Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді контрольне провадження №11-кп/4806/620/20 за клопотанням захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 02. 2020.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну обраного відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою до 08. 04. 2020 включно щодо:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АР Крим, Роздольницький район, с. Серебрянка, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого начальником кінологічної групи відділу інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000076 від 14.08.2019 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, прокурору, а кримінальне провадження №0000076 від 14. 08. 2019 щодо ОСОБА_9 призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 год. - 17. 02. 2020.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну обраного відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до 08. 04. 2020, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 20. 02. 2020 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 02. 2020, її скасування та постановлення нової ухвали про зміну щодо ОСОБА_9

-2-

запобіжного заходу на непов`язаного із триманням під вартою. В обґрунтування поважності пропуску строку на оскарження, захисник ОСОБА_6 посилається на те, що 10. 02. 2020 під час проголошення судом резолютивної частини ухвали щодо ОСОБА_9 присутнім не був, а копію повного тексту оскаржуваної ухвали отримав лише 17. 02. 2020. Вважаючи вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, просить такий поновити та прийняти апеляційну скаргу до провадження.

На апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення, в якому адвокат, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 02. 2020 щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

У поданому 28. 02. 2020 до апеляційного суду клопотанні представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 02. 2020, оскільки право особи на участь в судовому засіданні та проголошення судового рішення, судом було забезпечено у повній мірі. Також адвоката ОСОБА_8 вказує на те, що самовільне залишення захисником ОСОБА_6 зали судового засідання після виходу суду до нарадчої кімнати свідчить про неналежне виконання ним своїх професійних обов`язків, проте аж ніяк не про поважність пропуску з цих підстав строку на апеляційне оскарження судового рішення. Також звертає увагу на викладений в постанові Верховного Суду від 27. 05. 2019 у справі №461/1434/18 правовий висновок про те, що у випадку оголошення судом в порядку ч. 2 ст. 376 КПК України резолютивної частини ухвали, повний текст якої оголошено в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , який просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на обставини, зазначені в апеляційній скарзі, думку прокурора, потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвокатки ОСОБА_8 про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 10. 02. 2020, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_12 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 10.02.2020 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України, у зв`язку із чим вищезазначена ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2020 в частині продовження щодо ОСОБА_9 строку тримання під вартою підлягає оскарженню в суді апеляційної інстанції.
За змістом п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України інша ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без

-3-

виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 01.10. 2015 у справі №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
У відповідності до положень ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків, зазначене положення є визначальним і в практиці Європейського суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.
Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, лише наявність поважних причин, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк, наявність яких повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до положень ст. 117 КПК України, є підставою для поновлення пропущеного строку.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин захисником ОСОБА_6 у клопотанні, викладеному в апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_9 не вказано.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, 10. 02. 2020 під час підготовчого судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, право обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника адвоката ОСОБА_6 як на участь у розгляді цього провадження, так і проголошення судового рішення, судом першої інстанції було забезпечено. Оскаржувана захисником ОСОБА_6 ухвала суду першої інстанції була постановлена та оголошена 10. 02. 2020, отже початком строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 02. 2020, є день її проголошення, про що було достеменно відомо захиснику ОСОБА_6 та іншим учасникам судового розгляду.

Зі змісту журналу судового засідання від 10.02.2020 вбачається, що 10. 02. 2020, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 366 КПК України, оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення, про що головуючим оголошено присутнім у залі судового засідання, в тому числі і захиснику ОСОБА_6 .. Цього ж дня, після виходу суду з нарадчої кімнати, судом першої інстанції прилюдно, в тому числі в присутності обвинуваченого проголошено судове рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , а також роз`яснено його зміст, порядок і строк оскарження, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 376 КПК України.

Разом з тим, апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 захисник ОСОБА_6 подав до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області тільки 20. 02. 2020, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

-4-

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що адвокат ОСОБА_6 вважає пропущений строк на апеляційне оскарження із поважних причин у зв`язку його відсутністю під час проголошення судом резолютивної частини ухвали щодо ОСОБА_9 та отриманням копії ухвали суду 17.02.2020.

Однак, зазначені обставини не можна визнати поважними, та такими, які б слугували підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки захисник ОСОБА_6 особисто приймав участь в судовому засіданні, був обізнаний з результатами розгляду кримінального провадження, на проголошення тексту судового рішення не прибув, що в свою чергу не може свідчити про активну процесуальну поведінку, спрямовану на реалізацію права на апеляційне оскарження в межах, визначених кримінальним процесуальним законом.

На думку колегії суддів, дії захисника також не були спрямовані на своєчасне оскарження ухвали суду першої інстанції, а отримання ним копії судового рішення 17. 02. 2020 не є підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Будь-яких об`єктивних причин, які б позбавили можливості захисника ОСОБА_6 подати апеляційну скаргу до закінчення строку на апеляційне оскарження оскарження ухвали суду, захисник не зазначив та не подав їх під час апеляційного розгляду вказаного клопотання.

Крім того, з огляду на правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

При цьому, правило дотримання визначеного законом строку для подання апеляційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну позицію.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує і те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правами знайшла своє закріплення у ст. 17 Конвенції.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 3. 04. 2008 зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Проте, захисник ОСОБА_6 протягом встановленого законом строку на подання апеляційної скарги зазначену ухвалу суду першої інстанції не оскаржував, об`єктивними причинами це не обумовлено, і в апеляційній скарзі про наявність таких причин, дані відсутні.

-5-

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Колегією суддів апеляційного суду не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали захиснику ОСОБА_6 подати апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10. 02. 2020 щодо ОСОБА_9 у визначений законом строк.

Захисником ОСОБА_6 не наведено мотивів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, тому об`єктивні, обґрунтовані та законні підстави для відновлення цього строку відсутні, не встановлено таких і в процесі апеляційного розгляду. Нехтування захисником протягом встановленого законом обмеження в часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2020 слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів контрольного провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки апеляційного суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 395, 399, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну обраного відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_9 до 08.04.2020 включно відмови ти.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_6 .

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: