04.03.2020
Справа № 365/215/19
Провадження № 1-кп/359/159/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000010, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019, що надійшло до суду з обвинувальним актом, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Згурівського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 спричинив тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 при наступних обставинах.
12.02.2019, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_9 перебували в приміщенні житлового будинку за місцем проживання останнього, у АДРЕСА_1 , де в ході спільного розпивання алкогольних напоїв між ними виник конфлікт на побутовому підґрунті, який переріс у бійку. У цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і можливість настання від них суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщені будинку по АДРЕСА_1 , наніс останньому кулаками рук не менше одного удару по тулубу, після чого, узявши у руки дерев`яний стілець з фігурними ніжками, висотою 433 мм., наніс ним не менше чотирьох ударів по голові ОСОБА_12 .
Унаслідок цього, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми (численні рани голови, крововиливи у м`які тканини голови, перелом склепіння черепа, крововиливи під оболонку та у речовину головного мозку) та закритої травми грудної клітки (крововиливи у м`які тканини грудної клітки, переломи ребер, крововиливи у ліву легеню). Згідно з висновком експерта №23/Т від 25.04.2019, указані ушкодження у ділянці голови та тулуба є прижиттєвими, у своїй сукупності відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Смерть ОСОБА_12 настала від поєднаної травми голови та тулуба, яка ускладнилася розвитком шоку.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що проявилося у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнав у повному обсязі, розуміє, що вдарив ОСОБА_12 який помер. Однак свої протиправні дії визнає як перевищення меж необхідної оборони, та згоден нести кримінальну відповідальність за ст. 118 КК України. Не визнає фактичні обставини того, що ним один раз був здійснений удар в тулуб ОСОБА_12 . Разом із цим, у пред`явленому обвинувачені із чотирьох ударів табуретом по голові ОСОБА_12 , він визнає лише один удар. Між ним та ОСОБА_12 не виникало конфлікту, ОСОБА_12 лише скаржився на своє життя. Зазначив, що зробив для себе належні висновки та розуміє, що внаслідок його дій було заподіяно смерть ОСОБА_12 , але він не мав умислу на вбивство. Численні переломи ребер, множинні рани на голові ОСОБА_12 , пояснити не може, але впевнений, що не причетний до інших тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Просив вибачення у потерпілого та зобов`язався йому у всьому допомагати. Так, обвинувачений показав, що він проживає в АДРЕСА_1 , разом із дружиною та донькою. ОСОБА_12 був його найліпшим другом, однокласником і вони 33 роки ішли по життю разом, допомагали один одному, іноді вживали спиртні напої. 12.02.2019 він збирався їхати до ОСОБА_13 завести продукти. До нього о 15.00 год. прийшов ОСОБА_12 та сказав, що поїде з ним. ОСОБА_12 не скаржився на своє здоров`я, будь-яких тілесних пошкоджень він на останньому не бачив. Вони поїхали, завезли продукти та там у трьох випили 1 л. горілки. Коли вони повернулися до його будинку, ОСОБА_12 запропонував ще випити горілки. Він дав йому грошей, щоб ОСОБА_12 купив ще пляшку горілки. ОСОБА_12 купив горілку, і вони в його будинку стали її вживати, сидячи за столом, що знаходиться в кімнаті, біля груби. Після третьої чарки ОСОБА_12 почав розмахувати руками, побив посуд. Не може пояснити скільки горілки того дня було випито ним та ОСОБА_12 . Він взяв відривний календар щоб скрутити цигарку і сидячи спиною до ОСОБА_12 відчув удар та втратив свідомість. Він упав на спину із правої сторони кімнати. Момент удару по голові трьохлітровою банкою, він не пам`ятає. Зважаючи на порізи на правому вусі та наявність розбитої трьохлітрової банки, він зрозумів, що ОСОБА_12 вдарив його даною банкою, від чого він втратив свідомість. Потім він прокинувся від того, що йому стало важко дихати. Відкривши очі, побачив, що на ньому сидить ОСОБА_12 і душить пальцями за горло. Він колінами ніг двічі почав його відштовхувати та бити по спині, збивши потерпілого з себе. Вони одночасно піднялися із підлоги. ОСОБА_12 почав іти до виходу з будинку на вулицю, де в коридорі стояли лопати та сокира. Побоюючись, що ОСОБА_12 може їх взяти і заподіяти йому шкоди, він узяв табурет, на якому сидів, і вдарив ОСОБА_12 по тильній стороні голови, ззаду табуретом. Враховуючи, що ОСОБА_12 стояв до нього спиною, останній від одного удару по голові упав всім тілом у сніг на вулиці. Не може пояснити суду звідки на тілі ОСОБА_12 взялися тілесні ушкодження, що зазначені у висновках експерта, оскільки потерпілий упав всім своїм тілом на рівну поверхню. Вони із ОСОБА_12 взагалі не билися. Він побачив, що ОСОБА_12 почав рухатися, закрив двері будинку, залишивши ОСОБА_12 на вулиці, сам пішов у кімнату і ліг на дивані. Про те, що він залишив ОСОБА_12 на вулиці в небезпеці, він не думав. Конфлікт виник близько 21.00 год., до приходу його дружини з роботи. У будинку він та ОСОБА_12 були лише у двох. Він почув глухий звук, та вийшов із кімнати до коридору і побачив, що ОСОБА_12 сидить на присядки біля труби і щось бурмоче. Він пішов до сусідів, щоб зателефонувати в поліцію, бо ОСОБА_12 розбив йому вікно. Сусіди відмовили йому у здійснені телефонного дзвінка, та він повернувся до дому. ОСОБА_14 сидів на тому самому місці. Він пішов до будинку і закрив двері. Через деякий час прийшла його дружина із донькою до дому. Вона запитала, що сталося, він відповів, що ОСОБА_12 його душив, а він його ударив стільцем по голові. Тоді під тарілками на столі вони знайшли телефон ОСОБА_12 . Жінка знайшла номер сина ОСОБА_12 - ОСОБА_15 , якому він зателефонував і сказав, щоб останній забрав свого батька, бо той бушує. ОСОБА_16 сказав, що на роботі. Він побачив, що ОСОБА_12 вже лежав на снігу. ОСОБА_12 пролежав на снігу із ночі 12.02.2019 на ранок 13.02.2019. Дружина ОСОБА_17 теж пішла спати та вони прокинулися о 04.45. ОСОБА_17 йому сказала, що вечором виходила, наділа на ОСОБА_12 шапку та вкрила, але попросила його подивитися, щоб ОСОБА_12 не замерз. Він затягнув ОСОБА_12 до веранди. Світлана на той час пішла на роботу. ОСОБА_12 дихав, але дихання почало слабшати. Він