Справа № 530/1698/19
Номер провадження 1-кп/530/24/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" липня 2020 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження №0000514 від 27.12.2019 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Андіжан Узбекистан, жительки АДРЕСА_1 , росіянки, громадянки України, раніше не судимої, не працюючої, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 15.12.2019 близько 06 год. 00 хв., правомірно перебуваючи на території господарства ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, протиправно, таємно викрала три листи шиферу шести хвильового, розмірами 112 х 174 см., вартість яких згідне висновку судової товарознавчої експертизи №4205/19 від 20.12.2019 становить: 246 грн. 75 коп., що належать ОСОБА_5 .
Після чого вказаними листами шиферу розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_6 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяки законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Згідно з даною угодою, ОСОБА_6 , та потерпілий ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України та щодо призначення покарання ОСОБА_6 , у виді 200 годин громадських робіт.
В судовому засіданні ОСОБА_6 , підтвердила факт добровільного укладення нею із потерпілим ОСОБА_5 угоди про примирення, погодилася на призначення узгодженого покарання, просить суд затвердити укладену угоду.Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 підтримав думку обвинуваченої. Потерпілий ОСОБА_5 , просить суд затвердити укладену угоду. Прокурор вважає, що угода підлягає затвердженню.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вирішує питання про можливість затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до статті 12 КК України, віднесений до нетяжкого злочину.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена, ОСОБА_6 , цілком розуміє права, передбачені ч.4, ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена, потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, те що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Обвинувачена, ОСОБА_6 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Згідно з угодою, ОСОБА_6 , беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаялася, будь яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 , з боку потерпілого, в письмовому вигляді не надходило.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди від 27.12.2019 року, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та ОСОБА_6 .
Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: три листи шиферу передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 ..Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати: відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 27.12.2019 року по кримінальному провадженню №0000514 від 19.12.2019 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_6 , та потерпілим ОСОБА_5 ..

Визнати ОСОБА_6 , винною за ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 200 ( двісті) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Речові докази: три листи шиферу, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності потерпілого.

Вирок може бутти оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченій, потерпілому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1