Справа № № 585/423/20
Номер провадження 1-кп/585/227/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
22 травня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження № 0000029 від 16.01.2020 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:
Роменським міськрайонним судом розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання, в якому просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивувала тим, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2020 року останньому було обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 30 діб. 25 березня 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 23 травня 2020 року, який на цей час закінчується. До цього часу розгляд справи закінчити не можливо, оскільки необхідно допитати представника потерпілого, та свідків. Вважає, що ризики передбачені 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не відпали та існують на даний час.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_4 також заперечував проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважав за можливе обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений допитаний в судовому засіданні, письмові докази вже досліджені, а ризиків вже не існує.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора та захисника наданими суду матеріалами, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Сторона захисту в клопотанні про зміну міри запобіжного захисту з тримання під вартою на іншу міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою, посилається на те, що ОСОБА_5 вже допитаний в судовому засіданні, судом досліджені письмові докази, обвинувачений має постійне місце проживання, з місця злочину не втікав, сам викликав поліцію, заявлені прокурором свідки не є очевидцями події, спроб впливати на них обвинувачений не чинив.

Суд вважає, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 не відпали,. Разом з тим обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та процесуальної поведінки сторін кримінального провадження, а саме те, що потерпілий та свідки вже втретє не з`являються у судові засідання, то суд приходить до висновку, що на даний час тримання ОСОБА_6 під вартою виходить за межі розумного строку. З огляду на постійне продовження карантинних заходів, суд позбавлений можливості застосувати до потерпілого та свідків заходи процесуального примусу, у зв`язку з чим не можливо спрогнозувати, коли кримінальне провадження буде розглянуто. З огляду на це, подальше утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

З огляду на викладене та те, що нових ризиків не з`явилося, суд приходить до висновку, що запобігти наявним ризикам можливо застосувавши до ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту, який в змозі гарантувати його належну поведінку і буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ч.1п.1,3ст. 177 КПК України.

У зв`язку із цим, Суд не знаходить підстав для задовлення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою і вважає за можливе задовольнити клопотання захисника та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Керуючись статтями 183, 199, 371, 372 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого Роменського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, прокурора та суду за першою вимогою;
2) заборонити цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) носити електронний засіб контролю;
4) уникати спілкування з потерпілим та свідками по справі.
Копію ухвали для виконання надіслати Роменському ВП ГУНП в Сумській області; Сумському СІЗО,- до відома.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її винесення до 23 липня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суд протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1