_3 під час проведення обшуку приміщення, неможна вважати належними та допустимими доказами по справі в цій частині.

Крім того, прокурором надано суду у якості доказу провини ОСОБА_3 висновок експерта № 6-108 від 20.03.2018 (т. 1 а.с.173-182), згідно якого проводилось дослідження грошових коштів тридцяти чотирьох купюр номіналом по 200 грн, двох купюр номіналом 100 грн., двадцяти купюр номіналом 50 грн, та змивів з долоней обвинуваченої. Однак, зазначений доказ в частині дослідження змивів з долоней обвинуваченої не може бути допущений судом до доказової бази, оскільки судом було визнано таким, що отримано із порушенням норм КПК України змиви з долоней, а тому і всі похідні від нього докази не можуть використовуватися судом під час вирішення питання про наявність у діях обвинуваченої складу інкримінованого йому злочину, керуючись правилом «плоди отруйного дерева». В іншій частині в частині дослідження речових коштів, на яких виявлено спеціальні хімічна речовина люмінофор, суд бере до уваги вказаний вище висновок експерта.

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії спостереження за особою щодо ОСОБА_7 ( т.1 а.с. 113), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/694т від 06.02.2018 (т.1 а.с. 109-110), згідно якого були зафіксовані факти пересування ОСОБА_7 08.02.2018 між будівлею ЗНТУ та вул. Тургенєва у м. Запоріжжя;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії спостереження за особою ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 114), проведеної на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/695т від 06.02.2018 (т.1 а.с. 111-112), згідно якого було зафіксовано момент прибуття ОСОБА_3 до будівлі ЗНТУ на своє робоче місце;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії- аудіо-, відео контроль ОСОБА_7 ( т.1 а.с 122-128), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/694т від 06.02.2018 (т.1 а.с. 109-110), звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні. Так, 08.02.2018 о 9.36 відбувалась зустріч ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та між ними відбувалась розмова з приводу роздруківки контрольної роботи, яку вона передала ОСОБА_7 у електронному вигляді на флеш-накопичувачі, додавання до неї титульного листа та роздруківки білету, який у подальшому необхідно було заповнити на кафедрі за її допомогою. Далі о 10.34 після здачі курсової та написання контрольної роботи ОСОБА_7 запитує у ОСОБА_3 , яку оцінку вона поставить, каже, що хоче «п`ять», далі запитує, чи може вона допомогти із здачею інших предметів на іншій кафедрі, ОСОБА_3 надає рекомендації звернутися до ОСОБА_21 . Потім ОСОБА_22 перепитує: «То есть остается четыре и четыре?» ОСОБА_3 відповідає позитивно та зазначає: « придете, положите в файл два листа. Просто в файлик два листа и..» О 11.14 ОСОБА_3 зазначає: «Вы мне работу сдавайте, а вот это все остальное положите где-то просто на кафедре». А далі уточнює: «Слушайте, то что Вы отдельно принесли, просто уберите оттуда, потому что зачем оно мне там в этом…. Положите на том столе.»

Аналізуючи зміст вказаних розмов суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 спочатку підтвердила раніше обумовлену суму неправомірної вигоди (четыре и четыре), маючи на увазі гривневий еквівалент у загальній сумі 8000 грн., а потім особисто повідомила ОСОБА_7 , яким чином необхідно замаскувати грошові кошти (покласти у файл між двома аркушами паперу) та покласти на столі на кафедрі, але не на її столі.

Дійсно, із наданих на дослідження звукозаписів не випливає, що ОСОБА_3 називає безпосередньо розмір грошових коштів, не вимовляє слова тисячі чи гривні, але, враховуючі особливість злочинів, пов`язаних із отриманням неправомірної вигоди, суд приходить до висновку, що вони пов`язанні із застосуванням заходів конспірації та маскування своїх дій з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення корупційних злочинів, тому посилання захисту про те, що зміст зафіксованих розмов не підтверджує факт отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди суд оцінює критично.

Крім того, захисник посилався на те, що дозвіл на проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії було отримано у порушення норм КПК України, оскільки слідчим суддею було одночасно вирішено питання про надання дозволу на три такі дії, що не передбачено законом. Однак, суд не погоджується із такими доводами сторони захисту, оскільки як встановлено у судовому засіданні, проведення НСРД здійснювалось після отримання на це дозволу слідчого судді, у порядку, передбаченому КПК України, який не вказує, що на кожну таку дію необхідно отримувати окрему ухвалу суду, при цьому підстави для надання такого дозволу були проаналізовані слідчим суддею Апеляційного Суду Запорізької області, про що постановлена відповідна ухвала.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що ОСОБА_7 не мав доступу до державної таємниці та не мав права брати участь у проведенні негласних слідчих дій, про що судом було вказано вище, оскільки така вимога законодавством не висувається.

