Дата документу 23.04.2020 Справа № 554/3237/20
Провадження № 1-кс/554/5465/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000723 від 13.11.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000723 від 13.11.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, щов ході досудового розслідування встановлено, що 16.03.2020 року, близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи у службовому кабінеті №25 Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області за адресою:Харківська область, Борівський район, смт. Борова, провулок Майстрів, 1, т.в.о. начальника Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , виступаючи в ролі підбурювача до притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, з метою нарощування статистичних показників професійної діяльності у сфері злочинів проти довкілля, переконавначальника сектору кримінальної поліції Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у потребі штучного створенням доказів обвинувачення та іншої фальсифікації,з метою притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.
Вступивши у злочинну змову з ОСОБА_4 та з метою виконання попередньої домовленості з ним, ОСОБА_5 , виступаючи в ролі організатора у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, вирішив підшукати особу, яка зізнається у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та видасть працівникам поліції бензомоторну пилу, яку їй заздалегідь ОСОБА_6
16.03.2020 року, близько 16 години, перебуваючи у службовому кабінеті №25 Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області за адресою:Харківська область, Борівський район, смт. Борова, провулок Майстрів, 1, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про злочинний план, щодо можливості притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності за злочин проти довкілля шляхом штучного створення доказів скоєння кримінального правопорушення, який ОСОБА_4 схвалив.
Згідно раніше обумовленого з ОСОБА_4 плану, ОСОБА_5 знаючи про те, що на території села Нижче Солоне Борівського району Харківської області проживає йому знайомий та раніше судимий ОСОБА_7 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на штучне створення доказів скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та на притягнення невинної особи у вчиненні цього злочину до кримінальної відповідальності, вирішив, використовуючи своє службове становище, примусити ОСОБА_7 зізнатися у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, потім видати в обумовленому ОСОБА_5 місці працівникам поліції ланцюгову бензомоторну пилу, бензин та мастило, які йому заздалегідь ОСОБА_6 та повністю зізнатися у вчинені ним цього злочину.
Діючи умисно, маючи на меті реалізувати свій злочинний план по притягненню завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності з метою штучного покращення результатів своєї службової діяльності, діючи всупереч інтересам служби, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 , з проханням зізнатися у вчинені ним кримінального правопорушення, а саме у незаконній порубці дерев, що заподіяло істотну шкоду.
За зізнання у злочині, який він не скоював, ОСОБА_7 було обіцяно ОСОБА_5 грошову винагороду, однак розмір грошової винагороди не обговорювався та гарантовано призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Піддавшись на умовляння ОСОБА_5 та побоюючись, що цей правоохоронець, реалізовуючи надані йому, як працівнику поліції, владні повноваження у разі відмови від його прохання, використає своє службове становище та в подальшому притягне його до кримінальної відповідальності за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 надав свою згоду на зізнання у вчиненні дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Психологічно подолавши супротив ОСОБА_7 та схиливши його до зізнання у вчиненні дій, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_7 повинен 18.03.2020 року о 09 год 30хв. Знаходитись біля приміщення Борівського ВП.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на штучне створення доказів скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та на організацію притягнення невинної особи у вчиненні цього злочину до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 підшукав та підготував знаряддя для імітування вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , а саме: ланцюгову бензомоторну пилу Goodluck, ємність з бензином близько 2 л. та пляшку з мастилом ємність приблизно 400 мл.
Оскільки для остаточно досягнення своєї мети необхідно здійснити слідчі дії за участі ОСОБА_7 , на які ОСОБА_5 за своїми функціональними обов`язками не уповноважений, діючи як організатор притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, 18.03.2020 року, близько 09 год. 30 хв, ОСОБА_5 зустрівшись з ОСОБА_7 , взяв у ОСОБА_4 ключі від службового автомобіля ВАЗ 2107, у багажне відділення якого поклав заздалегідь підготовлену ланцюгову бензомоторну пилу Goodluck, мастило та бензин і організував транспортування ОСОБА_7 до кварталу №69 виділу №6 Борівського лісництва ДП Куп`янське лісове господарство, віддавши ОСОБА_7 заздалегідь підготовлені знаряддя для імітування скоєння правопорушення, а саме: бензомоторну пилу Goodluck, мастило та бензин.
В подальшому, на момент прибуття ОСОБА_7 до кварталу №69 виділу №6 Борівського лісництва ДП Куп`янське лісове господарство, ОСОБА_8 заздалегідь організував здійснення порубки 9 стовбурів дерев породи сосна та вжив заходів для прибуття слідчо-оперативної групи Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області на місце заздалегідь обумовленого імітування ОСОБА_7 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
В подальшому, цього ж дня, близько 11 години, до місця події прибула слідчо-оперативна група Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, у складі якої перебувала слідча СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .

Прибувши на місце вищевказаної події, ОСОБА_9 здійснила огляд місця події та провела слідчі дії по вилученню ланцюгової бензомоторної пили Goodluck, бензину, мастила у ОСОБА_7 . Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_9 враховуючи технічний стан вилученої на місці події ланцюгової бензомоторної пили Goodluck,яка нібито належала ОСОБА_7 , прийшла до висновку про неможливість вилученою бензопилою здійснення порубки виявлених та описаних в протоколі огляду місця події дерев.
У свою чергу, ОСОБА_7 , виконуючи незаконну вимогу

ОСОБА_5 , побоюючись наслідків не виконання раніше досягнутої домовленості, добровільно видав пилу, бензин та мастило співробітникам поліції.

Після виконаних усіх слідчих дій ОСОБА_5 , 03.04.2020 року передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 100 грн., як винагороду за виконану домовленість у визнанні себе винним у злочині, якого ОСОБА_7 не вчиняв.

На підставі вищевикладених дій, фактично спланованих, організованих та виконаних ОСОБА_5 за підбурюванням ОСОБА_4 , слідчим СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 18.03.2020 року за ч.1 ст. 246 КК України, проведення досудового розслідування у якому доручено слідчій СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 .
В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, розуміючи, що ОСОБА_9 усвідомлює, що ОСОБА_7 жодним чином не має відношення до скоєння вищезазначеного злочину, з метою штучного нарощування статистичних показників результатів роботи відділу поліції, ОСОБА_5 досяг з нею домовленості про притягнення завідомо невинного ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тим самим, як організатор вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, залучив її до скоєння злочину в якості виконавця.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 у вигляді організації притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, а також інсценування факту скоєння кримінального правопорушення, слідча СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , 18.03.2020 року в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 18.03.2020 року, 08.04.2020 року о 15 год. 29 хв. вручила ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Після отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру,

ОСОБА_5 , 08.04.2020 року передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 200 грн., як винагороду за виконану домовленість у визнанні себе винним у злочині, якого ОСОБА_7 не вчиняв.

16.04.2020 року ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 372 КК України , а саме організації притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією.
Крім того, 16.04.2020 року на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2020 року про проведення обшуку, слідчим у кримінальному провадженні проведено обшук у приміщенні Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Борівський район, смт. Борова, провулок Майстрів, 1. В ході проведеного обшуку, ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон свій мобільний телефон Xiaomi чорного кольору з imei НОМЕР_1 , а також у кабінеті ОСОБА_5 виявлено та вилучено копію паспорту ОСОБА_7 на 1 арк., доручення у кримінальному провадженні №0000056 за ч. 1 ст. 309 КК України та доручення у кримінальному провадженні №0000060 від 18.03.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.
Таким чином, під час проведення вищевказаного обшуку було виявлено речі та документи, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У подальшому щодо вказаного майна планується проведення оглядів речей і документів, проведення судових експертиз, тощо.

У вилученому у ОСОБА_5 мобільному телефоні можуть міститься відомості, що мають значення для досудового розслідування, зокрема може міститись переписка між ним та іншими фігурантами провадження у текстових та мультимедійних повідомленнях, фото та відеофайли щодо притягнення завідомо невинного ОСОБА_7 по кримінальної відповідальності, дані щодо розподілу грошових коштів та інші відомості, що мають значення для даного провадження.
Разом із тим, для проведення належного огляду вилученого мобільного телефону з залученням спеціаліста та проведення експертного дослідження потрібен певний час.
Крім того, вилучені в кабінеті ОСОБА_5 документи необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи, адже містять оригінали підпису ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , можуть містити у собі відомості щодо планування ОСОБА_5 штучного створення доказів обвинувачення та іншу фальсифікацію.
На даний час щодо вказаних речей і документів проведені та продовжують проводитися слідчі дії, у зв`язку з чим відповідною постановою слідчого у кримінальному провадженні вони визнані речовими доказами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, прокурор надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_12 надала заперечення в яких просила розглянути клопотання без її участі і без участі ОСОБА_5 , та відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обшук проводився з грубим порушенням чинного законодавства. Зазначає, що ОСОБА_5 не є суб`єктом злочину, який йому інкримінують. Вилучене майно під час обшуку не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що Територіальним управлінням державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000723 від 13.11.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.04.2020 рокунадано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Борівський район, смт.Борова, провулок Майстрів, 1, з метою виявлення та відшукання матеріалів кримінального провадження №0000060 від 18.03.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, речових доказів у вказаному провадженні, зокрема, ланцюгова бензомоторна пила Good luck, мастило, бензин, вилучені у ОСОБА_7 в ході огляду місця події від 18.03.2020 року; комп`ютерної техніки, накопичувачів інформації, інших електронних засобів збереження інформації, на яких зберігається інформація щодо незаконних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та інших, на даний час, невстановлених осіб; мобільних телефонів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , чорнових записів; нотатків; документів з підписами ОСОБА_7 ; матеріалів інших кримінальних проваджень, які перебувають у провадженні СВ Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області у відношенні ОСОБА_7 , зокрема, провадження №0000056 за ч. 1 ст. 309 КК України.(а.с. 8-12).

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_5 , якому16.04.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст.372 КК України. (а.с. 24-28).

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Так, із змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_5 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку від 16.04.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого від 17.04.2020 року майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000723 від 13.11.2019 року.

Вилучені, відповідно до протоколу обшуку від 16.04.2020 року, речі підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000723 від 13.11.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку приміщенні Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Борівський район, смт. Борова, провулок Майстрів, 1, а саме на мобільний телефон Xiaomiчорного кольору з imei НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 ; копію паспорту ОСОБА_7 на 1 арк., доручення у кримінальному провадженні №0000056 за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 арк., доручення у кримінальному провадженні №0000060 від 18.03.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України на 1 арк., до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1