Справа № 461/2682/20
Провадження № 1-кс/461/1982/20
УХВАЛА

01.04.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений в межах кримінального провадження №0000681 від 23.11.2017 року ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 30.11.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Заявник подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також відсутності ОСОБА_4 ..

Прокурор подав заяву, згідно якої повідомив, що матеріали кримінального провадження №0000681 від 23.11.2017 року передано за підслідністю до Головного слідчого управління Національної поліції України для проведення розслідування у м. Києві.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1, 2 ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Як видно з матеріалів справи, зокрема листа прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 27.03.2020 року, кримінальне провадження №0000681 від 23.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.361 КК України об`єднано з кримінальним провадженням №0004208 від 06.10.2017 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.361, ч.1 ст.288, ч.1 ст.343 КК України та передано за підслідністю до Головного слідчого управління Національної поліції України.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що підслідність вказаного кримінального провадження визначена за Головним слідчим управлінням Національної поліції України, вважаю, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна не підлягає розгляду в Галицькому районному суді м. Львова, відтак його слід повернути заявнику, при цьому роз`яснивши останньому право звернення з аналогічним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 170-174, 372 КПК України,
постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення клопотання невідкладно надіслати особі, яка його подала, разом з клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6