почав приводити його до тями, але близько 06.30 год., ОСОБА_12 перестав дихати. Тоді він пішов до ОСОБА_18 голови сільської ради, і сказав його дружині ОСОБА_19 , щоб вона викликала поліцію, так як ОСОБА_20 помер. Близько 06.55 год. повертаючись додому від ОСОБА_18 , він побачив на вулиці перелякану доньку та сусідку ОСОБА_21 . Остання забігла до хати і почала самовільно, без його вказівок прибирати і змивати кров із дверей. Він їй спитав, що вона робить, але остання його не слухала. Він сказав, щоб вона покинула все, дав їй гроші на пляшку, і вона побігла купити горілку. У той час прийшла фельдшер, і за нею прийшов син ОСОБА_22 . Він йому повідомив, що не хотів щоб так сталося. Коли ОСОБА_21 принесла горілку, у будинку вже були фельдшер і ОСОБА_15 та приїхали працівники поліції. Він випив із ОСОБА_21 горілки й заспокоївся. Його оглядав судмедексперт, що він писав у висновку, йому не відомо. Про те, що у нього були такого виду пошкодження, як травма голови та сліди від удушення, він не повідомляв лікарю. Але лікар сказав, що як так може бути, що на ньому немає і подряпини. Табурет він кинув на веранді, де було розбите скло, ніхто його не брав. Зріст ОСОБА_9 186 см, вага 82 кг, а ОСОБА_12 був на зріст 165 см та збитий, широкоплечий. Хто є більше фізично розвинутий, він відповісти не може, так як вони ніколи не билися. Слідчий експеримент із ним проводили, він розповів все як було, вказавши на місця, та віддав слідчому одяг. Сам він не став вести ОСОБА_12 до дому за півтора кілометра, так як сам був п`яний.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 не визнав себе винним у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_12 є його батьком. ОСОБА_9 потерпілий дуже добре знає, оскільки ОСОБА_9 був батьковим товаришем, однокласником, односельцем і вони постійно проводили вільний час разом. Відстань від батькового будинку до будинку ОСОБА_9 півтора кілометри. Вони ходили один до одного в гості. Він із батьком не проживає із 2017 року, але в будинку ОСОБА_9 і сам був неодноразово. Батько та ОСОБА_9 один одному допомагали, ремонтували автомобілі, заготовляли дрова на зиму. Крім того, батько та ОСОБА_9 неодноразово вживали алкогольні напої разом. Між ними, можливо виникали якісь конфлікти, оскільки його п`яний батько любив поговорити, але бійок між батьком та ОСОБА_9 ніколи не було. Він знав, що 12.02.2019 його батько ОСОБА_12 та ОСОБА_9 перебували у будинку останнього, у АДРЕСА_1 де розпивали алкогольні напої. Про це йому стало відомо із телефонної розмови. Йому зателефонував з батькового телефону ОСОБА_9 , який сказав, щоб він забрав свого батька, бо той дебоширить і б`є посуд. Під час розмови він чув, як п`яний батько щось говорив. ОСОБА_9 сказав, що буде викликати поліцію, після чого зв`язок обірвався. Тоді він через 10 хв. зателефонував жінці ОСОБА_9 ОСОБА_17 та попросив її, щоб чи поклали спати батька, чи щоб випроводили до дому, бо він сам на роботі, і не зможе його забрати. ОСОБА_17 відповіла, що додому відправити не може, так як він в стані сп`яніння. ОСОБА_17 нічого не сказала про кров, а також, що батько поранений і потрібна швидка допомога. До дому він приїхав із роботи 12.02.2019, близько 22.00 годин. Від зупинки потрібно було іти 3 кілометри. Була хуртовина, а тому будучи втомленим, знаючі, що батько неодноразово залишався ночувати у ОСОБА_9 , він пройшов мимо і не забирав батька. Він бачив світло у будинку ОСОБА_9 , однак будь-якої метушні там не було. У нього не виникало думки, щодо життя батька в небезпеці. 13.02.2019, близько 07.00 год., до нього зателефонувала теща і сказала, що його батько у ОСОБА_9 дома мертвий. Він одразу пішов до будинку ОСОБА_9 . Зайшов до будинку, у якому була сільський фельдшер. ОСОБА_9 сидів біля батька і сказав йому, що він не вбивав. Батько лежав на спині на вході у коридору. Він був одягнутий у сорочку, светр, черевики. У батька була поранена губа, ніби як поріз, рани на руках, розірвано вухо. Які саме рани були на голові батька, він також не бачив. На вході до будинку лежало побите скло. Він бачив кров на вхідних дверях, де лежало розбите скло. На стінах, по підлозі були каплі крові. Слідів крові на ОСОБА_9 та поранень він не бачив. Меблі не були побиті. Слідів бійки у коридорі він не бачив. Дочекався прокурора та експертів. Коли батька забрали, він пішов. 13.02.2019 було видно, що ОСОБА_9 сильно п`яний. Він пам`ятає, що як зайшов до будинку, то побачив тверезого ОСОБА_9 , але коли прийшла сусідська дівчина ОСОБА_21 , яка вживає алкогольні напої, то через 5 хв. ОСОБА_9 був п`яний. Його батько не був буйний, тільки любив багато поговорити, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Він до обвинуваченого будь-яких матеріальних чи моральних претензій не має. Цивільний позов до ОСОБА_9 не подавав.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , дала показання, що 12.02.2019, близько 21.30-22.00 год., вона повернулася з роботи, зателефонувала дочці, щоб іти разом додому. На вулиці було темно, тихо, двері будинку були закриті, після чого вона почала стукати у вікно і її чоловік ОСОБА_9 відкрив їм двері. Чоловік був переляканий та випивший, на його обличчі вона побачила подряпини. Вони зайшли до будинку і побачила, що у веранді були розбиті склянки. Донька пішла до кімнати спати. Одразу не бачила у будинку ОСОБА_12 . Вона запитала чоловіка, що сталося. Чоловік відповів, що ОСОБА_12 його душив, а потім розбив вікно, за що він його вигнав з хати. Вона вийшла на вулицю та за коридором, що за дверима веранди, побачила ОСОБА_24 , який сидів на колінах біля того розбитого вікна. Навколо нього було розбите скло. У будинку, окрім її чоловіка та ОСОБА_12 , нікого не було. Тоді ОСОБА_9 сказав їй, щоб вона зателефонувала сину - ОСОБА_15 , щоб той забрав ОСОБА_25 . На мобільний телефон, що належав ОСОБА_12 , зателефонував його син ОСОБА_16 . Вона взяла трубку і сказала, щоб він забрав свого батька, але ОСОБА_15 повідомив, що на роботі і попросив його випровадити додому. Вона хотіла ОСОБА_12 підняти із колін, але він почав бурчати, що скоро піде. Вона взяла його чорну в`язану шапку, наділа йому на голову, а дублянку світлого кольору, накинула йому на плечі. Крім того, вона кинула йому ще свою дублянку, щоб не порізався склом. Крові на голові ОСОБА_12 та тілесних ушкоджень вона не бачила, оскільки було темно, і вона його не розглядала. Випадки того, що він так