Справа № 643/1130/20
Провадження № 1-кс/643/619/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001385 від 28.12.2019 за ч. 4 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
З поданого клопотання вбачається, що ТУ ДБР, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001385 від 28.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.12.2019 за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчою групою на чолі зі старшим слідчим з ОВС СУ ФР ОВПП ДФС України ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000051 від 23.04.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України проведено обшук, у ході якого було вилучено належне ФОП ОСОБА_4 , зокрема кошти в сумі 18 093 доларів США, 46 717 гривень, мобільні телефони, товар одяг загальною вагою близько 1000 кілограмів, вартістю приблизно 240 000 гривень.

У подальшому службові особи СУ ФР ОВПП ДФС України за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 у період часу з 22.12.2019 по 22.01.2020 неодноразово в різній формі висували протиправні вимоги щодо необхідності надання їм неправомірної вигоди за не створення перешкод у здійсненні господарської діяльності, повернення вилученого майна та непритягнення до кримінальної відповідальності в сумі 150000 доларів США. Станом на 22.01.2020 зазначену суму було зменшено до 85000 доларів США.

Після вказаної вимоги ОСОБА_4 28.12.2019 звернувся до правоохоронного органу з заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди працівниками СУ ФР ОВПП ДФС України.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб зі службовими особами СУ ФР ОВПП ДФС України, 22.01.2020 приблизно о 18:30 годині, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з особистих корисливих мотивів, будучи посадовою особою правоохоронного органу, перебуваючи на службі, поряд з приміщення ГУ ДФС в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 47, повторно висунув вимогу передати ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 85000 доларів США. Того ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 187, на стоянці біля приміщення «Макдональдз», о 19 годині 02 хвилини на вимогу ОСОБА_7 передав ОСОБА_8 кошти в сумі 85000 доларів США.

23.01.2020 о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

23.01.2020 о 18:25 годині ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Слідчий просить з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , накласти арешт на майно підозрюваного, а саме на земельну ділянку кадастровий номер: :00:006:0533 площею 1.0203 Га, призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути клопотання за його відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив наступне: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Як вбачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..
Відповідно до інформаційної довідки № 197629720 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 є власником земельної ділянки кадастровий номер: :00:006:0533 площею 1.0203 Га, призначення: для ведення особистого селянського господарства.
Санкцією частини 4 статті 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
На підставі викладеного слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане додаткове покарання є обов`язковим та прямо передбачено санкцією частини статті КК України, за якою ОСОБА_7 повідомлено про підозру, тому майно, належне підозрюваному підлягає арешту.
Слідчим відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно і наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: на земельну ділянку кадастровий номер: :00:006:0533 площею 1.0203 Га, призначення: для ведення особистого селянського господарства, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної земельної ділянки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору, заінтересованим особам.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1