Справа № 359/1820/19
Провадження № 1-кп/359/139/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0002450, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, з загальною середньою освітою, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Промоушн Стафф» товарознавцем, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

Так, 02.12.2018 року, приблизно о 01 год. 45 хв., ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні диско-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні диско-клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за указаною адресою, приблизно о 1 год. 45 хв., умисно наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 справа, спричинивши тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: забою м`яких тканин правої половини обличчя та голови, забою головного мозку, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, лобно-скронево-тім`яної області правої півкулі, крововиливів в речовину скронево-тім`яної області правої півкулі і скроневої області лівої півкулі мозку, перелому луски лобної і скроневої кісток черепа справа, лінійного вдавленого перелому великого крила основної кістки, косо-поперекового перелому виличної дуги справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення (згідно висновку судово-медичної експертизи від 19.02.2019 року №13д).

Такими своїми злочинними діями, які виразились в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом дослідження доказів обвинувачення, допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також самого обвинуваченого ОСОБА_5 .
За наслідками такого розгляду судом встановлено доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні указаного кримінального правопорушення із зазначеним формулюванням обвинувачення згідно обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_5 на початку судового розгляду кримінального провадження винним себе не визнав. Вказав, що дійсно наніс потерпілому тілесні ушкодження, однак виключно через поведінку останнього, який спровокував бійку своїми діями.

В подальшому, обвинувачений в ході його допиту свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, розкаявся у скоєному та зазначив, що зробив для себе належні висновки, та розуміє, що внаслідок саме його дій було заподіяно шкоду потерпілому, просив його суворо не карати. Зазначив, що примирився з потерпілим та виплатив обумовлену між ними суму коштів згідно угоди, у зв`язку з чим претензій матеріального та морального характеру до нього ОСОБА_8 не має.
При цьому повністю підтвердив обставини, вчиненого ним злочину, відповідно до викладеного в обвинувальному акті, та показав, що 02.12.2018 року, приблизно о 02 год. 00 хв., він перебував в приміщенні диско-клубу «Тополька». Між ним та ОСОБА_8 виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, у зв`язку з чим він умисно наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 справа.

Допитана у судовому засіданні 19.06.2019 року свідок ОСОБА_15 показала, що 02 грудня 2018 року зателефонував брата друг та однокласник та повідомив, що її брат знаходиться в реанімації в тяжкому стані. Коли вона приїхала до лікарні, брат її був в глибокій комі, лікарі не гарантували, що він доживе до ранку. Вона вирішила перевезти його в м. Київ до Інституту нейрохірургії на реанімаційному автомобілі, який обійшовся у 9000 гривень, оскільки брат був не транспортабельний. Після лікарні вона поїхала до поліції аби залишити заяву, потім до клубу «Тополька» аби забрати речі брата, які залишись у клубі. Знайшла лише куртку з шапкою, гаманець не знайшла. Повідомила, що того дня, брат ходив на День народження до друга, обставини того як він потрапив до клубу «Тополька» та що відбулось їй не відомо. Зі слів працівниці клубу відомо, що ОСОБА_16 вдарив її брата. З обвинуваченим раніше знайома не була, бачить вперше. Брат майже десять днів був без тями, десь на четверту-п`яту добу відкрив очі на хвилину-дві. Як повідомив лікар, при ударі у брата глазне яблуко вилізло з гласної орбіти і вивернулось в іншу сторону, знаходилось поза межами орбіти. Лікування в ОСОБА_17 нейрохірургії продовжувалось приблизно місяць, виписали брата 31 грудня. Наразі брат перебуває вдома та обмежений у своїх діях у зв`язку з отриманою травмою. В основному лікування проводилось за її кошти, однак не на все є квитанції. Коли вже її брат був вдома, хтось із родини ОСОБА_18 зателефонував та запропонував зустрітись. Сам обвинувачений не телефонував та не цікавився самопочуттям потерпілого та не просив вибачення.

Допитана у судовому засіданні 31.01.2020 року свідок ОСОБА_13 показала, що точної дати та часу не пам`ятає, очевидцем бійки вона не була, вона разом зі своєю молодшою сестрою ОСОБА_12 була у клубі «Тополька» та танцювали. Потерпілого в даному кримінальному провадженні раніше не знала, вони познайомились того вечора у клубі, разом випивали коньяк. Чи був у клубі обвинувачений по справі ОСОБА_16 не бачила. Хто кого вдарив не бачила та від чого впав потерпілий не відомо, оскільки танцювали з сестрою. Зрозуміла що щось сталось лише тоді, коли побачила, що потерпілий ОСОБА_19 лежав під столом. Коли приїхала швидка допомога потерпілий був без тями. Додатково зазначила, що на досудовому слідстві була допитана лише один раз, слідчих експериментів за її участі не проводилось, з боку органів досудового розслідування на неї чинився тиск, тому не всі покази, зазначені в протоколі допиту відповідають дійсності. З протоколом її допиту в якості свідка не ознайомлювалась, лише проставили підписи. Жодних заяв щодо здійснення по відношенню до неї тиску під час допиту під час досудового розслідування не писала.

Допитаний у судовому засіданні 19.02.2020 року свідок ОСОБА_14 показав, що точної дати та часу не пам`ятає, приблизно рік тому та о дванадцятій годині ночі, будучи у клубі «Тополька» та спілкуючись з товаришем, побачив, що на відстані трьох-чотирьох метрів від нього ОСОБА_16 емоційно спілкується з якимось хлопцем. Потім ввімкнули у клубі світло, та побачив, що потерпілий лежав на підлозі з відкритими очима, які не реагували на. Після цього викликали швидку, яка приїхала та забрала потерпілого до лікарні. Особисто як наносив ОСОБА_16 удар чи штовхнув потерпілого не бачив, обвинувачений розповів що був конфлікт. Допоки не приїхала швидка допомога ОСОБА_16 надавав допомогу потерпілому.

Допитана у судовому засіданні 19.02.2020 року свідок ОСОБА_11 показала, що точної дати та часу не пам`ятає, більше року тому вона працювала у клубі «Тополька». Гомолу ОСОБА_19 та потерпілого ОСОБА_19 знає обох як клієнтів закладу «Тополька». Коли ввімкнули світло зайшла в зал та побачила, що потерпілий ОСОБА_19 лежить на полу без свідомості, а біля нього дві дівчини-сестри з якими він відпочивав. Коли вона вийшла в коридор, вибіг ОСОБА_16 , після нього вийшов ОСОБА_20 який його шукав. Зі слів ОСОБА_21 дізналась, що це ОСОБА_16 вдарив потерпілого.

Допитана у судовому засіданні 19.02.2020 року свідок ОСОБА_12 показала, що точної дати та часу не пам`ятає, вона разом зі своєю сестрою прийшла до клубу «Тополька». Будучи у клубі до них підійшов хлопець та представився ОСОБА_19 , який являється потерпілим по даному кримінальному провадженні. Вона танцювала у залі коли ввімкнули світло та побачила, що ОСОБА_19 лежить на підлозі без свідомості. Особисто не бачила хто та кого вдарив. Після цієї події її допитували, однак вона не перечитувала протокол її допиту.

Допитаний у судовому засіданні 02.03.2020 року потерпілий ОСОБА_8 показав, що 01.12.2018 року був на Дні народженні у друга в сімейному колі. Після святкування, близько 21 год. 00 хв. вирішив взяти таксі під будинком, але так як його не було, вирішив пройтись до центру аби там його взяти. По дорозі в бік центру є заклад диско-клуб «Тополька» в який вирішив зайти. Зайнявши місце за столиком познайомився з двома дівчатами, одну з яких звуть ОСОБА_22 , з якими спілкувався та розпивав коктейлі. Що відбувалось далі, пам`ятає смутно. На чому відбувся конфлікт і чи відбувся взагалі не розуміє, пам`ятає лише удар в голову. Після цього пам`ятає вже 14.12.2018 року, це 2 тижні після проведення у реанімації в Інституті нейрохірургії м. Києва. Особа, яка нанесла удар схожа на обвинуваченого, оскільки він визнав свою провину, то впевнений, що це саме він вдарив його у голову. До того ж, після того як повернувся до м. Бориспіль на стаціонарне лікування з Інституту нейрохірургії, поліцією був запрошений на допит, на якому слідчий йому повідомив, що вдарив його ОСОБА_16 . З ОСОБА_23 жодного разу не спілкувався після події, яка відбувалась в барі «Тополька». Хтось з рідних обвинуваченого телефонував, але з ними особисто не спілкувався. Ніхто не відшкодував шкоду, завдану злочинними діями ОСОБА_18 , були лише розмови. Сам обвинувачений навіть не попросив вибачення. Потерпілий повідомив, що наразі йому присвоєно 2 групу інвалідності по життєво, та йому необхідно ставити титанову пластину в голову, що потребує як грошей так і фізичного відновлення. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Вважав за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

