Справа № 152/241/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 04 лютого 2020 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не судимого -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального

провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор - ОСОБА_4 ,
сторона захисту:

обвинувачений - ОСОБА_3 ,
інші учасники кримінального

провадження:

потерпіла - ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 02 січня 2020 року близько 16 години, перебуваючи в кафе-магазині «Домашня Кухня», що розташоване в селі Рахни-Лісові, Шаргородського району Вінницької області, вулиця Гагаріна, 68/А, побачивши пластикове прозоре відро з грошовими коштами, що знаходилось на барній стійці біля якої він сидів, та в цей час вирішив здійснити його крадіжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих спонук, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 відійшла від свого робочого місця, а також тим що за його діями ніхто спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав прозоре пластикове відро, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 гривень, що належали ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 600 (шістсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду із угодою про примирення від 20 лютого 2020 року, укладеною між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідно до якої останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обтяжуючих обставин, узгоджено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Зазначеною угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпіла та обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення. Обвинувачений, окрім того, просив призначити узгоджену в угоді йому міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинувачену узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення.

Судом роз`яснено обвинуваченому, потерпілій та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст.ст. 474, 476 КПК України.

У цьому випадку судом перевірено відповідність угоди вимогам закону та фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Кримінальним правопорушенням потерпілій завдано матеріальної шкоди на суму 600 грн, яка відшкодована.

Цивільний позов не заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжних заходів немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371, 374, 468, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 20 лютого 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз?яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз?яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1