напивався із її чоловіком були постійно, а тому вона подумала, що буде як завжди, встане та піде додому. Будь-яку допомогу вона не надавала ОСОБА_12 . Окрім того, вона бачила пару капель крові у будинку, але ніхто нічого їй не пояснював. Сказала своєму чоловіку, щоб він ОСОБА_12 випроводив, а сама пішла до доньки спати. Її чоловік спав у іншій кімнаті, і чим він був зайнятий до ранку їй не відомо. Вона прокинулася близько 05.00 год. ранку. Донька її ще спала. Світла в будинку не було через погодні умови. Вона почала збиратися на роботу. Побачила ОСОБА_12 , який на той час із місця, де вона його бачила увечері, на колінах просунувся на 2 метри по подвір`ю. При цьому, він зняв светер і був лише у сорочці. Вона розбудила чоловіка і попросила його забрати ОСОБА_12 з вулиці, щоб той не замерз. Коли вона йшла на роботу, то ОСОБА_12 лежав на вулиці. Хто у її будинку відмивав кров із дверей, вона не знає. Здається, їй ОСОБА_9 сказав, що то була сусідка - ОСОБА_26 , яка і забрала її доньку до себе на момент приїзду поліції. Крові на тому стільці вона не бачила. Її чоловік із ОСОБА_12 постійно спілкувалися, майже кожного дня тоді і випивали. ОСОБА_9 нормальний батько, донька його любить, фізичної агресії у нього не було. Офіційно він не працював, але коли його просили допомогти по зборці автомобілів, чи щось заварити, він завжди допомагав. Йому за це давали деякі кошти. Їй також чоловік казав, що ходив до ОСОБА_18 , щоб викликати працівників поліції, так як ОСОБА_12 вибив вікно.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 , дав показання, що він є сусідом ОСОБА_9 . Його будинок розташований через три будинки від останнього. У лютому 2019 він лікувався стаціонарно у Київській обласній лікарні. 13.02.2019, близько 08.00 год. ранку, йому зателефонувала дружина - ОСОБА_28 та пояснила, що до неї приходив наляканий ОСОБА_9 і просив викликати швидку допомогу та поліцію, так як щось сталося із ОСОБА_12 . У них в селі не було світла та зв`язку через погані погодні умови. Він на прохання дружини, зателефонував в 102 і повідомив, що викликає швидку допомогу та поліцію. Для себе він зрозумів, що ОСОБА_12 може бути живий, але в заяві, що записував черговий, він міг і сказати, що ОСОБА_12 помер. Того дня він телефонував і в РЕС, щоб налагодили подачу електроенергії. ОСОБА_29 та ОСОБА_9 були товаришами, однокласниками. Вони постійно були разом і часто випивали. Обвинувачений та потерпілий були спокійні, не агресивні, вели себе посередньо. Активну участь у селі не приймали. Однак, ОСОБА_9 міг допомогти, коли його просили, безкоштовно. До нього звертався адвокат із адвокатським запитом, на який він надав відповідь. Усе, що написано у відповіді, відповідає дійсності.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 дала показання, що вона працює фельдшером в селі Середівка Згурівського району Київської області із 1993 року. У той день, 13.02.2019, близько 07.00 год., їй зателефонував сільський голова і сказав, що можливо замерз ОСОБА_14 у дворі ОСОБА_9 , і їй потрібно було піти оглянути, що там сталося. Вона прийшла до будинку ОСОБА_9 , зайшла на подвір`я домоволодіння і побачила кров на снігу. ОСОБА_9 стояв біля дверей до будинку, більше нікого не було. ОСОБА_9 сказав, щоб вона заходила та дивилася. У будинку все було, як звичайно: стояли меблі, стільці, була якась їжа на столі. Одразу, при вході до будинку було розбите вікно, лежало скло. Слідів крові в будинку вона не бачила. Потім вона побачила ОСОБА_12 , на підлозі коридору. Він не подавав ознак життя, трупні плями по тілу були виражені, із задньої частини голови був поріз із запеченою кров`ю, розсічена верхня губа, посічена рука. Травма голови була по центру, трохи до низу. Будь-яких речей, від яких могли утворитися такі рани, вона не бачила. ОСОБА_12 був одягнутий у светр, штани та шапку. Верхній одяг у виді курточки лежав на ньому. Кров на голові вона бачила, бо знімала шапку та оглянула візуально тіло чоловіка. Світло було гарне, денне, вона все бачила. Будь-які медичні висновки вона не надавала, вона тільки засвідчила травми. Одразу після того, як вона оглянула труп, приїхали працівники поліції. Вони ще раз оглянули тіло чоловіка та зафіксували в протоколі, після чого вона пішла на роботу. Хто викликав працівників поліції, їй не відомо. ОСОБА_9 їй нічого не розповідав, бо одразу за нею приїхали працівники поліції та син померлого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , дав показання, що він є односельцем ОСОБА_9 та померлого ОСОБА_12 . Знає, що вони між собою товаришували. Які саме в них були відносини, йому не відомо, так само не відомо, як часто вони могли вживати спиртні напої. Очевидцем даних подій він не був, від ОСОБА_9 проживає за півтора км., а тому не бачив та не чув, що відбувалося у нього дома. Про те, що ОСОБА_9 побив ОСОБА_12 і той помер, він дізнався на базарі села від односельця ОСОБА_32 . Звідки ОСОБА_33 дізнався, він не запитував.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_34 , дав показання, що він є сусідом ОСОБА_9 , живе через дві хати. 12.02.2019, близько 21.00 год., до нього прибігав ОСОБА_9 , попросив надати йому телефон зателефонувати до поліції, бо в нього дома ОСОБА_12 розбив вікно та дибоширить. Тоді у нього телефон розрядився, він сказав, що немає телефону. Їхня розмова тривала близько 5 хв. ОСОБА_9 пішов до себе. Будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_9 він не бачив. Запах алкоголю із порожнини рота ОСОБА_9 він чув, але він був тверезий, з ніг не падав. ОСОБА_9 та ОСОБА_12 були товаришами. Нормальні хлопці, але він із ними не спілкувався, а тому будь-яких характеристик надати не може. Вранці він побачив, що приїхали працівники поліції до будинку ОСОБА_23 . Про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 побилися та померла людина, він дізнався від мешканців села.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 , дав показання, що він є другом ОСОБА_9 , знає його досить довгий час. Очевидцем даних подій він не був. Однак, може охарактеризувати ОСОБА_9 як добру та гарну людину, який допомагав людям відремонтувати автомобіль, полагодити садибні території. ОСОБА_9 добре розбирається в механіці, працює із зварювальними апаратами. Зі сусідами та іншими мешканцями села не конфліктував. Вказав, що ОСОБА_12 зловживав спиртними напоями та провокував інших людей до конфліктних ситуацій.

Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами:

- витягом з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000010 (т.1 а.с.195-196), з якого вбачається, що розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України;

- заявою ОСОБА_9 від 30.02.2019 (т.1 а.с.208) про дачу дозволу працівниками поліції на проведення огляду місця події - домоволодіння, розташованого за адресою: в АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події - домоволодіння, розташованого за адресою: в АДРЕСА_1 , від 13.02.2019 з фотоілюстрація до даного протоколу (т.1 а.с.209-250, т.2 а.с.1-12, Т.2 а.с.102), яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення та сліди злочину;

- протоколом перегляду відеозапису від 18.04.2019 (т.2 а.с.13);
- протоколом огляду місця події поталого-анатомічного відділення Переяслав-Хмельницької ЦРЛ, розташованого за адресою: Київська обл. м. Переяслав-Хмельницький вул. Б. Хмельницького, 137, від 14.02.2019 (т.2 а.с.21-22), в даному приміщені судово-медичним експертом Яготинського відділення КОБСМЕ видано одяг з трупа гр. ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події поталого-анатомічного відділення Переяслав-Хмельницької ЦРЛ, розташованого за адресою: Київська обл. м. Переяслав-Хмельницький вул. Б. Хмельницького, 137, від 14.02.2019 (т.2 а.с.24-25), в даному приміщені судово-медичним експертом Яготинського відділення КОБСМЕ за допомогою медичного шприца із трупа гр. ОСОБА_12 відібрано зразки крові, які поміщено на марляні тампони. З пальців трупа правої та лівої руки ОСОБА_12 проведено зріз нігтьових пластин які поміщено до двох паперових конвертів;
- висновком експерта №23/Т від 24.04.2019 (т.2 а.с.26-28), відповідно до якого смерть ОСОБА_12 наступила від поєднаної травми голови та тулуба, яка ускладнилася розвитком шоку. Черепно-мозкова травма (численні рани голови, крововиливи у м`які тканини голови, перелом склепіння черепа, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку); закрита травма грудної клітки (крововиливи у м`які тканини грудної клітки, переломи ребер, крововиливи у ліву легеню), синці та рани на тильній поверхні обох кістей. Всі виявлені тілесні ушкодження прижиттєві. Ушкодження у ділянці голови та тулубу оцінюються у сукупності і відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті ОСОБА_12 . Виявлені ушкодження у ділянці верхніх кінцівок відносяться до категорії легких. Ушкодження у ділянці голови та тулубу оцінюються у сукупності і відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг виконувати активні рухи. Виявлені ушкодження у ділянці голови утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) не виявлені. По краях, на стінках ушкоджень та в ділянках осаднень виявлено металізацію сполуками заліза. Виявлені ушкодження у ділянці тулуба та синців на кінцівках, утворилися від дії тупого твердого предмету (тів), або при ударі о такий (і). Дрібні рани на кістях, прижиттєві, утворилися від дії предмету який володіє ріжучими властивостями. Під час нанесення ушкоджень потерпілий знаходився у вертикальному положенні, або близькому до нього, яке могло змінюватись під час нанесення тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися від однократного удару табуретом. Виявлені ушкодження у ділянці голови утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) не виявлені. По краях, на стінках ушкоджень та в ділянках осаднень виявлено металізацію сполуками заліза. Виявлені ушкодження у ділянці тулуба та синців на кінцівках, утворилися від дії тупого твердого предмету (тів), або при ударі о такий (і). Дрібні рани на кістях, прижиттєві, утворилися від дії предмету який володіє ріжучими властивостями. Ушкодження у ділянці голови та тулубу оцінюються у сукупності і відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Від моменту отримання ушкоджень до настання смерті минуло не менш 4 х годин. При судово-токсикологічній дослідженні крові та сечі з трупа виявлено етиловий спирт: в крові - 2,57%о, в сечі - 3,42%о, що стосовно до живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінні. Виявлені численні ушкодження на верхніх кінцівках, що може свідчити про боротьбу та самозахист. Ушкодження спричинялись різними предметами. Встановити послідовність нанесення ушкоджень, враховуючи що вони утворились у відносно короткий проміжок часу, неможливо. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися одномоментно. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з положення стоячи;
- висновком експертного дослідження №24 від 13.02.2019 (т.2 а.с.30-32). На підставі даних судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_12 ,1966 року народження, виявлено: черепно-мозкова травма (численні рани голови, крововиливи у м`які тканини голови, перелом склепіння черепа, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку); закрита травма грудної клітки (крововиливи у м`які тканини грудної клітки, переломи ребер, крововиливи у ліву легеню), синці та рани на тильній поверхні обох кістей. Крововиливи на верхівках соскових м`язів, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, клітини Краєвського у печінці. Смерть його наступила від поєднаної травми голови та тулубу, яка ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, та даними додаткових методів дослідження. Виявлені ушкодження у ділянці голови трупа прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) не виявлені. По краях, на стінках ушкоджень та в ділянках осаднень виявлено металізацію сполуками заліза. Виявлені ушкодження у ділянці тулуба та синців на кінцівках, прижиттєві утворилися від дії тупого твердого предмету (тів), або при ударі о такий (і). Дрібні рани на кістях, прижиттєві, утворилися від дії предмету який володіє ріжучими властивостями. Ушкодження у ділянці голови та тулубу оцінюються у сукупності і відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Виявлені ушкодження у ділянці верхніх кінцівок заносяться до категорії легких. При судово-токсикологічній дослідженні крові та сечі з трупа виявлено етиловий спирт: в крові - 2,57%о, в сечі - 3,42%о, що стосовно до живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню;
- лікарським свідоцтвом про смерть громадянина ОСОБА_12 (т.2 а.с.33);
- висновком експерта №61-мк від 22.04.2019 (т.2 а.с.34-36), відповідно до якого при судово-медичному криміналістичному дослідженні клаптя шкіри з трупа гр. ОСОБА_12 , 1966 року народження виявлено чотири ушкодження з ознаками забитих, які виникли від дій тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету (предметів) при дослідженні ушкоджень на клапті шкіри не виявлені. По краях, на стінках ушкоджень та в ділянках осаднень виявлено металізацію сполуками заліза. Виникнення виявлених ушкоджень від дій наданого на дослідження фрагменту ніжки виключається, від дій зовнішнього ребра (ребер) 1/3 верхньої частини ніжок табурету не виключається;
- висновком експерта №19/10-1/157-СЕ/19 від 28.03.2019 (т.2 а.с.38-68), відповідно до якого визначено генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) (таблиця 1.1, додаток 1), та генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2) (таблиця 1.1, додаток 1). На ножках дерев`яного стільця в об`єктах №№ 16, 17 виявлені клітини з ядрами, в об`єктах №№ 15,18 виявлені клітини та кров людини. Встановлено генетичні ознаки крові та клітин на дерев`яному стільці (об`єкт № 18), клітин на дерев`яному стільці (об`єкт № 16), які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями (таблиця 2.1, додаток 2). Генетичні ознаки крові та клітин на дерев`яному стільці (об`єкт № 15) є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж двох осіб і для ідентифікації на придатні. Генетичні ознаки клітин на дерев`яному стільці (об`єкт № 17) не встановлені, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК в даному об`єкті. Домінуючий ДНК-профіль крові та клітин на дерев`яному стільці (об`єкт № 18) збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_36 (об`єкт № 2) і не збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт №. 1). Походження слідів крові та клітин, генетичні ознаки яких домінують в об`єкті №18 від ОСОБА_9 виключається. Домінуючий ДНК-профіль клітин на дерев`яному стільці (об`єкт №16) збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2). Походження клітин, генетичні ознаки яких домінують в об`єкті № 16 від ОСОБА_12 виключається. На дерев`яному уламку (об`єкти №№ 6,7) виявлені поодинокі клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин на дерев`яному уламку (об`єкти №№ 6,7) не встановлені, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК в зазначених об`єктах. У зв`язку з зазначеним питання не вирішувалось. На дерев`яному стільці (об`єкти №№ 8-14) виявлена кров людини. На дерев`яному стільці встановлено генетичні ознаки крові в об`єктах №№ 8-12, які наведено в табліці 1.1., додатку 1, також встановлено генетичні ознаки крові в об`єкті № 13, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, які наведено в таблиці 2.1, додатку 2. Генетичні ознаки слідів крові на дерев`яному стільці (об`єкт № 14) не встановлені, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК в об`єкті. Генетичні ознаки слідів крові на дерев`яному стільці (об`єкти №№ 8,9,12) та домінуючий ДНК-профіль крові в об`єкті № 13 збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2) і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єктах №№ 8,9,12 складає 2,15 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,64 х 1034 осіб. Походження слідів крові в об`єктах №№ 8,9,12 та слідів крові, генетичні ознаки яких домінують в об`єкті № 13 від ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки слідів крові на дерев`яному стільці (об`єкти №№ 10,11) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_9 та в об`єктах №№ 10,11 складає 2,69 х 1039. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,71 х 1038 осіб. Походження слідів крові в об`єктах №№ 10,11 від ОСОБА_12 виключається. На комірі светра (об`єкт № 19) та правому манжеті (об`єкт № 20) виявлена кров людини. На светрі встановлено генетичні ознаки крові в об`єктах №№ 19.20, які є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями, які наведено в таблиці 2.1, додатку 2. Домінуючі ДНК-профілі крові на светрі (об`єкти №№ 19,20) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2). Походження слідів крові на светрі, генетичні ознаки яких домінують в об`єктах №№ 19,20 від ОСОБА_12 виключається. На штанах синього кольору (об`єкт № 21) виявлена кров людини. Встановлено генетичні ознаки слідів крові на штанах синього кольору (об`єкт №21), які наведено в таблиці 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки слідів крові на штанах синього кольору (об`єкт № 21) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1) і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_9 та в об`єкті № 21 складає 2,69 х 1039. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,71 х 1038 осіб. Походження слідів крові на штанах синього кольору в об`єкті № 21 від ОСОБА_12 виключається. У змиві з дверей вхідних до будинку (об`єкт № 3) виявлена кров людини. Встановлено генетичні ознаки слідів крові у змиві з дверей вхідних до будинку (об`єкт № 3), які наведено в таблиці 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки слідів крові у змиві з дверей вхідних до будинку (об`єкт № 3) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2) і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єкті № 3 складає 2,15 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,64 х 1034 осіб. Походження слідів крові в об`єкті № 3 від ОСОБА_9 виключається. У змиві зі стінки біля дверей з дерев`яної поверхні (об`єкт № 4) виявлена кров людини. Встановлено генетичні ознаки слідів крові у змиві зі стінки біля дверей з дерев`яної поверхні (об`єкт № 4), які наведено в таблиці 1.1, додаток 1. Генетичні ознаки слідів крові у змиві зі стінки біля дверей з дерев`яної поверхні (об`єкт № 4) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єкті № 4 складає 2,15 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,64 х 1034 осіб. Походження слідів крові в об`єкті № 4 від ОСОБА_9 виключається. У змиві зі стіни під вікном (об`єкт № 5) виявлена кров людини. Встановлено генетичні ознаки слідів крові у змиві зі стіни під вікном (об`єкт № 5), які наведено в таблиці 1.1, додатку 1. Генетичні ознаки слідів крові у змиві зі стіни під вікном (об`єкт № 5) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 2) і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єкті № 5 складає 2,15 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,64 х 1034 осіб. Походження слідів крові в об`єкті № 4 від ОСОБА_9 виключається;
- висновком експерта №020/ц від 04.03.2019 (т.2 а.с.69-73), №207 від 05.03.2019, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_37 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0. Згідно «Висновку експерта» №55 від 03.04.2019, виконаного відділенні судово-медичної імунології КЗ КОР КОБ СМЕ лікарем судово-медичним експертом-імунологом ОСОБА_38 кров підозрюваного ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В тієї ж системи. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьовому вмісту рук потерпілого ОСОБА_12 (об. 1,2) знайдена кров людини статеву належність якої встановити не вдалось в зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові. При серологічному досліджені даних об`єктів виявлений антигени В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином враховуючи одержані результати та групову характеристику осіб, що проходять по справі можна прийти до висновку, що кров в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_12 (об. 1,2) могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) сходяться антиген В ізосерологічної системи АВ0 в тому числі і від самого потерпілого ОСОБА_12 . Даних про походження крові в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_12 і об. 1,2) від підозрюваного ОСОБА_9 не одержано. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об.3) знайдені епітеліальні клітини статеву належність яких становити не вдалось в зв`язку з відсутністю ядер придатних для цитологічного дослідження, кров не знайдена. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_9 (об.4) кров та епітеліальні клітини не знайдені;
