УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000085 від 24.07.2019, звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою отримання прибутку від вчинення тяжкого злочину у сфері незаконного обігу прекурсорів, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , направлену на придбання на території Республіки Польща псевдоефедриновмістих пігулок, з метою їх подальшого переміщення до України з приховуванням від митного контролю для використання у виготовленні психотропної речовини метамфетаміну. При цьому, відповідно до вказаної злочинної домовленості, ОСОБА_5 здійснював замовлення ОСОБА_7 вказаних пігулок, та після їх отримання, виготовляв психотропну речовину метамфетамін, якою частково розраховувався за надані пігулки.
Так, на виконання злочинної домовленості, у період часу до 05.10.2019 ОСОБА_5 замовив у ОСОБА_7 партію псевдоефедриновмісних пігулок, достовірно знаючи, що останній залучив до їх придбання громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які доставляють їх з Польщі до України з приховуванням від митного контролю.
08.10.2019 за вказаним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.
Обгрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: протоколом обшуку автомобіля «Volkswagen», модель «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_1 від 06.10.2019, протоколом огляду ВМО №4 митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС від 06.10.2019, актом митного огляду транспортних засобів від 06.10.2019, протоколом огляду від 07.10.2019, показаннями свідка ОСОБА_10 , показаннями підозрюваної ОСОБА_9 , показаннями підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом обшуку гаражів за адресами: АДРЕСА_1 ; 4/38; протоколом обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, в тому числі протоколами за наслідками проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна.
У ході досудового розслідування, 09.11.2019 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та 06.12.2019 продовжено строк запобіжного заходу до 04.02.2020.
Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 06.04.2020.
На даний час не перестали існувати ризики, що у разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 на будь-який інший, не пов`язаний із триманням під вартою, останній може продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Зокрема вказані ризики обґрунтовуються тим, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та має непогашену судимість за вчинення даних злочинів. Зважаючи на викладене є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може й надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Відповідно до довідки про судимість, ОСОБА_5 у 2018 році був оголошений у розшук, що свідчить про те, що й на даний час може також переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, з 08.09.2018 знятий з реєстрації та фактично не має постійного місця проживання, про що й сам стверджує у ході допиту як підозрюваного. Також, відповідно до зазначеної вище довідки, ОСОБА_5 повідомлено про підзору у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст.263, ч.2 ст.342, ч.2 ст.311, ч.2 ст.313 КК України, тобто за злочини, пов`язані з незаконним обігом зброї та проти авторитету органів державної влади (насильство щодо працівника поліції, опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків), проти громадської безпеки, що дає підстави стверджувати про ризики незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження (свідків, підозрюваних, експертів та ін.), з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також, у ході досудового розслідування ще встановлюються й інші особи, яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_5 та його спільників, а також вживаються заходи для документування усіх епізодів злочинної діяльності. Тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати та свідків, інших підозрюваних з метою перешкоджання встановленню всіх обставин злочинної діяльності, а також з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, можна прийти до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам інакше ніж шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, зважаючи на те, що основним джерелом доходів ОСОБА_5 були грошові кошти, отримані від незаконної діяльності, він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, має підозру у вчинення злочинів проти авторитетів органів державної влади, тому застава у розмірі від 30 до 80 мінімальних заробітних плат не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених обов`язків, тому при постановленні ухвали вважаємо за доцільне врахувати суду, що визначення розміру застави в межах, які передбачені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим сторона обвинувачення при продовженні строку тримання під вартою клопоче про залишення попередньо обраного розміру застави - 1000 розмірів мінімумів для працездатних осіб (1936000 гривень).
Окрім того, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу не виявилось за можливе, оскільки, відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
На даній стадії слідства неможливість отримання органом досудового розслідування висновків ряду експертиз та інших документів, призвело до ускладнення збирання доказів, як наслідок їх дослідження та оцінки щодо фактичних обставин вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а прийняття передчасного процесуального рішення може вкрай негативно вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування.
Незважаючи на те, що підозрюваних у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення ними та іншими невстановленими особами як вказаних, так й інших злочинів, у тому числі у сфері незаконного обігу психотропних речовин.
Окрім того, органому досудового розслідування здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення у латентній формі вищевказаних злочинів впродовж тривалого періоду часу у складі групи осіб з чітким розподілом ролей, із залученням до вказаної протиправної діяльності інших, на даний час невстановлених осіб, як на території України, так і Республіки Польща, з дотриманням всіх притаманних такій групі правил та норм, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.
З огляду на викладене неможливо завершити досудове розслідування через особливу складність кримінального провадження та значну кількість слідчих та процесуальних дій, які у ньому необхідно провести для забезпечення повного і неупередженого розслідування, зокрема дотримання вимог ст. 2 КПК України, та за наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового слідства, повідомити про нові підозри у вчиненні інших кримінальних правопорушень або зміни раніше повідомлених підозр.
Даних, які б вказували на неможливість продовження застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задоволити з підстав викладених у ньому. Крім того слідчий та прокурор обґрунтували обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. Просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 .
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши слідчого, підозрюваного його захисника та думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000085 від 24.07.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 України.
08.10.2019 за вказаним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.
09.11.2019 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та 06.12.2019 продовжено строк запобіжного заходу до 04.02.2020.
Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 06.04.2020.
Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції." Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин".
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Вище вказані докази вказують на обгрунтованість та розумність підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 27 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ).
У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочини які інкримінуються ОСОБА_5 є тяжкими та особливо тяжким, за одне з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_5 має репутацію особи, яка схильна до вчинення таких та інших злочинів, так як перебував у розшуку та на даний час знятий з реєстраційного обліку, володіє значними незаконно одержаними доходами від вчинення зазначеної злочинної діяльності.
Враховуючи те, що згідно вимог ч. 5 ст. 12 КК України злочин, який інкримінуються підозрюваному ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, то, на думку суду, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, може знищити, спотворити документи, які стосуються придбання та збуту наркотичних речовин та прекурсорів, а також інших документів, які вказують на причетність інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень, на даний момент не допитані всі свідки, встановлюються й інші особи, яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_5 та його спільників, а також вживаються заходи для документування усіх епізодів злочинної діяльності, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків, що є ризиком згідно п.1 ст.177 КПК України.
Крім того встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, не одружений, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак обставин, які б вказували на неможливість застосування щодо нього вказаного запобіжного заходу немає.
Суд приходить до переконання, що заявлені ризики не зменшились та на даний час продовжують існувати.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З метою запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи неможливість закінчення досудового слідства, а також відсутність підстав для скасування чи зміни застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, клопотання слід задоволити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 199, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити .
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 30 березня 2020 року із визначеним розміром застави в ухвалі слідчого судді 09.10.2019.
Встановити строк дії ухвали до 30 березня 2020 року.
Розмір застави та обов`язки покладені судом, у разі внесення застави залишити попередні, такі які визначені в ухвалі слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09.10.2019.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1