Єдиний унікальний номер №943/715/20
Провадження №1-кп/943/139/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Буську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000137 від 25.04.2020 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Буськ, Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , освіта середня, працює затяжчиком ПП "Бусол", раніше не судимий

передбаченому ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в період часу з 26 листопада 2019 року по 18 квітня 2020 року, безпричинно, умисно, систематично вчиняв відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , психологічне насильство, яке виражалося у вчиненні конфліктів, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, та виразилося у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, виникнення негативних переживань та втрати позитивних емоцій.
Зокрема, 22 листопада 2019 року приблизно о 17.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання колишньої дружини ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки. За вказані дії постановою Буського районного суду Львівської області від 23.12.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на останнього накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, 10 січня 2020 року приблизно о 21 год 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки.

Крім того, 12 січня 2020 року , приблизно о 18 год 00 хв., ОСОБА_4 знаходячись за адресою: пл. Ринок. м. Буськ Львівська область вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою.
Крім того, 14 січня 2020 року, приблизно о 18 год 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки.
За вищевказаним фактами, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу.
Окрім того, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства,18.04.2020 року приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи по місцю проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, словесних образах потерпілої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки.
Потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що вона та обвинувачений примирилися, жодних претензій до останнього не має.
Обвинувачений ОСОБА_4 своювину у вчиненні даного злочину визнав.
Так, потерпіла ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, діючи добровільно, 28 квітня 2020 року уклали угоду про примирення.

За умовами даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, підозрюваний в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме погоджуються на призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні протиправні дії ОСОБА_4 , тому його дії кваліфікує за ст. 126-1 КК України, за якою належить призначити останньому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 473 - 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000137 від 28.04.2020 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання в межах санкції даної статті, узгоджену сторонами, у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1