- висновком експерта №53 від 21.03.2019 (т.2 а.с.74-76), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На куртці, в об. №№ 1-9, надісланій на дослідження, виявлена кров людини. При встановленні групової приналежності крові в об. №№ 1-9 на куртці виявлені антигени В та Н. Отже, кров в об. №№ 1-9 на куртці могла походити від потерпілого гр. ОСОБА_12 . Також не виключається в даних об`єктах можливість змішування крові потерпілого гр. ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_9 , при наявності у нього тілесних ушкоджень які супроводжувалися зовнішньою кровотечею;
- висновком експерта №54 від 25.03.2019 (т.2 а.с.77-79), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На кофті, в об. №№ 1-12, надісланій на дослідження, виявлена кров людини. При встановленні групової приналежності крові в об. №№ 1-12 на кофті виявлені антигени В та Н. У зв`язку з впливом на сироватку анти-А предмета-носія, висловитись про приналежність крові потерпілому ОСОБА_12 чи підозрюваному ОСОБА_9 не представляється можливим;
- висновком експерта №55 від 25.03.2019 (т.2 а.с.80-81), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти- ОСОБА_39 його крові міститься також супутній антиген Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На дублянці (за постановою - куртці), в об.№№1-3,5,8; вилученій під час ОМП, виявлена кров людини. При встановленні групової належності крові в об. №№ 1-3 встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А, а також виявлений антиген Н; в об.№№5,8 виявлені антигени В і Н. Таким чином, кров в об. №№ 1-3,5,8 на дублянці жіночій, могла походити від потерпілого гр. ОСОБА_12 . Не виключено також походження крові в слідах об.№№1- 3.5.5 внаслідок змішення крові потерпілого гр. ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_9 ; за умови наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею. На дублянці (за постановою - куртці), в об.№№4,6,7,9-15; вилученій під час ОМП, кров не виявлена;
- висновком експерта №56 від 25.03.2019 (т.2 а.с.82-83), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти- ОСОБА_39 його крові міститься також супутній антиген Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На дублянці чоловічій (за постановою - куртці), в об.№№1,2; вилученій під час ОМП, виявлена кров людини. При встановленні групової належності крові в об. №№ 1,2 виявлені антигени В і Н. Таким чином кров в об. №№ 1,2 на дублянці чоловічій, могла походити від потерпілого гр. ОСОБА_12 . Не виключено також походження крові в слідах об.№№1,2 внаслідок змішення крові потерпілого гр. ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_9 ; за умови наявності в останнього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею. На дублянці чоловічій (за постановою - куртці), в об.№№3-15; вилученій під час ОМП, кров не виявлена;
- висновком експерта №57 від 27.03.2019 (т.2 а.с.84-86), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На шапці, в об. №№ 1-4, надісланій на дослідження, виявлена кров людини. В об. №№ 1-4 на шапці встановлена група В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Отже, кров в об. №№ 1-4 на шапці могла походити від потерпілого гр. ОСОБА_12 ;
- висновком експерта №58 від 25.03.2019 (т.2 а.с.87-88), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти- ОСОБА_39 його крові міститься також супутній антиген Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На наволочці, в об.№№1,2; вилученій під час ОМП, виявлена кров людини. При становленні групової належності крові в об. №№ 1,2 встановлена група О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. Таким чином, кров в об. №№ 1,2 на наволочці, могла походити від підозрюваного гр. ОСОБА_9 . На подушці, в об.№№3-6; вилученій під час ОМП, кров не виявлена;
- висновком експерта №59 від 20.03.2019 (т.2 а.с.89-91), відповідно до якого кров потерпілого гр. ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного гр. ОСОБА_9 до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На календарі, в об. №№ 1-3, надісланому на дослідження, виявлена кров людини. При встановленні групової приналежності крові в об. №№ 1-3 на календарі виявлені антигени В та Н. Отже, кров в об. №№ 1-3 на календарі могла походити від потерпілого гр. ОСОБА_12 . Також не виключається в даних об`єктах можливість змішування крові потерпілого гр. ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_9 , при наявності у нього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею;
- висновком експерта №21/Д від 26.04.2019 (т.2 а.с.92), відповідно до якого на тілі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на лівій вушній раковині, забитої рани в лівій завушній ділянці, забитої рани тильної поверхні третьої фаланги п`ятого пальця правої кисті, саден на лівій щоці. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на лівій вушній раковині, забитої рани в лівій завушній ділянці, забитої рани тильної поверхні третьої фаланги п`ятого пальця правої кисті, двох саден на лівій щоці, виникли від дії тупого твердого предмету (тів), з обмеженою контактуючою поверхнею, або при ударі о такий (і). Виявлені тілесні ушкодження спричинено від не менш ніж трьох-п`яти механічних дій тупого твердого предмету (предметів), або при ударі о такий (такі). Враховуючи характер, локалізацію, а також ступень вираженності ознак загоєння вказаних тілесних ушкоджень, термін їх утворення може відповідати даті на яку вказує слідчий в ухвалі від 12.12.2018. За своїм характером всі виявлені тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Враховуючи характер, кількість та розташування тілесних ушкоджень по різним анатомічним лініям, утворення їх при падінні з висоти власного зросту вважаю не характерним;
- протоколом огляду від 09.03.2019 (т.2 а.с.95-96) кабінету №10 Згурівського ВП в смт. Згурівка по вул. Центральна, 13 Київська обл., де було здійснено огляд телефонних книг мобільних телефонів чорного та червоного кольору «ЕГ 90» модель F 185 для двох сім карт ІMEІ НОМЕР_1 , ІMEІ-2 68209 S/N: НОМЕР_2 з батареєю ЕГ 90 F 185 стандарт GB/T 18287-2013 карта мобільного оператора Київстар НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ;

- відеозаписом проведення слідчого експерименту від 14.02.2019 та проведення слідчої дії огляду місця події від 13.02.2019 (т.2 а.с.102);

- висновком експерта №10 від 19.04.2019 (т.2 а.с.146), відповідно до якого на тілі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлені рани і садна обличчя, рана на пальці правої кісті, виникли від дії тупого твердого предмету (тів), з обмеженою контактуючого поверхнею, або при ударі о такий (і) і відносяться до категорії легких;
