Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/704/19
Провадження № 1-кп/506/8/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2020смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2019 року за № 0000196, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топали, Красноокнянського району, Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, раніше судимого: 24 жовтня 2003 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 02 серпня 2004 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі; 27 березня 2015 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.125, ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
- обвинувачуваного у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2019 року за № 0000196 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
12.02.2020 року в ході судового розгляду, прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області заявлено клопотання про продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, яке мотивоване тим, що, як встановлено у ході досудового розслідування, 27.10.2019 року близько 18.00 год. ОСОБА_4 прийшов у гості до знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та, перебуваючи у дворі вказаного господарства між ним та ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень невизначеного обсягу. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , в цей же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі вказаного господарства, взяв з території двору випадково знайдений камінь та після цього, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою нанесення потерпілій тілесних ушкоджень невизначеного обсягу, з мотивів особистої неприязні, тримаючи в обох руках камінь, умисно наніс ОСОБА_6 один удар вказаним камнем по голові з лівого боку, чим заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, багатоуламкового перелому лівої вісочної кістки, здавлення головного мозку, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких 31.10.2019 року потерпіла померла в Окнянський ЦРЛ. Прокурор заначив, що з урахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, існує ризик того, що він може переховуватись від суду, перетнути державний кордон України з невизнаною ПМР, з якою в України відсутні будь-які міжнародні договори, і який розташований поблизу, також він може незаконно впливати на свідків, оскільки він з ними знайомий, і їх місце проживання останньому достовірно відомо. Крім того, майновий стан обвинуваченого не є сталим, він офіційно не працює, і може, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, перешкоджати судовому розгляду, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, які можуть бути покладені на нього.
У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на мотиви, зазначені у клопотанні.
Потерпіла ОСОБА_7 , повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась, про поважність своєї неявки не сповістила, однак в матерілах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що він не вчиняв даного злочину.
Захисник адвокат ОСОБА_5 , з урахуванням позиції свого підзахисного, просив суд у задоволені клопотання відмовити, замінивши на більш м`який запобіжний захід, обгрунтовуючи свою позицію тим, що у ОСОБА_4 є постійне місце проживання, а ризики зазначені прокурор є безпідставними.
Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 23.02.2020 р.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, по якому передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, він може здійснити спроби втекти від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Крім того, як вбачається з обвинувального акту та інших матеріалів наявних в справі, ОСОБА_4 є раніше судимим за насильницькі злочини проти життя та здоров`я особи.
Суд також не бере до уваги твердження сторони захисту про можливість обрання більш м"якого запобіжного заходу, оскільки у ОСОБА_4 відсутні соціальні зв`язки, так як останній не має ані сім"ї, ані постійного місця роботи.
З урахуванням характеру, ступеню тяжкості та наслідків інкримінованого ОСОБА_4 злочину, покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винним, віку та стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для запобігання доведеним ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Суд також вбачає наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому вважає за можливе та необхідне продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням положень п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України та враховуючи, що вчинений ОСОБА_4 злочин спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392, 395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк дії обраного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 квітня 2020 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення, та надіслати начальнику Державної установи «Одеська установа виконання покарань (№ 21)», та прокурору Котовської місцевої прокуратури - для відому.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 12.02.2020 року о 17 годині 00 хвилин.

СуддяОСОБА_1