Ухвала
Іменем України
10 березня 2020 року

м. Київ
справа № 686/30212/19

провадження № 51-1203 ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2019 року повернуто скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 000397.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_5 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2019 року.
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 ставить вимогу про витребування матеріалів кримінального провадження № 000397та матеріали провадження за скаргою 1-кс/686/15633/19, при цьому вказує на незаконність ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 листопада 2019 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги.
Перевіривши касаційну представника потерпілого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 3, 4 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, касаційна скарга підписується особою, яка її подає, при цьому до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження особи, а також застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Тобто у касаційній скарзі представник потерпілого має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Проте, у касаційній скарзі представник потерпілого вказує на незаконність ухвали слідчого судді, однак не звернув уваги на вимоги частини 4 статті 424 КПК, відповідно до якої ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Крім того, звертаємо увагу представника потерпілого на те, що з огляду на вимоги КПК суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, що перешкоджає наданню нової оцінки доказам у кримінальному провадженні, ніж це було зроблено судами попередніх інстанцій.
Також представник потерпілого у касаційній скарзі вказує на незаконність досудового розслідування та наполягає на тому, що суд касаційної інстанції має зобов`язати органи досудового розслідування вчинити певні дії, що не узгоджується з повноваженнями Верховного Суду.

Окрім того, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 425 КПК касаційну скаргу має право подати, зокрема, представник потерпілого у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ним в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 3 статті 58 КПК повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
У частині 1 статті 50 КПК, визначено що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте ОСОБА_5 не долучив до касаційної скарги жодних документів на підтвердження повноважень представляти інтереси потерпілого, як і усупереч частині 4 статті 427 КПК не підписав свою касаційну скаргу, що унеможливлює її розгляд по суті.
Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 4 грудня 2019 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3