- протоколом освідування особи від 13.02.2019 із фотоілюстрацією до нього (т.2 а.с.148-149), встановлено, що освідування гр. ОСОБА_9 проведено в приміщенні приймального відділення Згурівської ЦРЛ. На момент зовнішнього огляду у ОСОБА_9 виявлено за лівим вдихом садно до 0,8 см. Також було відібрано біологічні зразки на виявлення стану алкогольного сп`яніння;

- протоколом №5 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13.02.2019 (т.2 а.с.150). За результатами проведення дослідження повітря ОСОБА_9 на пристрій «Алкотест» - 0,1 СУ, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- протоколом отримання зразків для експертизи від 13.02.2019 (т.2 а.с.152), у результаті проведення процесуальної дії у ОСОБА_9 відібрані зразки крові;
- протоколом отримання зразків для експертизи від 13.02.2019 (т.2 а.с.153), у результаті проведення процесуальної дії у ОСОБА_9 відібрані зразки зрізів нігтьових пластин;
- протоколом отримання зразків для експертизи від 13.02.2019 (т.2 а.с.154), у результаті проведення процесуальної дії у ОСОБА_9 відібрані зразки букального епітелію;
- протоколом отримання зразків для експертизи від 13.02.2019 (т.2 а.с.155-156), у результаті проведення процесуальної дії у ОСОБА_9 відібрані зразки змивів рук;
- протоколом отримання зразків для експертизи від 27.03.2019 (т.2 а.с.158), у результаті проведення процесуальної дії у ОСОБА_9 відібрані зразки крові;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2019 (т.2 а.с.159-160), за участю підозрюваного ОСОБА_9 , який описав події учасником яких був він та ОСОБА_12 в період 12.02.2019 13.02.2019, що зафіксовано аудіо відеозаписом. Також під час слідчого експерименту ОСОБА_9 надав светр та штани, що були на ньому під час конфлікту між ним та ОСОБА_12 ;
- протоколом перегляду відеозапису від 10.03.2019 із викладеними розмовами під час проведення слідчої дії (т.2 а.с.161-162);
- висновком судово-психіатричного експерта №173 (т.2 а.с.176-177), відповідно до якого ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страдав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_9 під час обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. В даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому стані не перебував.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд їх прийняв. Матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні. Змінений обвинувальний акт був вручений потерпілому, обвинуваченому та захиснику.

Стороною обвинувачення у даному кримінальному проваджені заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_40 , однак надалі прокурор відмовився від допиту у зв`язку з її смертю (т.2 а.с.200).

Таким чином, оцінюючи згідно вимог ст. 94 КПК України всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши свідків запропонованих стороною обвинувачення, дослідивши подані докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази на підтвердження своїх доводів були ними надані, суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_9 , дані ним під час допиту в судовому засіданні, в частині того, що ОСОБА_12 намагався його задушити, суд розцінює як непереконливі та не бере їх до уваги, так як висновком експерта №10 від 19.04.2019 (т.2 а.с.146), встановлено, що на тілі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлені рани і садна обличчя та лівої вушної раковини, рана на пальці правої кісті, виникли від дії тупого твердого предмету (тів), з обмеженою контактуючого поверхнею, або при ударі о такий (і) і відносяться до категорії легких. В даному висновку відсутня інформація щодо тілесних ушкоджень в області шиї.
Крім того, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та відкидає їх в частині того, що він не причетний до нанесення ОСОБА_12 ударів по тулубу, та те, що він виключає обставини нанесення ОСОБА_12 таких тілесних ушкоджень, які вказані у висновках експерта, а саме перелому ребер з крововиливами у ліву легеню, так як наніс один удар стільцем по голові ОСОБА_12 та не мав умислу вбивати товариша, оскільки ці покази обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими судом доказами, аналіз яких наведено вище.
Обвинувачений показав, що після заподіяння ним потерпілому одного удару табуретом по голові, останній впав на вулицю. Через деякий час розбив вікно у веранді. В даному місці потерпілого ОСОБА_12 виявила свідок ОСОБА_23 , після чого вдягла його та підклала свою дублянку. З того ж самого місця ОСОБА_9 , на прохання своєї дружини, затягнув ОСОБА_12 в будинок. Свідок ОСОБА_30 показала, що в дворі ОСОБА_9 вона помітила сліди крові. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №23/Т від 24.04.2019 смерть ОСОБА_12 наступила від поєднаної травми голови та тулуба, яка ускладнилася розвитком шоку. Черепно-мозкова травма: численні рани голови, крововиливи у м`які тканини голови, перелом склепіння черепа, крововиливи під оболонки та у речовину головного мозку. Під час нанесення ушкоджень потерпілий знаходився у вертикальному положенні, або близькому до нього, яке могло змінюватись під час нанесення тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися від однократного удару табуретом. Всі тілесні ушкодження були прижиттєвими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що потерпілий ОСОБА_12 після конфлікту не залишав територію подвір`я ОСОБА_9 , а тому виключається можливість отримання ним тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останнього, в інший спосіб чи від іншої особи.

Після пред`явлення остаточної редакції обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України, обвинувачений себе винним не визнав та вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за ст.118 КК України, так як потерпілий сам на нього напав, душив його і він знаючи, що потерпілому відоме місце знаходження сокири чи інших предметів, захищав своє життя, нанісши йому один удар по голові табуретом ззаду. Дана позиція була підтримана його захисником.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 в остаточній редакції кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 колегія суддів вважає правильною і такою, що відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення з таких підстав.

За нормативним визначенням умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).
Аналізуючи можливість перебування ОСОБА_9 в стані необхідної оборони чи перевищення її меж, суд бере до уваги правові позиції Верховного Суду України, які неодноразово були висловленні у справах N 5-125кс15 від 17 грудня 2015 року, N 5-12 кс 14, N 5-27 кс 14, N 5-29 кс 14, N 5-34 кс 14, де Верховний Суд зазначав, що закріплене право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.
Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитись з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних прав та інтересів.
Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема, щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, розправитися, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.
До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.
Таким чином, достовірність показів обвинуваченого, в частині того, що він здійснював дії спрямовані на свій захист, оскільки вважав, що потерпілий ОСОБА_12 має намір спричинити йому тілесні ушкодження та можливо позбавити життя, в повному обсязі спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, аналіз яких наведено вище. Так, зважаючи на показання обвинуваченого, він наніс один удар табуретом потерпілому, коли останній знаходився спиною до нього і мав намір вийти з будинку. Переконливих доказів того, що останній мав намір причинити йому тілесні ушкодження чи позбавити життя, обвинувачений не надав та досудовим слідством не встановлено, так як ОСОБА_9 стверджував, що зачинив за ОСОБА_12 двері. Ні сам обвинувачений, ні його дружина не вказували, що біля будинку потерпілий ОСОБА_12 знаходився з предметом, який би міг заподіяти тілесні ушкодження. Таким чином, на думку колегії суду, конфлікт припинився ще в будинку. Крім того, обвинувачений був переконаний, що заподіяв лише тілесні ушкодження, так як після конфлікту намагався викликати медичних працівників та співробітників поліції, у зв`язку з розбиттям скла в його будинку, що підтверджують свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_41 . Дані докази переконливо вказують на відсутність умислу на заподіяння смерті потерпілому, що виключає суб`єктивну сторону дій обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 чи 118 КК України.

Встановлені докази є логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Так, ОСОБА_9 вчинив діяння, яке спрямовано на порушення права особи на життя, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставин, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_9 ознак протиправності. ОСОБА_9 раптово на ґрунті побутового конфлікту наніс ОСОБА_12 не менше одного удару по тулубу, після чого взявши у руки дерев`яний стілець наніс ним удари по голові, спричинивши потерпілому тілесне ушкодження описані вище. Отже, між діями обвинуваченого та наслідками, спричиненими ним, існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Разом з тим, до цієї події обвинувачений перебував з ОСОБА_12 в дружніх відносинах. ОСОБА_9 завдавав удари ОСОБА_12 на ґрунті неприязних відносин по відношенню до свого товариша, які виникли у нього у зв`язку з протиправною поведінкою останнього, яка виразилася у нанесені удару по лівій частині голови обвинуваченого.
Встановлено, що обвинувачений, при вживанні спиртних напоїв та перебуваючи в агресивному стані, на ґрунті неприязних відносин, наносячи таку кількість ударів потерпілому, мав намір на спричинення йому виключно тілесних ушкоджень. При цьому обвинувачений чітко усвідомлював соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачав наслідки скоєного та бажав їх настання, що беззаперечно вказує на те, що обвинувачений діяв з прямим умислом, бажаючи настання таких наслідків. Разом з тим, обвинувачений не мав наміру заподіяти ОСОБА_12 смерть, хоча повинен був і міг передбачити її. Це свідчить про те, що до смерті потерпілого обвинувачений ставився з необережності.

Отже, за встановлених судом фактичних обставин, між діями ОСОБА_9 та їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, існував прямий причинний зв`язок. Тому ОСОБА_9 повинен відповідати за фактично спричинені його протиправними діями наслідки.

З огляду на це суд дійшов до переконання, що ОСОБА_9 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України, за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, судом враховується те, що ОСОБА_9 вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю в державі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 вів себе по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_9 протиправно, що і призвело до створення конфлікту між ними.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України, визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз даних про особу обвинуваченого вказує, що він раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, має місце реєстрації та місце постійного проживання, за місцем свого проживання, характеризується з посередньої сторони, скарг від сусідів не надходило, сусідами характеризується з позитивної сторони. До адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває, одружений, являється батьком неповнолітньої доньки, з середньо освітою, офіційно не працевлаштований, проте в минулому постійно працював. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.
Указані обставини в сукупності потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Таким чином, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпечності вчиненого, обставин його вчинення, умисний протиправний характер діяння, його наслідки, а саме те, що злочинні дії обвинуваченого призвели до смерті ОСОБА_12 , форму й ступінь вини, пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, якостей та властивостей, що характеризують його соціальний статус, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 121 КК України, але на мінімальний строк.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.
Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною та достатньою для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, враховуючи, тяжкість злочину та особу обвинуваченого.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Крім того, з обвинуваченого, на користь держави, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 43149 гривень 71 копійок.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Згурівського районного суду Київської області від 15.02.2019 (справа №365/56/19) на елементи одягу вилучені під час проведення слідчого експерименту в с. Середівка по вул. Черкаська, 26 Згурівського р-н Київська обл., а саме: светер сірого кольору та штани спортивні синього кольору, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Керуючись: п. 15, ч. 2 ст. 36, ст. ст. 84, 86, 94, 100, 122, 124, 126, 337, 338, 341 ч. 3 ст. 349, 363-371, 373-374 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, ч. 2 ст. 121 КК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити у вигляді тримання під вартою та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання з 13.02.2019, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання останнього під вартою під час судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Згурівським РВ ГУМВС України в Київській області, 10.04.1996, ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 - 43149 (сорок три тисячі сто сорок дев`ять) гривень 71 копійок, витрат на залучення експерта.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Згурівського районного суду Київської області від 15.02.2019 (справа №365/56/19) на елементи одягу вилучені під час проведення слідчого експерименту в с. Середівка по вул. Черкаська, 26 Згурівського р-н Київська обл., а саме: светер сірого кольору та штани спортивні синього кольору, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: диск у форматі DVD+R фірми «VIDEX» з рукописним написом маркером синього кольору на своїй поверхні «огляд віл 13.02.2019», диск у форматі DVD+R фірми «VIDEX» з рукописним написом маркером синього кольору на своїй поверхні «відеозапис слідчого експерименту в с. Середівка Згурівського району Київської області від 14.02.2019» - належить зберігати в матеріалах судового провадження; курточку сіро-жовтого кольору, дерев`яний стілець, ніж загальною довжиною близько 24 см., ніж загальною довжиною близько 19,5 см., подушка із наволочкою, штани темно зеленого кольору з ременем з пряжкою, синю куртку, дерев`яний уламок, темно-коричневу жіночу курточку, коричневу курточку, чорну шапку, лопату загострену, лопату совкову, календар з чорними плямами, брюки сірого кольору, штани спортивні сірого кольору, чоловічу сорочку сірого кольору, сорочку чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, труси з візерунками, ботинки чорного кольору знищити; светер сірого кольору, штани спортивні синього кольору знищити; Мобільний телефон марки Ergo F 185 IMEL1 НОМЕР_9 , IMEL2 НОМЕР_10 - залишити у володінні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді: ОСОБА_42
ОСОБА_3