Справа № 159/838/20
Провадження № 1-кп/159/187/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000215 від 03.02.2020 року, та долучені до нього матеріали про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осереби Турійського району Волинської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -
в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, 03.02.2020 року, близько 02 год. 05 хв. по вул. Заводській, 23-б в м. Ковелі Волинської області поліцейськими роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було виявлено автомобіль "Ауді А4" з номерними знаками на іноземній реєстрації НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , який порушив пункти 2.9 (в) та 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, а саме - керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та не мав при собі чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У подальшому, 03.02.2020 року, близько 02 год. 40 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за вищевказаною адресою, під час оформлення службовими особами УПП у Волинській області ДПП адміністративних матеріалів про порушення ОСОБА_8 ПДР України, висловив пропозицію працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів" є службовими особами правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представників влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошей в сумі 200 грн. за те, щоб вказані службові особи з використанням наданої їм влади та службового становища не вчиняли дії в інтересах третьої особи, тобто не виносили постанови про адміністративне правопорушення і не притягали до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за порушення ПДР України. У відповідь працівники поліції пояснили та попередили ОСОБА_4 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак останній, незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи мету ухилення ОСОБА_8 від відповідальності за порушення ПДР України, продовжив вчиняти дії, направлені на пропозицію та надання неправомірної вигоди.

Так, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки "Mitsubishi Outlander", державний номерний знак НОМЕР_2 , з метою уникнення ОСОБА_8 відповідальності за порушення ПДР України, надав неправомірну вигоду в сумі 200 грн. поліцейському ОСОБА_7 , який сидів на водійському сидінні. В подальшому вказані злочинні дії ОСОБА_4 були негайно припинені, зокрема поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про запобігання корупції" вжили невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину шляхом відмови від отримання неправомірної вигоди, залучення свідків та повідомлення по телефону про даний факт оперативного чергового Ковельського ВП ГУНП у Волинській області. На місце події терміново прибули працівники Ковельського відділу поліції, які вилучили гроші в сумі 200 грн., які ОСОБА_4 надав поліцейським ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , як неправомірну вигоду за непритягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 13 лютого 2020 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), а саме - у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження та надати працівникам правоохоронних органів інформацію про осіб та кримінальні правопорушення, вчинені ним чи іншими особами та про які йому відомо.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику обвинуваченого, сторони вказаної угоди вважають за можливе призначити узгоджене покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, в межах санкції цієї статті у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. з спеціальною конфіскацією грошей, які були предметом неправомірної вигоди в сумі 200 грн. в користь держави.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно і сторонами угоди не оспорюється.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 369 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_4 не застосовувались.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, гроші в сумі 200 грн., підлягають спеціальній конфіскації, оскільки були предметом неправомірної вигоди.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 13 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000215 від 03.02.2020 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень 00 копійок.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 200 (двісті) грн., які передано на зберігання до Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - конфіскувати в дохід держави.

Речовий доказ - компакт-диск DVD-R, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1