Провадження № 1-КП/932/280/20
Справа № 200/1199/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у

складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0003076, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.10.1999 року Бабушкінським районним судом

м. Дніпропетровська за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140 ч.2,

ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафом 680 гривень;

- 11.11.2003 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 198, ст.ст. 70, 71 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі;

- 14.12.2004 року Уманським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 23.09.2005 року Бабушкінським районним судом

м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 189, ст.ст. 70, 71 КК України до 7-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено, виключено ч.3 ст.185 КК України, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнений 14.11.2011 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на 9 місяців 27 днів;

- 11.05.2012 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі. Звільнився 05.11.2014 року умовно-достроково на 8 місяців 5 днів;

- 26.05.2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3-х років позбавлення волі;

- 06.07.2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1

ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3-х років 2-х місяців позбавлення волі;

- 21.12.2016 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяця. 17.01.2018 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-дострокового покарання на невідбутий строк 11 місяців 25 днів;

- 12.06.2019 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року, остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.01.2005 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.3. ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим терміном 2 роки;

-19.05.2005 року Бабушкінським районним судом за

ч.2 ст.296, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий термін 1 місяць згідно вироку 20.01.2005 року Приморського районного суду м. Одеси, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 23.05.2007 року умовно-достроково на 10 місяців;

-16.04.2008 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2005 року, до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 14.12.2011 року на невідбутий строк 1 рік 6 місяців;

-29.11.2013 року Бабушкінським районним судом за

ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі 5 років з конфіскацією майна. 25.03.2016 року Ленінським районним судом

м. Дніпропетровська на підставі ч.5

ст. 72 КК України зараховано термін попереднього утримання 20.08.2013 року по 30.12.2013 року. Звільнився 10.04.2018 року з Дніпропетровської ВК №89 у зв`язку з відбуттям покарання, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У невстановленому місці та у невстановлений час у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник спільний корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

01 грудня 2018 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 154 по пр. Богдана Хмельницького у м.Дніпро, побачили раніше їм знайомого ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному місці та вказаний час, реалізуючи спільний з ОСОБА_6 корисливий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, підійшов до ОСОБА_8 зі спини та кулаком правої руки вдарив потерпілого в обличчя, з метою подавити волю потерпілого чинити опір. Від вказаного удару потерпілий впав на землю.

Після чого, реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, до потерпілого ОСОБА_8 підбіг співучасник злочину ОСОБА_6 , й реалізуючи спільний з ОСОБА_6 корисливий злочинний умисел, ОСОБА_7 наніс близько 5-ти ударів по голові та тулубу потерпілому ОСОБА_8 , який знаходився на землі. Після чого співучасник злочину ОСОБА_6 , наніс потерпілому ОСОБА_8 близько 2-3 ударів в область обличчя та тулубу потерпілого.

У сукупності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців - на верхній та нижній повіці правого та лівого ока з переходом в виличну область праворуч та ліворуч, в проекції верхнього полюсу лівої вушної раковини; 19-ти саден - в лобній області праворуч, в проекції зовнішнього кута правого ока на нижній та верхній повіках (на тлі синця), в виличній області праворуч (на тлі синця), на спинці носу по центру, праворуч та ліворуч, на кінчику носу по центру та ліворуч, на червоній каймі нижньої губи праворуч, на підборідді по центру та ліворуч; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів - на правій та лівій щоці паралельно носо-губним складкам відповідно два внутрішньо-шкіряних крововиливи, в скроневій області ліворуч волосистої частини голови; двох крововиливів на червоній каймі верхньої та нижньої губи на всьому протязі з переходом на слизові оболонки відповідно, забійної рани - на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, ближче до кута роту (на тлі крововиливу), чим остаточно подавили у нього волю чинити опір.

Подолавши волю потерпілого чинити опір, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, діючи умисно та повторно, дістав з правого карману куртки, одягнутої на потерпілому, мобільний телефон марки «Fly IQ 4403» вартістю 749,40 гривень, а ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати спільний із ОСОБА_6 злочинний умисел діючи умисно та повторно, зняв с потерпілого зимові чоботи чорного кольору фірми «Porshe», вартістю 480,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1229,40 гривень.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченого ОСОБА_7 , який провину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 01.12.2018 року вдень він та його брат ОСОБА_6 зустріли потерпілого ОСОБА_8 біля магазину, розташованого по пр.Богдана Хмельницького в м.Дніпро, де разом випивали. Потім вони ще випили, вийшли з магазину та розійшлися. В цей час потерпілий щось крикнув, він підбіг до ОСОБА_8 та вдарив його в обличчя, а потім ще вдарив декілька разів по корпусу ногою. Від його ударів потерпілий впав на землю. Також, його брат ОСОБА_6 теж бив потерпілого, але куди саме він не бачив. Такими активними діями, брат ОСОБА_6 допомагав йому у скоєнні даного злочину. Після цього, він забрав у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Fly» та зняв з потерпілого кросівки. Дані речі він віддав брату ОСОБА_6 , але потім ці речі забрав з помешкання брата. В подальшому, в ході досудового розслідування, викрадені телефон та кросівки були вилучені у нього робітниками поліції.

Підтвердив, що від його ударів потерпілому по корпусу, останній падав, а тому у потерпілого виникли синці, садени та крововиливи. З вартістю викраденого майна погодився.

В скоєному щиросердно розкаявся.

В процесі досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників поліції до нього не застосовувалися.

Показами обвинуваченого ОСОБА_6 , який провину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 01.12.2018 року вдень він та його брат ОСОБА_7 зустріли потерпілого ОСОБА_8 біля магазину, розташованого по пр.Богдана Хмельницького в м.Дніпро, де випивали. Через деякий час, вони з потерпілим ОСОБА_8 розійшлися. Потім його брат ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_8 та вдарив його в обличчя. Від вказаного удару потерпілий впав на землю. Він теж наніс потерпілому удар в область обличчя. Після цього, його брат ОСОБА_7 забрав у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Fly» та зняв з потерпілого кросівки. Дані речі він віддав йому ( ОСОБА_6 ), а потім їх забрав у нього з дому.

Підтвердив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження спричинені ним та його братом ОСОБА_6 .

З вартістю викраденого майна погодився.

В скоєному щиросердно розкаявся.

В процесі досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного характеру з боку робітників поліції до нього не застосовувалися.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який в суді пояснив про те, що до подій 01.12.2018 року обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не знав, ніяких стосунків не підтримував.
01.12.2018 року вдень біля магазину, розташованого по пр.Богдана Хмельницького в м.Дніпро, познайомився з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , у яких була горілка, й вони разом стали випивати. Потім, він та обвинувачені направилися в тупик 12-го трамвая, де, як він гадав, придбати горілку у борг, але в магазині їм відмовили. Після чого він попрощався з обвинуваченими та вони розійшлися. Він пішов по пр.Богдана Хмельницького в один бік, а обвинувачені в інший. Як вони розійшлися, пройшло десь хвилин п`ять, й перебуваючи біля залізничних колій, він почув звук хрускіту, обернувся та побачив перед собою ОСОБА_7 , а за ним слідом біг ОСОБА_6 , без палиці. В цей час ОСОБА_7 наніс йому удар в обличчя та по корпусу. Від даного удару він впав на спину, обвинувачені натягнули йому куртку на голову, та продовжили його бити. Скільки ударів та куди саме його били обвинувачені, вказати не зміг, так як не пам`ятає. Після чого, ОСОБА_7 зняв з нього зимові чоботи, а ОСОБА_6 викрав з кишені його мобільний телефон «Fly». Діяли обвинувачені спільно. Коли обвинувачені пішли, він не знає скільки пролежав, але коли встав, підійшов до таксиста, який викликав поліцію і його відвезли до райвідділку. Вказав, що усі виявлені у нього тілесні ушкодження були спричинені саме обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В ході досудового розслідування, при участі понятих, він впізнав саме обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , так як добре запам`ятав їх за обличчям. Покази слідчому надавав, читав протокол допиту, в ньому все було вірно зазначено. Також, в ході слідства проводилось впізнання його викрадених речей.
В процесі досудового розслідування викрадене майно йому було повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не має. Просив покарати обвинувачених на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка у суді пояснила, що потерпілий ОСОБА_13 її чоловік. До подій 01.12.2018 року обвинувачених не знала, ніяких стосунків не підтримували.
01.12.2018 року вона була на роботі, й приблизно о 18.00 год. їй зателефонував чоловік, який представився працівником поліції та повідомив, що її чоловік ОСОБА_8 перебуває в автомобілі поліції, його везуть до Шевченківського райвідділку. Поліцейський передав телефон чоловікові ОСОБА_8 , він їй розповів про те, що з ним трапилося.
Приїхав до райвідділку, десь хвилин через двадцять привезли обвинувачених, у одного з яких були вилучені чоботи, що належали її чоловікові. Також, у чоловіка був викрадений мобільний телефон «Fly».

