Дата документу 15.11.2019
Справа № 334/2138/18
Провадження № 1-в/334/69/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Представника уповноваженого органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Горки, Могилевської області, Білорусь, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не має на утриманні малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-22.08.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 229-1 КК України (1960 року редакції);
-06.06.2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 186, 71 КК України, на строк до 5 років 1 місяця позбавлення волі, переглянуто 03.10.2005 року Якимівським районним судом Запорізької області, вважати засудженим за ч. 1 ст. 190, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;
-30.05.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 309 КК України на строк 3 роки, на основі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;
-29.10.2012 року Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч.1, ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі, Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 9.01.2013 року вирок змінено, застосовано ст. 69 КК України і остаточно визначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
- 13.08.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на основі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ленінського районного судом м. Запоріжжя від 13.08.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік з обов`язками: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Вирок стосовно ОСОБА_5 надійшов на виконання до органу пробації 20.09.2019 року та заведено особову справу.
4.10.2019 року ОСОБА_5 під особистий підпис було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також попереджено про те, що у разі невиконання обов`язків, встановлених законодавством, а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання.
Засудженого також було під підпис ознайомлено з постановою про призначення днів явки для реєстрації 1-а та 3-я середи кожного місяця.
За час перебування на обліку засуджений двічі допустив пропуски без поважних причин: 17.10.2019 року, 6.03.2019 року. Документів про поважність причин неявки для реєстрації не надав. При цьому двічі попереджувався письмово про скасування звільнення з випробуванням.
Інспектор просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направити його для відбування призначеного судом покарання в місця позбавлення волі.
В судовому засіданні представник органу з питань пробації підтримав подання та прохав його задовольнити, пояснивши суду, що засуджений тричі не прибув на реєстрацію без поважних причин, мотивуючи різними причинами, але доказів щодо поважності причин неявки не надав.
Прокурор підтримав подання.
Засуджений ОСОБА_5 пояснив суду, що він дійсно допустив два неявки до реєстрації. