Справа № 683/178/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

її захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

його законного представника ОСОБА_8

його захисника ОСОБА_9

представника органу опіки та піклування ОСОБА_10

представника ювенальної превенції ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000495 від 14 жовтня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Старокостянтинова Хмельницької області, українка, громадянка України, неодружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, студентка 3 курсу Національного транспортного університету, з повною середньою освітою, депутатом не обиралась, зареєстрована в гуртожитку по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судима,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Старокостянтинова Хмельницької області, українець, громадянин України, неодружений, учень 9 класу Старокостянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7, з неповною середньою освітою, депутатом не обирався, зареєстрований за адресою ВЧ НОМЕР_1 м. Старокостянтинова, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

13 жовтня 2019 біля 16 год. 56 хв. ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, маючи спільний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», що по вул. К. Острозького, 2/1 в м. Старокостянтинів, створивши в присутніх покупців та персоналу враження правомірності їх дій, шляхом вільного доступу, умисно, таємно з спеціально відведеного місця, розташованого при вході до магазину викрали візок покупця на 100 літрів марки «Marsanz» моделі «CPMASB1002B-RB» вартістю 783 грн. 75 коп., чим спричинили зазначеному товариству майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

28 січня 2020 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 з участю її захисника ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Також 28 січня 2020 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 за участю його законного представника ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно угод сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, які повинні понести кожний обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим та представнику потерпілого.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнали себе винуватими у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненому розкаялись, вказали, що в другій половині 13 жовтня 2019 разом таємно викрали із супермаркету «АТБ-Маркет» м. Старокостянтинова візок покупця, який в подальшому повернули. Повідомили про добровільність своєї позиції при укладенні угод про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угод, просили вказані угоди затвердити і призначити узгоджене в угодах покарання.

Законний представник та захисники аналогічно просили суд затвердити угоди про примирення.

Представник потерпілого пояснив, що викрадений візок покупця повернуто, до обвинувачених жодних претензій немає, просив затвердити угоди, вказав, що укладення угод з його сторони є цілком добровільним, наслідки їх затвердження йому зрозумілі та прийнятні.

Представники ювенальної превенції та органу опіки та піклування просили затвердити угоди про примирення.

Прокурор не заперечив проти затвердження угод про примирення.

У відповідності п. 3 ч. 1 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом. Представник потерпілого також розуміє наслідки затвердження даних угод, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

При вирішенні питання про відповідність угод вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угод про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угод не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодами, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що виразились: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 винні у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягають покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимі, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, крім того відносно ОСОБА_7 вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачених, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинувачених, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченим суд враховує, що узгоджені сторонами в угодах про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між представником потерпілого та підозрюваними і призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 628 грн. 04 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених по 314 грн. 02 коп. з кожного на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 28 січня 2020 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 з участю її захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000495 від 14 жовтня 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 314 грн. 02 коп.

Затвердити угоду про примирення від 28 січня 2020 року, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 за участю його законного представника ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000495 від 14 жовтня 2019 року.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 314 грн. 02 коп.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази: CD-R диск, фірми «Verbratim» 52 х, ємкістю 700 МВ, на якому містяться записи з камер відео спостереження магазину «АТБ» - зберігати при матеріалах справи; візок на 100 літрів марки «Marsan», моделі «CPMASB100z B-RB» - залишити ТОВ «АТБ-Маркет».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: