Справа № 487/6751/19
Провадження № 1-кс/487/8878/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на речі та майно, які були 13.11.2019 р. вилучені під час обшуків за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Клопотання мотивоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000632 від 12.07.2017 ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст.190, ст.356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 296 КК України. На підставі ухвал слідчого судді 13.11.2019 р. було проведено обшуки у вищезазначених житлових приміщеннях, де виявлено та вилучено майно, грошові кошти та документи. Посилаючись на те, що підозрювані у вказаному кримінальному провадженні підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, а також з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти на вилученні речі та майно арешт.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та накласти арешт на виявленні та вилучені речі, посилаючись на наступне: номерний знак був встановлений на автомобілі "Тойота", на якому підозрювані зникли з місця події; мобільний телефон може містити відомості про телефонні номери осіб, з якими виходив на зв`язок ОСОБА_5 ; службові посвідчення, які вже недійсні, не є власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а тому підлягають поверненню власникам; паспорт, виданий на ім`я громадянина ОСОБА_7 , який не є членом родини будь-кого із підозрюваних, а тому підлягає поверненню власнику після встановлення його особи; телескопічна металева палиця може містити ознаки, які вказують на її відношення до речей на користування якими потрібний дозвіл, а за такого може бути використана як доказ при кваліфікації правопорушення за ст. 263 КК України; відеореєстратор може містити відомості щодо відвідування підозрюваними домоволодіння, в якому проводився обшук, для встановлення зв`язків підозрюваних з ОСОБА_8 ; грошові кошти можливо здобуті внаслідок вчинення злочину; оригінали заяв директора КЗ "Казка" ОСОБА_9 та директора КЗ "Мар`яновський ОК" ОСОБА_10 про звільнення з посади без дати потріьні для з`ясування обставин можливого незаконного впливу ОСОБА_11 , який обіймає посаду голови сільради, на вказаних підпорядкованих осіб. З метою забезпечення виконання покарання, яке передбачає також конфіскацію майна, для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 170 КПК України, прокурор просив задовольнити клопотання.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000632 від 12.07.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 162 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2019 близько 11.15 год. ОСОБА_13 , не перебуваючи під час виконання своїх службових обов`язків, спільно з ОСОБА_5 , який є його батьком, та ОСОБА_12 , що є охоронцем ОСОБА_5 , знаходилися біля будівлі з надписом «Шиномонтаж», яка розташована по вул. І. Франка, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, де зустрілися з ОСОБА_14 , який приїхав до вказаного місця на автомобілі «Volkswagen», модель «Jetta», державний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок наявності між ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 з одного боку та ОСОБА_14 з іншого, тривалих неприязних стосунків у зв`язку з конфліктами, пов`язаними з конкуренцією між фермерським господарством «Полюганіч», керівником якого є брат ОСОБА_13 ОСОБА_6 , та ТОВ «Укрзерно Трейд І», керівником якого є ОСОБА_14 , у веденні підприємницької діяльності у сфері вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_12 перебували у негативно налаштованому та напруженому стані під час будь-якої зустрічі з ОСОБА_14 .
З огляду на викладене, ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 носили при собі ножі з наміром вражаючих властивостей, усвідомлюючи настання будь-яких наслідків об`єкту такого застосування.
Знаючи, що ОСОБА_14 займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з вирощуванням сільськогосподарської продукції та у літній період, що є сезоном збирання врожаю, возить при собі значні суми грошових коштів, ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на ґрунті тривалих неприязних відносин, спровокували конфлікт з ОСОБА_14 .
Під час цієї суперечки у ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 виник спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14 з метою заволодіння його майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я.
Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_12 лівою рукою штовхнув ОСОБА_14 , після чого останній, бажаючи припинити конфлікт, здійснив спробу втекти та залишити місце події.
В подальшому, ОСОБА_12 дістав ніж, тримаючи його у правій руці, з метою подолання супротиву ОСОБА_15 , кинув його у напрямку останнього, однак не влучив.
Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, наздогнали ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_5 наніс ОСОБА_14 удар в обличчя та разом з ОСОБА_12 повалили ОСОБА_14 на землю.
Продовжуючи вчинення злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 почали завдавати ОСОБА_14 удари руками та ногами по різним частинам тіла.
Під час нанесення даних тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , використовуючи ножі, які вони зберігали при собі, завдали ОСОБА_14 шість ударів в сідниці та стегна, в результаті отримання яких ОСОБА_14 втратив свідомість.
В цей час ОСОБА_13 , діючи з єдиним умислом з ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14 , з метою заволодіння його майном, виконуючи свою роль, відчинивши задню праву дверцю автомобіля «Volkswagen», модель «Jetta», державний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_14 , проник до вказаного автомобіля, який є іншим володінням особи та незаконно заволодів належними ОСОБА_14 грошовими коштами у сумі 213 000 гривень та 30 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 14.07.2019 року становить 774 000 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром), які знаходились у сумці на задньому пасажирському сидінні.
Після цього, ОСОБА_13 , підбігши до ОСОБА_14 , який внаслідок спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_5 вже лежав на землі, також наніс два удари правою ногою та один удар правою рукою по різним частинам тіла ОСОБА_14 .
Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 умисно, з корисливих мотивів, та за попередньою змовою з ОСОБА_13 заволоділи мобільним телефоном марки «IPhone 8» вартістю 7200 гривень та мобільним телефоном марки «IPhone 10» вартістю 19500 гривень, що належали ОСОБА_14 .
Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , маючи умисел на порушення недоторканості іншого володіння ОСОБА_14 автомобіля «Volkswagen», модель «Jetta», державний номер НОМЕР_1 , а також з метою перевірки наявності у ньому іншого цінного майна, проникли до салону вказаного автомобіля, а саме ОСОБА_12 шляхом відчинення передньої лівої дверці, а ОСОБА_5 шляхом відчинення правої лівої дверці автомобіля.
Після чого, ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 на автомобілі TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зникли з місця вчинення злочину.
На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва 13.11.2019 р. за адресою: Одеська область, смт. Ширяєве, вул. Коробченка, 18, було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступні речі та майно: реєстраційний номерний знак на автомобіль НОМЕР_2 в кількості 2 шт.; копії паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_5 на 2 арк.; оригінал заяви директора КЗ «Мар`янівський ОК» ОСОБА_10 про звільнення з посади (без дати на 1 арк., що міститься в поліетиленовому файлі з кульковою ручкою; оригінал заяви директора КЗ «Казка» ОСОБА_9 про звільнення з посади (без дати) на 1 арк., що міститься в поліетиленовому файлі з кульковою ручкою; мобільний телефон «Нокіа» у корпусі сірого кольору IMEI № НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_4 ; службове посвідчення УМВС України в Південно-Західній залізниці видане на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , дійсне до 08.08.2017 в чохлі коричневого кольору; посвідчення Верховної Ради України № 310/04 видане ОСОБА_5 до 30.09.2012; паспорт громадянина України ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 , виданий 26.12.2001 Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області; телескопічна металева гнучка палиця чорного кольору в коробці зеленого кольору.
Цього ж дня проведено обшуки в іншому житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено: відеореєстратор GV S 036/08; грошові кошти, а саме 100 купюр кожна номіналом 500 гривень на загальну суму 50 000 гривень.
Посилаючись на те, що ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та відчуження вилучених речей, майна, грошових коштів, слідчий просив накласти арешт на вищевказані речі та майно.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилученні речі та майно відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, з метою запобігання їх приховування або знищення, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про накладення на вилучене майно арешту.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на оригінали заяв директора КЗ «Мар`янівський ОК» ОСОБА_10 про звільнення з посади (без дати на 1 арк., що міститься в поліетиленовому файлі з кульковою ручкою, директора КЗ «Казка» ОСОБА_9 про звільнення з посади (без дати) на 1 арк., що міститься в поліетиленовому файлі з кульковою ручкою, не підлягає задоволенню, оскільки ці документи не мають відношення до зазначеного кримінального провадження, досудове розслідування в якому здійснюється за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 162 КК України, слідчим не доведено, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: реєстраційний номерний знак на автомобіль НОМЕР_2 в кількості 2 шт.; копії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_5 на 2 арк.; мобільний телефон «Нокіа» у корпусі сірого кольору IMEI № НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» № НОМЕР_4 ; службове посвідчення УМВС України в Південно-Західній залізниці, видане на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , яке дійсне до 08.08.2017 року в чохлі коричневого кольору; посвідчення Верховної Ради України №310/04, видане ОСОБА_5 до 30.09.2012 р.; паспорт громадянина України ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 , виданий 26.12.2001 р. Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області; телескопічна металева гнучка палиця чорного кольору в коробці зеленого кольору.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: відеореєстратор GV-S-036/08; грошові кошти номіналом по 500 грн. в кількості 100 шт. на загальну суму 50000 грн.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали оголошений 27.11.2019 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1