Також суд вважає помилковим припущення захисника про незаконність проведення цієї слідчої дії, оскільки на сьогодні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, при тому, що проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- та відео контролю за вчиненням злочину допускається лише у тяжких та особливо тяжких злочинах. Так, як вбачається з ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області, на момент розгляду клопотання слідчого розслідування здійснювалось у межах кримінального провадження, яке мало попередню кваліфікацію за ч.3 ст. 368 КК України, яка у подальшому була змінена через недоведеність кваліфікуючої ознаки, що повністю відповідає вимогам КПК України.

Оскільки зі змісту протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії вбачається, що під час його проведення застосовувались носії інформації диск DVD-R № 59/3/1-183т та диск DVD-R № 59/3/1-184т, зміст відеозапису та змісту протоколу є ідентичними, підстав вважати, що вказані матеріальні носії не є оригіналами, або мають ознаки підробки чи зміни їх змісту, не вбачається.

Також суд не погоджується із посиланнями сторони захисту на порушення строків складання протоколів за результатами НСРД, про що було зазначено вище.

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії- аудіо-, відео контроль ОСОБА_3 (т.1 а.с 141-147), проведеного на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Запорізької області № 10/695т від 06.02.2018 (т.1 а.с. 111-112), звукозапис якого був відтворений у судовому засіданні. Зміст вказаного протоколу та відеозапису є ідентичним, викладеному вище, оскільки розмови відбувалися між тими самими особами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у той самий день та із дотриманням того самого процесуального порядку, який був проаналізований вище. Яких-небудь порушень норм КПК України судом не встановлено.

-протоколом огляду від 26.03.2018, під час якого було оглянуто флеш-носій, на якому виявлено три текстові документи: «Білет ФА, КР ФА та КУР ФА кредитоспрм.» ( т.1 а.с. 149-152).

-протоколом огляду від 10.04.2018, під час якого було проведено огляд мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 , та були виявлено листування із абонентом « ОСОБА_23 » та вхідні та вихідні дзвінки між цими абонентами ( т.1 а.с 155-162).

Під час судового розгляду захисник посилався на те, що для огляду вказаного телефону слідчий повинен був отримати дозвіл від слідчого судді, оскільки такі дії пов`язані із втручанням у право на приватне спілкування, тому вказаний доказ є недопустимим.

Відповідно до ст. 258 КПК України ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання. Спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб. Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: 1) аудіо-, відеоконтроль особи; 2) арешт, огляд і виїмка кореспонденції; 3) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; 4) зняття інформації з електронних інформаційних систем.

Зі змісту наведеної вище норми права вбачається, що втручання у приватне спілкування може відбуватися лише безпосередньо під час його здійснення тобто у момент передання інформації між абонентами. У такому разі закон вимагає отримання дозволу слідчого судді на проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

У судовому засіданні встановлено, що під час огляду телефону ОСОБА_7 не здійснювалося зняття інформації безпосередньо під час її передання між абонентами, проводився огляд вже відправленої та отриманої іншим абонентом інформації за добровільною згодою одного з абонентів, тому вважати таким, що порушує право особи на приватне спілкування, отримання інформації із телефону ОСОБА_7 після спливу певного проміжку часу шляхом огляду його мобільного телефону, неможна, оскільки закон не вимагає отримання попереднього дозволу слідчого судді перед проведенням такої слідчої дії як огляд предметів. За таких обставин вважати недопустимим доказом протокол огляду мобільного телефону від 10.04.2018 року та інші похідні від цього протоколу доказів підстав не вбачається.

-протоколом огляду грошових коштів від 23.03.2018, вилучених під час обшуку, в розмірі 8000 грн. ( т.1 а.с. 183-185)

-висновком експерта № 5-38 від 15.03.2018, згідно якого на USB-Flash накопичувачі «Transcend» виявлений каталог, іменований як «Скрипка», з файлами ( т. 1 а.с. 191-198)

-протоколом огляду від 23.03.2018 речових доказів, які були вилучені під час обшуку 08.02.2018 ( т. 1 а.с. 199-200)

-копією положення про організацію освітнього процесу у Запорізькому національному технічному університеті ( т.1 а.с. 212-268)

-витягом з наказу № 362-к від 02.12.2013 про призначення ОСОБА_3 на посаду завідувача цієї ж кафедри як обрану за конкурсом на умовах контракту з 02.12.2013 до 01.12.2020 ( т.2 а.с.5)

-документами особової справи ОСОБА_3 (т.2 а.с. 6-23)

-розпорядженням про затвердження тем курсових робіт від 05.09.2017 ( т.2 а.с. 33-36), згідно якого науковим керівником студента ОСОБА_7 була визначена ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду від 24.04.2018 навчальних планів групи ФЕУз-613, згідно якого студенти цієї групи складали іспити з чотирьох дисциплін та складали чотири заліки (т.2 а.с. 42-45);

-копією витягу з журналу, згідно якого 08.02.2018 ОСОБА_3 отримала відомості для заповнення з предметів «Оподаткування суб`єктів господарювання» (залік), «Фінансовий аналіз» (іспит), «Фінансовий аналіз» (курсова робота) ( т.2 а.с. 46)

-копіями звернень та прийнятих рішень у зв`язку із перевіркою діяльності ОСОБА_3 за скаргами інших студентів ЗНТУ у 2017 році ( т.2 а.с. 81-93)

-речовими доказами, дослідженими під час судового засідання.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначала про те, що не отримувала грошові кошти від ОСОБА_7 , натомість сам студент наполегливо телефонував їй ще з січня 2018 року та намагався із нею зустрітися, тому вважає його дії провокацією з огляду на те, що він з власної волі та умисно залишив на кафедрі грошові кошти з метою її дискредитувати та незаконно звинувати у тому, чого вона не вчиняла.

Дійсно, відповідно до ч.3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції. Визначення провокації наведене у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 05лютого 2008 року.

Згідно цього визначення, провокація з боку правоохоронних органів: має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Баннікова проти Росії від 26 травня 2016 року для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низьку критеріїв, а саме: змістовний та процесуальні критерії. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність або відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо.

Перевіряючи дії ОСОБА_7 та працівників правоохоронних органів на предмет ймовірної провокації з їх боку, суд враховує, що як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пропозиція сплатити грошові кошти за успішну здачу курсової роботи, заліку та іспиту виходила саме він ОСОБА_3 , яка назвала суму грошових коштів, які необхідно їй передати. У подальшому саме вона визначила спосіб та місце, де необхідно залишити грошові кошти ( покласти у файл між аркушами паперу та залишити на столі на кафедрі біля входу), що підтверджується у тому числі і результатами аудіо-, відеоконтролю за вчиненням злочину. Зі змісту розмов між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вбачається, що викладач надала обіцянку студенти поставити йому оцінку «відмінно», хоча на той момент не перевірила ані курсову роботу, ані відповіді на залік та іспит. Більш того, ОСОБА_3 самостійно записала на флеш-носій ОСОБА_7 готову курсову роботу та роз`яснила, що до неї необхідно додати лише титульний аркуш, що свідчить про те, що вона підготувала матеріал для ОСОБА_7 заздалегідь, розуміючи, що вчиняє дії в інтересах ОСОБА_7 , у зв`язку із отриманням від нього неправомірної вигоди. Наприкінці розмови із студентом ОСОБА_3 запитує: «Я могу спать спокойно?», що на думку суду означає обізнаність обвинуваченої у неправомірності своїх дій та настання можливих наслідків. При цьому, жодного разу вона не відмовилась від отримання грошових коштів, своє рішення не змінила, при тому, що ОСОБА_7 не наполягав та не нагадував про домовленість. Все вищевикладене свідчить про відсутність провокації з боку правоохоронних органів в даному випадку.

У судовому засіданні ОСОБА_3 зазначала, що слова «четыре и четыре» на звукозаписі означають не розмір грошових коштів, а кількість іспитів та заліків, які у тому семестрі здавала група ОСОБА_24 . Однак, суд не погоджується із таким роз`ясненням обвинуваченої та зазначає, що зі змісту розмов видається очевидним, що ОСОБА_3 пообіцяла ОСОБА_24 поставити задовільні оцінки за дисципліни, які вона викладала, та за курсову роботу, та повідомила, яким чином можна отримати допомогу від викладачів на інших кафедрах, та на запитання ОСОБА_7 : «Так все-таки остается четыре и четыре?» відповіла позитивно, при цьому розмова про загальну кількість дисциплін взагалі не відбувалась.

Той факт, що грошові кошти, які були вилучені під час обшуку, не знаходились безпосередньо при ОСОБА_3 , не має вирішального значення для визначення питання про винуватість особи, оскільки під час обшуку у приміщенні кафедри, де ОСОБА_3 мала робоче місце та знаходилась у той момент, грошові кошти були знайдені саме у тому місці, у якому їх залишив ОСОБА_7 , та у тому вигляді, який повідомила ОСОБА_3 (у файлі між аркушами паперу). Крім того, усі вилучені грошові кошти мали сліди світіння люмінофору за своїми серіями та номерами повністю співпадали із тими, які були використані під час контролю за вчиненням злочину. Даних про те, що грошові кошти могли належати іншим особам, які перебували на кафедрі, немає.

Оцінюючи достовірність показань свідка ОСОБА_7 , суд зауважує, що останній не має неприязнених відносин із ОСОБА_3 , за власною ініціативою звернувся до правоохоронних органів та повідомив про злочин з боку викладача, під час судового засідання був допитаний безпосередньо судом, його пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи. Посилання ж захисту на те, що ОСОБА_7 порушив закон під час повторного навчання на бюджетній формі за згодою керівництва закладу, тому був зацікавлений у співробітництві із правоохоронними органами, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, тому відкидаються судом.

Таким чином, аналіз досліджених під час судового засідання доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку дає можливість стверджувати, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 368 КК України, тому що вона вчинила умиснi дії, які виразилися в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинила корупційний злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, на сьогодні має офіційне місце роботи та дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання.
На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та дані про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, що буде відповідати принципам та меті його призначення, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати керівні посади та посади, пов`язані із викладацькою діяльністю у вищих навчальних закладах.
Речові докази на підставі ст.. 100 КПК України частково необхідно знищити, частково повернути за належністю, часткогво- збнрігати у справі.
Судові витрати, пов`язані із проведеними експертними роботами, необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) із позбавленням права обіймати керівні посади та посади, пов`язані із викладацькою діяльністю у вищих навчальних закладах на три роки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведені судові експертизи у розмірі 3432 грн.

Речові докази:
-флеш-накопичував у корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Сони» повернути за належністю ОСОБА_7
-34 купюри номіналом 200 гривень: ЄШ7786490, УМ7065598, ВЄ0536194, ВИ7639168, ПА6467441, ЄЩ0547596, ЄХ8096538, ЕЄЗ187078, ТБ6567904, 3B4375593, ВЄ1032651, СЕ0210847, КЕ4653161, СЖ1356813, 3A7193514, ХЄ5968697, УХ5012964, П37289063, АЄ1116687, СД9638110, СК4989479, КЕ5128397, ЗГ5314970, КЕ8928171, ЕШ3233784, ЕИ7620228, ТВ 1056017, СЖ9832515, КК7403132, КЄ7821121, ХЕ4060256, ТИ6971559, СД4203503, ЗЄЗ117702; 2 купюри номіналом 100 гривень: ЕЄ3571331, СЕ1492550; 20 купюр номіналом 50 гривень: ФЕ6479379, ТС9316501, ТД8513298, УВ0002258, УЖ6209681, ТБ9430348, СД2125017, УЛ4371853, КЯ5471127, ТА9692666, КК6014870, ПГ7487061, ПЕ5099869, РЖ9256078, КЕ2836250, ПБ8816893, УН6020227, ТГ3873008, СН7009874, УЖ6165615 обернути на користь держави;
-полімерний файл, два аркуші паперу білого кольору формату А4, між якими було виявлено грошові кошти в сумі 8000 гривень, та резинка жовтого кольору, якою були перетягнуті грошові кошти в сумі 8000 гривень, контрольний сухий марлевий тампон, контрольний вологий марлевий тампон, марлевий тампон зі змивом з долоні правої руки ОСОБА_3 , марлевий тампон зі змивом з долоні лівої руки ОСОБА_3 , зразок люмінофору знищити;
-флеш карта «Kingstick» 32 ГБ, в корпусі металевого кольору; флеш карта «Расег», в корпусі білого кольору; флеш карта «ADATA с008/8 ГБ», в корпусі червоно-чорного кольору; флеш карта «Transcend» 8 ГБ, в корпусі чорного кольору з блакитною вставкою повернути за належністю ОСОБА_3
-1 аркуш «Відомість обліку успішності № 365 (іспит) група: ФЕУз - 613м»; 1 аркуш, «Відомість обліку успішності № 362 (диференційований залік) група: ФЕУз - 613м»; 1 аркуш, «Відомість обліку успішності № 366 (курсова) група: ФЕУз - 613м», в оригіналах; оригінал розпорядження № 1 від 05.09.2017 «про затвердження тем курсових робіт та закріплення наукових керівників» групи ФЕУз - 613м з дисципліни «Фінансовий аналіз» на 4 аркушах, курсова робота «фінансовий аналіз на тему: аналіз кредитоспроможності підприємства» на 52 аркушах, не підписана; екзамінаційний білет від 08.02.18 «гр. 613 м (з) ОСОБА_7 » на тему «оцінка фінансового стану підприємства» на 4 аркушах; контрольна робота «експрес аналіз фінансового стану підприємства» на 27 аркушах з 1 титульним аркушем, не підписана - зберігати при матеріалах кримінального провадження суду.
Скасувати арешт з майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1