13.03.2020 року обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 уклали угоду про примирення та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

23.04.2020 року представником потерпілого адвокатом ОСОБА_9 було долучено до матеріалів справу заяву потерпілого ОСОБА_8 датовану 13.03.2020 року, згідно якої останній зазначає що вони з обвинуваченим примирились, ОСОБА_5 попросив вибачення та йому відшкодовано в повному обсязі завдані матеріальні та моральні збитки. У зв`язку з цим, просив суд при винесенні вироку призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з реальним відбуванням покарання, призначивши покарання з іспитовим строком.

На підставі вищенаведеного, у судовому засіданні, яке було призначено на 23.04.2020 року, представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 просив залишити без розгляду цивільний позов потерпілого.

З урахуванням викладених вище показів обвинуваченого та свідків, та з урахуванням досліджених письмових доказів, суд вважає винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, доведеною з урахуванням наступного.

Крім показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , показів потерпілого ОСОБА_8 , особистих показів ОСОБА_5 , доказами вини останнього у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є також наступні докази:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002450, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2018 року (том 1 а.с. 84), з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за фактом нанесення, в ніч з 01.12.2018 року на 02 грудня 2018 року за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 65, кафе-бар " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

-протоколом огляду від 02.12.2018 року з фото таблицею до протоколу огляду, а саме приміщення кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 87-92);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.12.2018 року (том 1 а.с.93) з якого вбачається, що в ніч з 01.12.2018 року на 02 грудня 2018 року невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні кафе-бару "Тополька", що знаходиться за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 65, нанесла удар в голову ОСОБА_8 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2019 року з довідкою до даного протоколу за участю свідка ОСОБА_11 (том 1 а.с. 94-96). В ході цієї слідчої дії свідок ОСОБА_11 , серед пред`явлених їй фотознімків чотирьох осіб чоловічої статті, впізнала особу, яка зображена на фотознімку № 2 (обвинувачений ОСОБА_5 ), як особу, який більш за все в ніч з 01.12.2018 року на 02 грудня 2018 року перебуваючи в приміщенні диско-бару "Тополька", нанесла удар в голову чоловіку на імя ОСОБА_19 ;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2019 року з довідкою до даного протоколу за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 (том 1 а.с. 97-99);
-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 12.12.2018 року з DVD диском на якому міститься відеофіксація (том 1 а.с. 100-101);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2019 року з довідкою до даного протоколу за участю свідка ОСОБА_14 , згідно якого свідок ОСОБА_14 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 (том 1 а.с. 102-104);
-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 від 21.01.2019 року з DVD диском на якому міститься відеофіксація (том 1 а.с. 105-106);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.12.2018 року (том 1 а.с. 109-111);

-опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 14.12.2018 року (том 1 а.с. 112);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 27.12.2018 року (том 1 а.с. 114-116);

-опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 27.12.2018 року (том 1 а.с. 117);

-висновок експерта № 13д від 19.02.2019 року, згідно якого, згідно представленої медичної документації у гр. ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: забій м`яких тканин правої половини обличчя та голови, забій головного мозку, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку лобно-скронево-тім`яної області правої півкулі, крововиливи в речовину скронево-тім`яної області правої півкулі і скроневої області лівої півкулі мозку, перелом луски лобної і скроневої кісток черепа справа, лінійний вдавлений перелом великого крила основної кістки, косо-поперековий перелом виличної дуги справа. Дані тілесні ушкодження в сукупності формують відкриту черепно-мозкову травму і за ознакою. небезпечності для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Маловірогідне виникнення даної травми «від падіння стоячи з висоти власного зросту». Не виключається можливість виникнення виявлених у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «за обставин, викладених під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 5 грудня 2018 року». Не виключається можливість виникнення виявлених у гр. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень «за обставин, викладених під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 12 грудня 2018 року». З урахуванням локалізації тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_8 , згідно представленої медичної документації, останньому було спричинено не менш одного прикладення предмету(предметів), що травмує(травмують) в область голови(обличчя) справа (том 1 а.с. 118-121)

-протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 21.02.2019 року з DVD диском на якому міститься відеофіксація (том 1 а.с. 122-123);

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 05.12.2018 року з фототаблицею до протоколу (том 2 а.с. 86-90).

