Справа № 645/162/16-к
Провадження №1-кп/645/21/20
У Х В А Л А
Іменем України

13 квітня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі колегії:
Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.03.2020 р. продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою та у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , до 08.05.2020 р.
У зв`язку з неможливістю закінчення судового розгляду до вказаного строку прокурор в судовому засіданні заявив про доцільність продовження вказаних запобіжних заходів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які під час судового розгляду не зменшились.
Захисник ОСОБА_12 , діючи в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , заявив клопотання про зміну відносно останніх запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, посилаючись на відсутність або недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які зазначав прокурор, їх необгрунтованість, на тривалість перебування обвинувачених під вартою. Також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 має хронічні захворювання, тому відноситься до групи ризику щодо захворювання на коронавірус. У обвинуваченого ОСОБА_9 є мати похилого віку, вона також знаходиться в групі ризику та потребує його допомоги.
Захисник ОСОБА_7 проти продовження домашнього арешту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не заперечувала, щодо інших обвинувачених - покладалась на розсуд суду.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також просили змінити їм запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, з підстав, про які зазначив захисник ОСОБА_6 .
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 просили суд про зміну домашнього арешту на особисте зобов`язання, вказуючи, що вони мають можливість працювати охоронцями цілодобово, проте наявність домашнього арешту перешкоджає їм працевлаштуватись.
Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Судова колегія зазначає, що в даному випадку тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих злочинів, не є єдиною підставою для продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту. При вирішенні вказаного питання, окрім цього, суд приймає до уваги й інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими інкримінованих злочинів, їх кількість, репутацію обвинувачених, наявність в них судимостей та розмір майнової шкоди, у спричиненні якої вони обвинувачуються. Крім того, на даний час судовий розгляд справи триває, свідки не допитані.
Даних про наявність у обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , захворювань, які унеможливлюють їх тримання під вартою, а також про працевлаштування ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на роботу подобово, у тому числі в нічний час, матеріали справи не містять.
За таких обставин суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та експерта, які не допитані, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні їм такого запобіжного заходу, наразі не зменшились, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним продовжити строки тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під вартою, та продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 запобіжний заходу у вигляді домашнього арешту, обмежений нічним часом доби, який в даному випадку є достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам, оскільки обвинувачені сумлінно виконують покладені на них процесуальні обов`язки.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заявили клопотання про проведення усіх наступних судових засідань в режимі відеоконференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де вони наразі перебувають.

Вислухавши думку усіх учасників судового розгляду, які не заперечували проти цього, з метою забезпечення оперативності судового розгляду, суд вважає можливим задовільнити клопотання обвинувачених про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції з вказаною установою.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 336, 372 КПК України, судова колегія

П о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, - відмовити.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 11 червня 2020 року.
У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання - відмовити.
Продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк до 11 червня 2020 р.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 такі обов`язки:
- прибувати до Фрунзенського районного суду м.Харкова за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- не залишати без дозволу Фрунзенського районного суду м.Харкова місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год.00 хв. наступного дня.
Проводити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 186 КК України у дистанційному режимі відеоконференції між Фрунзенським районним судом м. Харкова та Державною установою «Харківський слідчий ізолятор».
Виконання ухвали в частині технічного забезпечення відео конференції з обов`язковою участю обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доручити керівнику (або особі, що виконує його обов`язки) ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Зобов`язати уповноважену службову особу ДУ «Харківський слідчий ізолятор» встановити особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вручити їм пам`ятку про їх процесуальні права та перебувати поряд з ними до закінчення судового засідання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншій частині ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: