КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЙІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7

захисника обвинуваченої ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за якою на підставі ч. 2 ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених 76 КК України.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року виправлено описку у вироку Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 - з резолютивної частини вироку виключені слова «на підставі ч. 2 ст. 69 КК України».
Згідно з вироком суду 13 травня 2019 року ОСОБА_6 була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів суб`єктом підприємницької діяльності ФОП « ОСОБА_9 » в торгівельний кіоск, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня з нею був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Одночасно ОСОБА_6 , зважаючи на обсяг та цінність ввіреного у зв`язку з прийняттям на роботу чужого майна, у невстановлений час вступила у злочинну змову з іншою особою, матеріали провадження щодо якої виділені в окреме, на привласнення товарно-матеріальних цінностей, які перебували на реалізації у вказаному в торгівельному кіоску, та грошових коштів з реалізації таких цінностей, які було їй ввірені.

Реалізуючи свій спільний умисел, 18 травня 2019 року у нічний час ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці під час робочої зміни у торгівельному кіоску, розташованому за вказаною адресою, маючи прямий умисел на привласнення ввіреного їй майна, діючи за попередньою змовою групою осіб з вказаною вище особою, взяла з полиць кіоску продовольчі товари на суму 115 893 грн. 67 коп. та грошові кошти з каси в сумі 47 000 грн., які склавши у мішки, вони разом завантажили на невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль, що перебував у користуванні особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та заволоділи ними.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 , посилаючись нанеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,просить змінити вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 та виключити в резолютивної частини вироку призначене додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік.
При цьому прокурор вказує на те, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям певною діяльністю.
Відповідно до трудового договору, укладеного 13.05.2019 року між роботодавцем - ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , остання була прийнята на роботу на посаду продавця з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю.
Перебуваючи на посаді продавця у ФОП « ОСОБА_9 », ОСОБА_6 не виконувала адміністративно-господарські функції, а отже, вчинений нею злочин не пов`язаний із виконанням вказаних обов`язків, а тому до неї не могло бути застосовано додаткове покарання у виді права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функцій.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути задоволена з таких підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини, правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 та призначення основного покарання в апеляції прокурора не заперечуються.
Окрім основного покарання у виді позбавлення волі, суд призначив ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функційстроком на один рік.
При цьому рішення суду щодо призначення додаткового покарання ОСОБА_6 у видіпозбавлення права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функцій строком на один рік, у вироку не вмотивовано.
Колегія суддів відмічає, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 , з урахуванням взятих на себе обов`язків, здійснювала адміністративно-господарські функції по управлінню приватним майном, зокрема, товарно-матеріальними цінностями, які перебували на реалізації, так як саме вона була довіреною особою роботодавця і мала можливість безперешкодного доступу до товарно-матеріальних цінностей та коштів, які знаходились у касі кіоску (а.с. 4.5).

При викладенні в мотивувальній частині вироку обставини, які вважаються доведеними, суд на вказав на те, що ОСОБА_6 , працюючи продавцем продовольчих товарів у суб`єкта підприємницької діяльності, здійснювала адміністративно-господарські функції по управлінню приватним майном, зокрема, товарно-матеріальними цінностями, які перебували на реалізації (а.с. 45).

Отже, суд не встановив, що ОСОБА_6 здійснювала адміністративно-господарські функції.

Враховуючи наведене, колегія суддів бере до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що до ОСОБА_6 не можна було застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функцій, тому, що вчинення кримінального провадження не було пов`язане з посадою обвинуваченої або із заняттям нею певною діяльністю.
У зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 треба змінити та виключити застосування додаткового покарання у видіпозбавлення права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функцій.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, змінити.
Виключити з вироку застосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у видіпозбавлення права обіймати посади, пов`язані з здійсненням адміністративно-господарських функцій, строком на 1 рік.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3

[1] Справа 11-кп/824/3686/2019

Доповідач ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11