Вказала, що до подій злочину, зранку 01.12.2018 року, на чоловікові ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень не було.

Показами свідка ОСОБА_14 , яка в суді підтвердила, що виїхав на місце у складі оперативної групи, нею було складено протокол огляду місця події від 01.12.2018 року. В ході даного огляду, на вказаній ділянці місцевості, ОСОБА_7 добровільно видав для огляду мобільний телефон. В ході огляду також проводилось фотографування місцевості.

Показами свідка ОСОБА_15 , який у суді вказав, він як слідчий, був включений до групи слідчих, й проводив досудове розслідування кримінального провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . В процесі слідства він проводив допит свідків, пред`являв осіб, а також речі для впізнання потерпілому та проводив інші слідчі та процесуальні дії.

Після затримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, були проведені невідкладні слідчі дії пред`явлення обвинувачених для впізнання потерпілому, а також пред`явлення речей для впізнання потерпілому. Фотофіксація слідчих дій проводилась.

Дані слідчі дії були проведені невідкладно, так як обвинувачені підозрювалися у вчиненні тяжкого злочину, у слідства були підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися, знищити або спотворити речі.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду місця події від 01.12.2018 року з фототаблицею, згідно до якого оглянута ділянка місцевості, розташована біля будинку №127 по пр.Богдана Хмельницького в м.Дніпро, де ОСОБА_7 з зовнішньої лівої кишені куртки видав мобільний телефон «Fly», модель IQ 4403, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з батареєю «Fly», двома сім-картами «Київстар» та «Водафон» (том 1 а.с.8-14), який був визнаний речовим доказом (том 1 а.с.132-133) та відповідно до розписки (а.с.131) повернутий власнику - потерпілому ОСОБА_8 .

Протоколом огляду від 01.12.2018 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянутий ОСОБА_7 , який був одягнений в куртку зелено-оливкового кольору, червону в`язану шапку, сірі штани, чоботи чорного кольору розміром близько 39-41 з лейбою «Porshe», що мають підошву жовтого кольору та червона вставки на обох задниках чоботів, в середині дані чоботи хутряні з підкладкою сірого кольору ( том 1 а.с.15-17). Дані чоботи були визнані речовим доказом (том 1 а.с.132-133) та відповідно до розписки (а.с.131) повернуті власнику - потерпілому ОСОБА_8 .

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2018 року з фототаблицею, згідно до якого потерпілий ОСОБА_8 серед наданих речей впізнав зимові чоботи під №2, які були викрадені у нього 01.12.2018 року (том 1 а.с.34-40).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.12.2018 року з фототаблицею, згідно до якого потерпілий ОСОБА_8 серед наданих речей впізнав мобільний телефон «Fly», який був викрадений у нього 01.12.2018 року (том 1 а.с.41-46).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.12.2018 року, згідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 за рисами обличчя впізнав саме ОСОБА_7 як особу, яка 01.12.2018 року спричинила йому тілесні ушкодження, викрав його майно ( том 1 а.с.47-49).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.12.2018 року, згідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 за рисами обличчя впізнав саме ОСОБА_6 як особу, яка 01.12.2018 року спричинила йому тілесні ушкодження, викрав його майно ( том 1 а.с.50-54).

Даними судово-товарознавчої експертизи №6566-18 від 18.12.2018 року, відповідно до висновку якого, вартість викраденого майна станом на 01.12.2018 року, а саме:

-мобільного телефону марки «Fly IQ 4403» складала 749,40 гривень;

-зимових чобот чорного кольору фірми «Porshe», складала 480,00 гривень ( том 1 а.с.114-116).

Висновком експерта №4219е від 28.12.2018 року, відповідно до якого, у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців - на верхній та нижній повіці правого та лівого ока з переходом в виличну область праворуч та ліворуч, в проекції верхнього полюсу лівої вушної раковини; 19-ти саден - в лобній області праворуч, в проекції зовнішнього кута правого ока на нижній та верхній повіках (на тлі синця), в виличній області праворуч (на тлі синця), на спинці носу по центру, праворуч та ліворуч, на кінчику носу по центру та ліворуч, на червоній каймі нижньої губи праворуч, на підборідді по центру та ліворуч; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів - на правій та лівій щоці паралельно носо-губним складкам відповідно два внутрішньо-шкіряних крововиливи, в скроневій області ліворуч волосистої частини голови; двох крововиливів на червоній каймі верхньої та нижньої губи на всьому протязі з переходом на слизові оболонки відповідно, забійної рани - на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, ближче до кута роту (на тлі крововиливу).

Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння (рана на слизовій оболонці під білісуватим нальотом, синці багряно-синюшного кольору, з відносно чіткими межами, внутрішньо-шкіряні крововиливи червоного кольору, садна під темно-червоною коринкою, на рівні оточуючої шкіри) виявлений у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися в термін 2-4 доби до моменту огляду, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у клопотанні.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості, форму, розмір та вагу травмуючого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), яким могла бути і рука стиснена у кулак, нога, взута у взуття або інший предмет з аналогічними властивостями, частина яких можливо при ударі об такий (такі). Бита та молоток володіють властивостями тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, з жорсткою та напівжорсткою конструкцією.

Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, встановити послідовність їх нанесення не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних даних.

Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що йому було спричинено не менш як 4-х механічних дій тупого твердого предмету ( предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі).

Локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 в області обличчя та голови не суперечать механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю ( том 1 а.с. 122-124).

Протоколом слідчого експерименту від 17.12.2018 року з фототаблицею, згідно даних якого, потерпілий ОСОБА_8 розповів про обставини та показав, яким чином та куди саме йому були завдані тілесні ушкодження обвинуваченими та викрадене майно ( том 1 а.с.125-130).

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, під час судового розгляду достовірно встановлено, що саме обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , скоїли грабіж останнього, застосовуючи насильство, яке не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечували свою причетність у відкритому заволодінні майном потерпілого ОСОБА_8 , з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, послідовно та детально розповіли про обставини, місце, спосіб та роль кожного у його скоєнні, а також опис викраденого майна.
При цьому, обвинувачені стверджували, що будь-яких заходів фізичного чи психологічного тиску відносно них з боку робітників поліції не застосовувались.

Без огляду на дану позицію обвинувачених, їх провина повністю доведена під час судового розгляду вищезазначеними доказами.

Зокрема, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 стверджував, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спричинив йому тілесні ушкодження, відкрито заволоділи його майном зимовими чоботями фірми «Porshe»та мобільним телефоном «Fly IQ 4403».

При цьому, потерпілий наполягав на своїх показах і вказував, що саме обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли відносно нього даний злочин. Він його добре запам`ятав обвинувачених за рисами обличчя, а тому під час досудового розслідування серед пред`явлених осіб впевнено впізнав саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також, в ході досудового розслідування, потерпілий ОСОБА_8 впізнав викрадені зимові чоботи та мобільний телефон, які в подальшому були вилучені у ОСОБА_7 .

Дані покази не викликають у суду сумнівів, є достовірними, оскільки повністю знайшли своє підтвердження вищезазначеними доказами, при цьому судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 до подій 01.12.2018 року не був знайомий з обвинуваченими, конфліктів у нього з обвинуваченими не було.

Таким чином, судом не здобуто об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у потерпілого ОСОБА_8 будь-яких причин обумовлювати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Про наявність у обвинувачених умислу саме на грабіж потерпілого, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , свідчить також поведінка обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , спосіб вчинення ними кримінального правопорушення, які всупереч волі потерпілого ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що в інший спосіб не зможуть заволодіти його майном, з метою досягнення свого злочинного наміру, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для його життя і здоров`я, спричинили потерпілому удари в область обличчя та тулубу потерпілого, щоб останній не зміг чинити йому опору, щоб безперешкодно заволодіти його майном.
Внаслідок саме таких дій, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , обвинувачені змогли заволодіти мобільним телефоном та чоботями потерпілого.
Спільні дії обвинувачених свідчать про наявність попереднього зговору на вчинення злочину.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, скоєному повторно, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, стан здоров`я обвинуваченого, а також його відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має судимості за аналогічні корисливі злочини, а також відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи наявність вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2019 року, остаточне покарання ОСОБА_6 суд вважає за необхідне призначити з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Також, враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, скоєному повторно, за попередньою змовою групою осіб, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертиз по кримінальній справі, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вважає необхідним покласти їх на обвинувачених в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373- 376, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_16 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2019 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_16 відраховувати з 01 грудня 2018 року.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_17 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_17 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_17 відраховувати з 01 грудня 2018 року.

Речові докази (том 1 а.с.132-134) - мобільний телефон «Fly», чоботи фірми «Porshe» вважати повернутими власнику - потерпілому ОСОБА_8 (том 1 а.с.131).

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи №6566-18 в сумі 286 грн. 00 коп. (том 1 а.с.112).

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1