Справа № 738/1590/19
№ провадження 1-кп/738/11/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 11.01.2019 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого до затримання по АДРЕСА_1 , раніше судимого 04.09.2018 Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17.02.2020 р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2018 р. та направлено для відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 04.09.2018 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та протягом іспитового строку, повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин.

Так, повторно, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, перебуваючи в невстановленому місці, отримав змогу безперешкодно розпоряджатися грошовими коштами на банківських картках АТ КБ «ПриватБанк» за номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відкритих на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вчинив їх крадіжку.

10.12.2018 о 19-35 годин та о 19-41 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поповнив особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 46 грн. та 204 грн. відповідно.

Після цього, того ж дня о 19-45 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поповнив рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 на суму 206 грн.

10.12.2018 в невстановлений час, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 поповнив особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 46 грн.

18.12.2018 о 12-16 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поповнив рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_9 на суму 82 грн.

Того ж дня, о 12-18 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поповнив рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_10 на суму 102 грн.

Після цього, о 12-20 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поповнив рахунок сім карти оператора мобільною зв`яку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_11 на суму 204 грн.

Також, о 12-24 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 поповнив особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 204 грн.

18.12.2018 о 13-04 годин, о 13-06 годин та о 13-10 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 перевів на карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , що відкрита на ім`я ОСОБА_12 , грошові кошти в розмірі 402 грн., 1386,93 грн. та 1507,54 грн відповідно.

21.12.2018о 22-22 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_2 перевів на карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , що відкрита на ім`я ОСОБА_13 , грошові кошти в розмірі 502 грн. 51 коп.

04.01.2019 о 14-07 годин, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк»

№ НОМЕР_2 поповнив особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 6 грн.

10.12.2018 у невстановлений час, ОСОБА_3 використовуючи банківський автомат самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк» та розташований за адресою: вул. Свято-Покровська, 8 у смт Березна, Менського району Чернігівської області, вивів з банківської карти № НОМЕР_1 у готівку та викрав грошові кошти в сумі 200 грн. та 200 грн. відповідно.

23.12.2018 у невстановлений час, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 поповнив особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 82 грн.

03.01.2019 у невстановлений час, ОСОБА_3 з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 поповнив особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 9 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 5389, 98 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не визнав, цивільний позов ОСОБА_7 визнав частково на суму 5389,98 грн. завданої матеріальної шкоди. У судовому засіданні показав, що у нього був доступ до банківської картки ОСОБА_7 , тому що він(обвинувачений) інколи проживав у ОСОБА_13 до якого часто приходив ОСОБА_7 та давав картку обвинуваченому з повідомленням пін-кода щоб останній у магазині купив продукти та спиртні напої. ОСОБА_7 дозволяв йому(обвинуваченому) поповнювати рахунок телефону зі своєї банківської картки та був присутній при цьому. Він(обвинувачений) повідомляв потерпілого про борги і останній дозволив йому перерахувати кошти на картку ОСОБА_12 . Вказав, що встановив на свій телефон Приват 24 до банківської картки потерпілого. Поповнював з банківської картки потерпілого рахунки на мобільному телефоні собі, матері, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і це робив з дозволу потерпілого у якості його вдячності за те, що обвинувачений ходив у магазин та купував продукти і спиртні напої. Епізоди викладені у обвинувальному акті не заперечував, однак вказав, що все це він робив з дозволу потерпілого. Суму завданих потерпілому збитків згідно обвинувального акту не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що отримує пенсію через банківську карту АТ КБ «ПриватБанк». У грудні 2018 року з банкомату знімав кошти та не забрав картку. Через деякий час повернувшись до банкомату за карткою, виявив що її вже немає. Звернувшись до ПриватБанку для отримання картки, йому повідомили, що для отримання картки потрібно мати із собою мобільний телефон для активізації картки. Попросив у ОСОБА_13 мобільний телефон, оскільки свого не було, пішов до ПриватБанку та отримав картку. У мобільному телефоні залишилися всі дані про отриману картку, оскільки вона була закріплена до телефону. Коли повертав телефон ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_3 проживав у останнього та чув про розмову щодо телефону та картки перебуваючи у сусідній кімнаті. Не давав ОСОБА_3 свою банківську картку та пін-код від неї. 10 січня 2019 року пішов до банку зняти коштів з картки та дізнався що вона заблокована та не видає коштів. З цього приводу звернувся у банк у смт Березному де дізнався, що на його банківській картці змінився пін-код та повідомили, що 04 січня 2019 року з картки були зняті кошти у розмірі 4300,00 грн., але він(потерпілий) цих коштів не знімав з картки. Крім того, дізнався у банку, що на його картку було взято два рази кошти у кредит на суму по 16 тисяч грн. кожний у кінці 2018 року. Зазначив, що не знає за який період у нього з картки знімалися кошти без його відома, але коли про це дізнався картку заблокував. Ніколи не поповнював рахунки мобільних телефонів ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та не перераховував кошти на банківську картку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Під час досудового розслідування ОСОБА_3 визнавав що це він знімав кошти та обіцяв потерпілому ці кошти відшкодувати сплачуючи по 2000 грн. щомісяця. Має одну банківську картку для пенсійних виплат. ОСОБА_3 взагалі не знав до того часу, як розпочалося досудове розслідування у даному кримінальному провадженні. Цивільний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що станом на 2018 рік користувалася мобільним телефоном з сім картою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_11 . Одного разу, не згадала коли, вказала що мабуть у грудні 2018 року, їй ОСОБА_3 поповнював рахунок мобільного на суму 200 грн. ОСОБА_3 сам запропонував поповнити рахунок мобільного сказавши що знайшов банківську карту. Вказала, що не знає ОСОБА_7 та він їй не поповнював рахунок на мобільному телефоні.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що до нього додому часто приходив ОСОБА_7 та якось він брав у ОСОБА_13 мобільний телефон, щоб отримати у банку картку. Взимку 2018-2019 років він проживав у свого батька ОСОБА_13 разом із сім`єю та у будинку також жила співмешканка батька ОСОБА_8 та інколи її син ОСОБА_3 . ОСОБА_3 поповнював його дружині ОСОБА_18 та їх сину мобільний рахунок на 80 грн. кожному. ОСОБА_7 не поповнював рахунки мобільних телефонів ОСОБА_18 та її сину.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що взимку(рік не згадав) ОСОБА_7 брав у нього мобільний телефон для того, щоб отримати у банку картку та прив`язати її до номеру мобільного телефону. На його банківську карту ОСОБА_7 не переводив кошти. Якось був випадок, що у нього(свідка) просила невістка ОСОБА_19 , щоб він оформив для неї банківську картку, що він і зробив, але йому не відомо які кошти перераховувалися на цю картку. ОСОБА_3 проживав у його будинку та він міг взяти його(свідка) банківську картку і мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 її син і він у грудні 2018 року їй поповнював рахунок на мобільному телефоні на 200 грн. Одного разу їй також поповнив рахунок ОСОБА_7 на 200 грн., але їй не відомо чому він це зробив та у який спосіб мабуть це була вдячність, але їй не відомо за що.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показала, що вона колишня дружина ОСОБА_17 та колишня невістка ОСОБА_13 . Їй відомо що ОСОБА_7 , брав у ОСОБА_13 мобільний телефон щоб отримати картку у банку, коли це було не згадала. ОСОБА_3 їй розповідав що йому на банківську картку прийшла заробітна плата і йому потрібно зняти кошти, але з іншої картки. Вона повідомила ОСОБА_20 номер банківської картки ОСОБА_13 , а потім вона з ОСОБА_21 ходили до банкомату та знімали з картки її свекра 500 грн. Вказала, що номером мобільного оператора НОМЕР_12 користувалася вона чи її дитина. Підтвердила що ОСОБА_3 поповнював рахунок мобільного її дитині та підтвердила, що ОСОБА_7 ніколи не давав їй свою банківську картку.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні у режимі відеоконференції показала, що з обвинуваченим раніше працювала у кол-центрі в м. Чернігові і він брав у неї та інших співробітників кол-центра кошти у борг. В кінці осені 2018 року він звільнився з роботи та не віддав борги у зв`язку з чим вона переписувалася з обвинуваченим у соціальних мережах з приводи сплати боргу. 18 грудня 2018 року обвинувачений написав їй та попросив номер картки на який можна перерахувати кошти у рахунок сплати боргу і в той же день перерахував їй на рахунок кошти трьома платежами на суму 1500,00 грн., 1382,00 грн. та 404,00 грн. після чого обвинувачений написав їй що перерахував кошти. ОСОБА_7 вона взагалі не знає і він їй не переводив кошти зі своєї банківської картки. Їй не відомо за допомогою чого обвинувачений перевів їй кошти на банківську картку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, крім показань потерпілого та свідків, також підтверджується і іншими наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, епізоди, що ОСОБА_3 поповнював з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 46 грн. та 204 грн. 10 грудня 2018 року о 19-35 год. та 19-41 год., на суму 204 грн. 18 грудня 2018 року о 12-24 год., на суму 6 грн. 04 січня 2019 року о 14-07 год. підтверджуються: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), письмовими поясненнями ОСОБА_3 на ім`я начальника Менського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де він вказував свій телефон для зв`язку № НОМЕР_14 та телефон матері № НОМЕР_15 (а.п.132), протоколом обшуку від 06.05.2019 року, згідно якого, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції сім карту з № НОМЕР_4 , яка знаходилася у його мобільному телефоні(а.п. 136-138), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 10.12.2018 о 19-35 годин та о 19-41 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 46 грн. та 204 грн. відповідно, 18.12.2018 о 12-24 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 204 грн., 04.01.2019 о 14-07 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 6 грн.(а.п.121-122, 129), поясненнями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не поповнював рахунок на номер НОМЕР_4 та іншими показами свідків з яких вбачається, що ОСОБА_3 проживав у будинку ОСОБА_13 , мав доступ до його мобільного телефону до якого була закріплена банківська картка належна потерпілому.

