Справа №705/505/18
1-кс/705/530/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника -адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_12

розглянувши матеріали за заявою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 , заявлений у кримінальному провадженні № 705/505/18 (провадження № 1кс/705/275/20) по обвинуваченню ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.
12.05.2020 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про відвід головуючій судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Адвокат ОСОБА_4 у своїй заяві вказує, що під час погодження дати наступного судового засідання, головуюча суддя ОСОБА_13 проявила упереджене ставлення до обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилося у висловлюванні на адресу обвинуваченого у підвищеному тоні «…вас ніхто не запитує…» та в принизливій формі для ОСОБА_6 , пояснюючи йому, що він є обвинуваченим і під його справи підлаштовувати дати розгляду провадження суддя не буде. Крім того, у заяві про відвід судді зазначено, що на підставі викладеного у обвинуваченого ОСОБА_6 виникли обґрунтовані сумніви щодо неупередженості головуючої та позбавляють його конституційного права на справедливий судовий розгляд провадження. Також у заяві про відвід містяться посилання на те, що суддею ОСОБА_13 було порушено конституційне право обвинуваченого ОСОБА_6 на захист професійними захисниками, оскільки ще один захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 надіслав на електронну пошту суду повідомлення про неможливість прийняття участі у судовому засіданні і про необхідність його відкладення на іншу дату, однак суддя ухвалила продовжувати розгляд даного кримінального провадження. На підставі вищевикладеного, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заявив відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 ..
За результатами автоматизованого розподілу справ розгляд заяви про відвід було визначено судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 (протокол розподілу від 14.05.2020)
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилась та письмових пояснень з приводу заяви про відвід не подала. Судом, з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано за можливе проводити розгляд заяви про відвід судді за відсутності особи, якій заявлено відвід.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вказував, що ще один захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 не зміг прибути у судове засідання у зв`язку із зайнятістю, однак він вказував на можливість розгляду заяви про відвід судді у відсутність адвоката ОСОБА_14 .. У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлений відвід головуючій судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 , вказував, що суддя ОСОБА_13 не може приймати участь у розгляді даного кримінального провадження, оскільки існують сумніви в її неупередженості. Адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на обставини, що викладені у його заяві про відвід, поданій до суду 12.05.2020, просив задоволити відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Крім того, адвокат посилався на стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , те, що він є інвалідом ІІ групи та вказував, що однією з підстав, для відводу судді, є можливість розгляду справи з початку, оскільки на лаві підсудних мають сидіти всі причетні до вчиненого злочину.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_4 про необхідність задоволення заявленого відводу судді ОСОБА_13 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 .. Адвокат ОСОБА_15 вказував, що суддя самостійно, без врахування думки обвинуваченого ОСОБА_6 вирішила про достатність його захисту, вказавши, що два захисники присутні в судовому засіданні і цього достатньо для того, щоб продовжити судове засідання. Адвокат ОСОБА_15 зазначив, що обвинувачений має право самостійно вирішувати, скільки захисників мають захищати його права, тому, на його думку, суддею грубо порушено право обвинуваченого на захист. Адвокат ОСОБА_15 в судовому засіданні просив заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлений відвід головуючій судді ОСОБА_13 та просив його задовольнити. Вказував, що він особисто просив суд відкласти розгляд справи, оскільки один з його захисників адвокат ОСОБА_14 не зміг з`явитися в судове засідання, однак суддя проігнорувала його клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого потерпілим відводу судді ОСОБА_13 , оскільки він вважає його безпідставним. Прокурор вказував, що обставини, що викладені у заяві про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 не викликають сумнівів у неупередженості судді. Також, прокурор зазначив, що події, які стали підставою для відводу, відбувалися під час проведення судового засідання 10.03.2020, проте, заяву про відвід головуючому судді по справі подано до канцелярії сулу лише 12.05.2020. В судовому засідання прокурор посилався на те, що та обставина, що суддя вирішила продовжити судовий розгляд кримінального провадження за відсутністі адвоката ОСОБА_14 , проте за участю двох інших захисників обвинуваченого, не викликає у нього сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_13 , тому він заперечує проти задоволення заяви про відвід судді.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні вказував, що обставини, викладені у клопотанні адвоката ОСОБА_4 не є підставами для відводу судді. Також, потерпілий зазначив, що розгляд справи затягується по різним причинам, тому він би хотів, щоб рішення суду сприяло прискоренню розгляду справи.

