Справа № 497/467/2020
Провадження № 1-кс/497/171/2020
УХВАЛА

22.04.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області 13.04.2020 року, а саме просить скасувати арешт на автомобіль «Mеrsedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_4 , заборонивши відчуження зазначеного автомобіля без позбавлення права його використання та повернути їх безоплатно йому.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що він є власником вищезазначеного автомобіля, але при накладенні арешту на автомобіль слідчий суддя не конкретизував про заборону користуватися майном, тому він вважає що має право використовувати автомобіль але не може його продати/ подарувати/ обміняти/передати в заставу. Він зазначає, що на підставі ухвали слідчого судді його автомобіль буде поміщено на спеціальний майданчик, що позбавляє його права користуватися власним майном не зважаючи на відсутність судового рішення, яке б таке обмеження встановило, тому звертається до суду з цім клопотанням.
ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, скасувавши арешт, накладений на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Прокурор в судовому засіданні не погодився з клопотанням ОСОБА_4 , зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні № 0000094 від 09.04.2020 року проводиться досудове розслідування, транспортний засіб зазначений в клопотанні визнаний знаряддям вчинення злочину, тому просить відмовити в задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Встановлено, що в провадженні Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000094 від 09.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 13.04.2020 року накладено арешт в тому числі на автомобіль марки «Mеrsedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_4 . Цей транспортний засіб постановою старшого слідчого СВ Болградського ВП ОСОБА_6 від 10.04.2020 року визнаний знаряддям вчинення злочину.
Під час досудового розслідування, а саме під час обшуку автомобіля марки «Mеrsedes-Benz Sprinter 311», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відбувся 09.04.2020 року були знайдені предмети злочину, а саме: електронні ваги, гучномовець, лом чорного металу, тобто є всі підстави вважати автомобіль знаряддям злочину, так як за допомогою нього ОСОБА_4 здійснював операції з металобрухтом в с.Виноградне. В подальшому ухвалою слідчого судді від 10.04.2020 року обшук визнано правомірним.
Як вбачається з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. …
Уважно дослідивши матеріали кримінального провадження суд вбачає, що транспортний засіб зазначений в клопотанні визнаний знаряддям вчинення злочину та може бути конфіскований в дохід держави. Посилання заявника на те, що в ухвалі слідчого судді неконкретизоване про заборону користуватися майном й він вважає, що має право використовувати автомобіль, спростовує той факт, що автомобіль переданий на зберігання до спеціального майданчику, а ні на відповідальне зберігання власнику транспортного засобу. Окрім цього суд зауважує, що арешт було накладено 13.04.2020 року, а з клопотанням про скасування арешту заявник звернувся вже 16.04.2020 року, тобто за цей короткий час слідство не мало можливості провести слідчі дії.
Оцінивши обставини визначені ст.ст. 100,170,171 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню та вважає необхідним відмовити у його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 23.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1