Епізоди, що ОСОБА_3 поповнював з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , особистий рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 46 грн. 10 грудня 2018 року, на суму 82 грн. 23 грудня 2018 року, на суму 9 грн. 03 січня 2019 року підтверджуються: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), письмовими поясненнями ОСОБА_3 на ім`я начальника Менського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, де він вказував свій телефон для зв`язку № НОМЕР_14 та телефон матері № НОМЕР_15 (а.п.132), протоколом обшуку від 06.05.2019 року, згідно якого, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції сім карту з № НОМЕР_4 , яка знаходилася у його мобільному телефоні(а.п. 136-138), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 10.12.2018 в невстановлений час поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 па суму 46 грн. 23.12.2018 у невстановлений час поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_16 на суму 82 грн. 03.01.2019 у невстановлений час поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_4 на суму 9 грн.(а.п.123-125), поясненнями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не поповнював номер НОМЕР_4 та іншими вище наведеними показами свідків.

Епізод, що ОСОБА_3 поповнював з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 на суму 206 грн. 10 грудня 2018 року о 19-45 год. підтверджується: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), протоколом обшуку від 06.05.2019 року, згідно якого, у ході проведення обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , з мобільного телефону останньої вилучено сім карту з № НОМЕР_5 та мобільний телефон Nokia IMEI: НОМЕР_17 (а.п.142-144), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 10.12.2018 о 19-45 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_5 на суму 206 грн., поясненнями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не поповнював номер НОМЕР_5 та іншими вище наведеними показами свідків, зокрема свідок ОСОБА_8 у судовому засідання плуталася у своїх показах, однак вказувала, що її син ОСОБА_3 поповнював їй мобільний рахунок на 200 грн. Крім того, вказувала, що і ОСОБА_7 поповнював їй мобільний рахунок на 200 грн., однак не змогла пояснити чому він це зробив та у який спосіб, хоч сам потерпілий заперечував це.

Епізоди, що ОСОБА_3 поповнював з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_9 на суму 82 грн. 18 грудня 2018 року о 12-16 год. та рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_10 на суму 102 грн. 18 грудня 2018 року о 12-18 год. підтверджуються: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), протоколом обшуку від 06.05.2019 року, згідно якого, ОСОБА_17 добровільно видав сім карту з № НОМЕР_18 (а.п.148-150), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 18.12.2018 о 12-16 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_6 на суму 82 грн. та 18.12.2018 о 12-18 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» номер НОМЕР_7 на суму 102 грн., поясненнями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не поповнював рахунки мобільних телефонів з номерами НОМЕР_6 та НОМЕР_7 та іншими вище наведеними показами свідків, зокрема свідок ОСОБА_17 у судовому засідання показав, що ОСОБА_3 поповнював рахунки мобільних телефонів його колишній дружині ОСОБА_18 та їх сину, а також це підтвердила свідок ОСОБА_16 .

Епізод, що ОСОБА_3 поповнював з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , рахунок сім карти оператора мобільною зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_11 на суму 204 грн. 18 грудня 2018 року о 12-20 год. підтверджується: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), протоколом обшуку від 10.05.2019 року, згідно якого, ОСОБА_22 добровільно видала сім карту з № НОМЕР_8 (а.п.154-156), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 18.12.2018 о 12-20 годин поповнено рахунок сім карти оператора мобільною зв`язку ТОВ «Лайфселл» номер НОМЕР_8 на суму 204 грн., поясненнями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не поповнював номер НОМЕР_8 та іншими вище наведеними показами свідків, зокрема свідок ОСОБА_11 у судовому засідання показала, що ОСОБА_3 поповнював їй мобільний рахунок та як він пояснив із знайденої їм банківської картки.

Епізод, що ОСОБА_3 перевів з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , на карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , що відкрита на ім`я ОСОБА_13 , грошові кошти в розмірі 502 грн. 51 коп. 21 грудня 2018 року о 22-22 год. підтверджується: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 21.12.2018 о 22-22 годин переведено на карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , що відкрита на ім`я ОСОБА_13 , грошові кошти в розмірі 502 грн. 51 коп., поясненнями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не переводив коштів із своєї банківської картки на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_10 , що відкрита на ім`я ОСОБА_13 , показами свідка ОСОБА_16 яка у судовому засідання показала, що ОСОБА_3 просив у неї повідомити номер банківської картки відкритої на ім`я її свекра ОСОБА_13 щоб він(обвинувачений) перевів зі своєї картки кошти та вони разом ходили до банкомату та знімали 500 грн. з картки її свекра, які раніше перевів ОСОБА_3 із іншої банківської картки.

Епізод, що ОСОБА_3 перевів з карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , на карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , що відкрита на ім`я ОСОБА_12 , грошові кошти в розмірі 402,00 грн., 1386,93 грн., 1507,54 грн. 18 грудня 2018 року о 13-04 год., 13-06 год., та 13-10 год підтверджується: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 18.12.2018 о 13-04, 13-06 та 13-10 годин переведено на карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , що відкрита на ім`я ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 402,01, 1386,93 та 1507,54 грн. відповідно, показаннями свідка ОСОБА_12 яка вказала, що взагалі не знає потерпілого і він не міг їй перевести кошти на банківську картку, а коти на її картку перераховував ОСОБА_3 , показаннями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не переводив коштів із своєї банківської картки на банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», що відкрита на ОСОБА_12 .

Епізод, що ОСОБА_3 10.12.2018 у невстановлений час, використовуючи банківський автомат самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк» та розташований за адресою: вул. Свято-Покровська, 8 у смт Березна, Менського району Чернігівської області, вивів з банківської карти № НОМЕР_1 у готівку та викрав грошові кошти в сумі 200 грн. та 200 грн. відповідно підтверджується: заявою від 11 січня 2019 року у якій ОСОБА_7 просить начальника Менського ВП ГУНП в Чернігівській області розібратися по факту зняття коштів з його пенсійної картки ПриватБанк № НОМЕР_13 без його відома невідомою особою(а.п. 108), випискою АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 з якої вбачається, що 10.12.2018 було знято готівку в банкоматі по вул. Радянська, 8 у смт Березне у сумі 400 грн(двічі по 200 грн.) та частково поясненнями обвинуваченого який визнав що це він знімав кошти, але вказав що на прохання потерпілого, показаннями потерпілого ОСОБА_7 який у судовому засіданні показав, що не знав обвинуваченого та не давав йому свою банківську картку і не просив ніколи щоб той зняв кошти з картки.

З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 19.07.2019 р. № 20.1.0.0.0/7-190710/3351, вбачається що 21 грудня 2018 року відбулась зміна фінансового номеру, закріпленого за клієнтом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з номеру НОМЕР_19 на номер НОМЕР_4 . 10 січня 2019 року фінансовий номер вказаного клієнта НОМЕР_16 було змінено на номер НОМЕР_20 (а.п.162).
Не визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності з огляду на наступне.

Так, у судовому засіданні обвинувачений підтвердив що дійсно він мав доступ до банківської картки обвинуваченого та створив додаток Приват 24 до цієї картки у своєму смартфоні, а також підтвердив, що він поповнював рахунки на мобільні телефони осіб, які вказані у обвинувальному акті, переводив кошти на банківські картки ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , а також знімав готівку у банкоматі та все це він робив за рахунок коштів потерпілого, однак вказував що це все він робив з дозволу потерпілого.

Однак, у судовому засіданні потерпілий заперечував що він дозволяв обвинуваченому здійснювати вказані дії з його карткою або коштами які містилися на цій картці та вказав, що обвинуваченого взагалі не знав доки він не прийшов до потерпілого додому та просив забрати заяву з поліції, а обвинувачений буде сплачувати йому матеріальні збитки.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повністю доведено та правильно кваліфіковано органом досудового розслідування, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого ним злочину, вік обвинуваченого, раніше судимий, вчинив новий злочин протягом іспитового строку, характеристику з місця проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, згідно досудової доповіді, орган пробації надав висновок, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушен, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції..
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання, необхідно застосувати ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки він після ухвалення відносно нього вироку Менського районного суду Чернігівської області від 04.09.2018 р., протягом іспитового строку вчинив новий злочин, тому суд вважає за необхідне до вироку, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04.09.2018 року.

Потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого та просив з нього стягнути 36300 грн. на відшкодування майнової шкоди, 24800 грн. відсотків по кредиту та 100000,00 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди від злочину. Позов обгрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_3 викрав з банківської картки грошові кошти у розмірі 4300 грн. та взяв два кредити на загальну суму 32000 грн. у зв`язку з чим, потерпілий сплачує відсотки за кредит, які на час звернення з позовом склали 24800 грн., від вказаних незаконних дій обвинуваченого, потерпілому завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що у нього душевні страждання у зв`язку із вчиненням відносно нього злочин, хвилювання, він не зміг полікувати своє здоров`я, оскільки всі кошти витрачав на погашення відсотків за кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, у судовому засіданні встановлено на підставі досліджених доказів та в межах пред`явленого обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_3 неправомірними діями завдав потерпілому ОСОБА_7 збитків на загальну суму 5389,98 грн., а тому ці кошти підлягають стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди.
Решта позовних вимог, щодо коштів, які потерпілий просить стягнути з обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди, у тому числі відсотки за користування кредитними коштами не підлягають задоволенню, тому що судом не встановлювалися обставини крадіжки обвинуваченим у потерпілого коштів та отримання кредитів і таких доказів суду не було надано.

При вирішенні позову у частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує глибину та характер пережитих потерпілим душевних страждань, пов`язаних з протиправними діями обвинуваченого, щодо належних йому коштів, істотністю вимушених змін у його житті, докладання додаткових зусиль для відновлення звичного способу життя, а також з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 обирався у кримінальному провадження, яке перебуває на розгляді іншого судді та його розгляд не завершено, а тому немає необхідності обирати до обвинуваченого запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні.

Речові докази у кримінальному провадженні сім карту НОМЕР_14 , сім карту НОМЕР_15 , мобільний телефон Нокіа IMEI НОМЕР_17 , сім карту НОМЕР_12 , сім карту НОМЕР_11 передані на зберігання до камери речових доказів Менського ВП ГУНП необхідно повернути власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 04.09.2018 року і за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 5389,98(п`ять тисяч триста вісімдесят дев`ять грн. дев`яносто вісім коп.) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 3000(три тисячі грн.) гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 8389,98(вісім тисяч триста вісімдесят дев`ять грн. дев`яносто вісім коп.) грн.

У решті позову відмовити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні сім карту НОМЕР_14 , яка зберігається у камері речових доказів Менського ВП ГУНП повернути ОСОБА_3 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні сім карту НОМЕР_15 , мобільний телефон Нокіа IMEI НОМЕР_17 , які зберігаються у камері речових доказів Менського ВП ГУНП повернути ОСОБА_8 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні сім карту НОМЕР_12 , яка зберігається у камері речових доказів Менського ВП ГУНП повернути ОСОБА_9 .
Речовий доказ у кримінальному провадженні сім карту НОМЕР_11 , яка зберігається у камері речових доказів Менського ВП ГУНП повернути ОСОБА_11 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1