Представник потерпілого ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримали думку потерпілого ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримала думку потерпілого ОСОБА_10 та вказувала, що обставини, які викладені у заяві не є підставою для відводу судді. Також, вона посилалася на те, що розгляд справи затягується уже п`ятий рік по різним причинам. При цьому, потерпіла при вирішенні даного питання покладалася на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні вказував на необхідність прискорення розгляду справи та вказував, що суддя була не об`єктивною у судовому засіданні, в якому він приймав участь.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні вказував, що він зацікавлений в тому, щоб справа розглянулася швидше та права потерпілих були захищені. Він зазначив, що справа уже тривалий період часу розглядається в суді, потрачено багато зусиль та часу і тому, він не бажає, щоб при оскарженні рішення апеляційна інстанція скасувала рішення у зв`язку з порушенням процесуальних питань (порушено права на захист). Він посилався на практику Європейського суду, де вказано, що фундаментальним принципом розгляду кримінального судочинства є «справедливий суд», а однією із складових «справедливого суду» є право на захист, яке має бути дотримано на всіх стадіях судового процесу. Адвокат ОСОБА_7 вказував на те, що численні рішення Європейського суду з прав людинистосуються незадовільного відношення судів України, коли порушується право на захист підсудного. Він вважає, якщо обвинувачений має право на захист, та вказує, що розгляд справи необхідно відкласти у зв`язку з відсутністю одного із захисників, то це є беззаперечною підставою для того, щоб відкласти судове засідання. Адвокат ОСОБА_7 пояснив, що суд не може вирішувати, яку кількість захисників потрібно обвинуваченому, оскільки це є суб`єктивним критерієм. На думку адвоката, судом не було враховано право обвинуваченого на захист в тій кількості захисників, в якій дозволяє закон. Тому, на підставі викладеного, він підтримує позицію захисту не допустити несправедливого розгляду справи та підтримує заяву захисту про відвід судді.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_16 , будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду заявленого відводу головуючому судді ОСОБА_13 , в судове засідання не з`явилася. При цьому, адвокат ОСОБА_16 подала до суду «…Повідомлення про неможливість участі в судовому засіданні…» у якому вказувала про неможливість прибуття до суду у зв`язку із погіршеним станом здоров`я та просила судове засідання проводити у її відсутність.

Представник потерпілого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_17 , будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду заявленого відводу головуючому судді ОСОБА_13 , в судове засідання не з`явився. При цьому, адвокат ОСОБА_17 подав до суду заяву в якій просив судове засідання проводити у його відсутність, у зв`язку з його зайнятістю в Черкаському апеляційному суді, відвід підтримав.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_14 будучи повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду заявленого відводу головуючому судді ОСОБА_13 , в судове засідання не з`явився.

Учасники судового засідання вказували на можливість проведення розгляду заяви про відвід судді у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Суд, вислухавши учасників розгляду заяви про відвід, вивчивши матеріали кримінального провадження і заяву по відвід судді, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Згідно ч.2 статті 344 КПК України питання про відвід вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

Відповідно до статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Статтею 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Суть цієї правової норми заключається в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.
Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».
ЄСПЛ встановлює два виключення із належних сумнівів. Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустими гіпотези про можливий розвиток подій.
Про наявність у адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 сумнівів в неупередженості судді, слід зазначити, що наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.
У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 КПК України обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, є право на захист, в тому числі і на юридичну допомогу, закріплене в підпункті «с» пункту 3, що становить одну з основоположних засад справедливого судового розгляду, який кореспондується зі статтею 59 Конституції та статтею 20 КПК України. Стаття 7 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на засадах забезпечення права на захист.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні права обвинуваченого ОСОБА_6 захищав адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_15 , розгляд справи було відкладено, будь-яких інших процесуальних дій, які б порушували права обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні здійснено не було. При цьому, як вбачається з додатків доданих до заяви про відвід судді, клопотання адвоката ОСОБА_14 про відкладення розгляду справи, яке надіслано через електронну пошту, не було прийнято головним спеціалістом Уманського міськрайонного суду Черкаської області, з посиланням на п.п.15, 125 Типової Інструкції з діловодства.

Крім того, суд зазначає, що події, які стали підставою для заявлення відводу головуючому судді по справі мали місце під час проведення судового засідання 10.03.2020, яке було відкладено на 05.05.2020, проте заяву про відвід судді подано до канцелярії суду лише 12.05.2020. Одночасно, адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні вказувалося на те, що однією з причин відводу є можливість розгляду справи з початку.
При цьому, суд зазначає, що доводи адвоката ОСОБА_4 щодо порушення права на захист щодо розгляду кримінального провадження можуть бути зазначені при оскарженні судового рішення в апеляційному порядку, у разі незгоди з кінцевим судовим рішенням. Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд вважає, що висловлені захисником - адвокатом ОСОБА_4 , який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України, та надані на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають зі співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст.75 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів.

Оцінка суб`єктивних внутрішніх переконань судді є надто загальним уявленням про головуючу суддю і не узгоджується з підставами, які визначені законом для відводу судді.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для відводу судді від розгляду даної справи.

Керуючись статтями 75, 76, 81, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_13 , заявлений у кримінальному провадженні № 705/505/18 (провадження № 1кс/705/275/20) по обвинуваченню ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1