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу обвинуваченого.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

Розгляд кримінального провадження здійснювався судом в межах пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що потерпілий та допитані у справі свідки давали правдиві показання, які відповідають встановленим судом фактичними обставинам кримінального правопорушення та підтверджуються дослідженими у справі письмовими доказами.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані:

-за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_5 вчинив діяння у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставин, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_5 ознак протиправності. Обвинувачений умисно наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_8 справа, спричинивши тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: забою м`яких тканин правої половини обличчя та голови, забою головного мозку, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, лобно-скронево-тім`яної області правої півкулі, крововиливів в речовину скронево-тім`яної області правої півкулі і скроневої області лівої півкулі мозку, перелому луски лобної і скроневої кісток черепа справа, лінійного вдавленого перелому великого крила основної кістки, косо-поперекового перелому виличної дуги справа, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. При цьому послідовність, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , характер, спосіб, механізм та сила нанесення удару, і його спрямованість, нанесення у життєво важливу частину тіла потерпілого, а саме голову, свідчать про цілеспрямованість умислу ОСОБА_5 саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого. Отже, за встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_5 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, існував прямий причинний зв`язок. Тому ОСОБА_5 повинен відповідати за фактично спричинені його протиправними діями наслідки.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_5 , повинен бути засуджений:

-за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.
Так, судом враховується те, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Щодо наявності пом`якшуючих їх відповідальність обставин, суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому.
Так, незважаючи на те, що ОСОБА_24 на початку судового розгляду, свою вину у вчиненні, інкримінованого йому кримінального правопорушення, не визнав, в подальшому змінив свої покази та зазначив, що свою вину він визнає в повному обсязі, про що свідчить укладена 13.03.2020 року між ним та потерпілим ОСОБА_8 угода про примирення та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. При цьому в ході його допиту він зазначив, що вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин, щиро кається у скоєному, критично оцінює свою протиправну поведінку, та зрозуміє наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що він завдав потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження. Також зазначив, що відшкодував потерпілому в повному обсязі завдані матеріальні та моральні збитки та попросив у нього вибачення.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що зі сторони обвинуваченого має місце дійсно щире каяття, оскільки щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину. Так, обвинувачений беззаперечно визнав свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дав правдиві показання, щиро жалкував про вчинене, критично та негативно оцінив свої дії, співчував потерпілому та дійсно бажав виправити ситуацію, що склалася з його вини.

З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 вказує на те, що він має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога за місцем реєстрації не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, скарг на поведінку останнього не надходило. При проведенні поведінки через інформаційну базу «АРМОР» Бориспільський ВП ГУ НП в Київській області компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_5 не володіє, офіційно працевлаштований в ТОВ «Промоушн Стафф» товарознавцем.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, визначеного санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його особу.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини обвинуваченого, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього під час вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що він являється особою молодого віку, стану його здоров`я, способу та умов його життя, а саме те, що він має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, проживає разом із родиною, його позитивні плани на майбутнє, за час розгляду справи ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, а також те, що останній в судовому засіданні засуджував власний вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки та те, що він відшкодував в повному обсязі завдану ним матеріальне та моральну шкоду потерпілому, внаслідок укладення угоди про примирення, та наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а також із урахуванням думки потерпілого, який просив призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону не пов`язане з реальним відбуттям покарання, обмежившись іспитовим строком, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном в два роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що саме таке покарання є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи обставини вчиненого злочину, його тяжкість та дані про особу обвинуваченого.

В ході розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 пред`явив до ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином.

23.04.2020 року представником потерпілого адвокатом ОСОБА_9 було долучено до матеріалів справу заяву потерпілого ОСОБА_8 датовану 13.03.2020 року, згідно якої останній зазначає що вони з обвинуваченим примирились, ОСОБА_5 попросив вибачення та йому відшкодовано в повному обсязі завдані матеріальні та моральні збитки. У зв`язку з цим, просив суд при винесенні вироку призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з реальним відбуванням покарання, призначивши покарання з іспитовим строком.

На підставі вищенаведеного, у судовому засіданні, яке було призначено на 23.04.2020 року, представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 просив залишити без розгляду цивільний позов потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КПК України, цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Зважаючи на викладене та позицію потерпілої сторони, суд приходить до висновку про можливість залишення позову потерпілого ОСОБА_8 без розгляду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Процесуальних витрат судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор. Речові докази прокурором не заявлялись та згідно матеріалів судового провадження не досліджувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, 75-77, ч. 1 ст. 121 КК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1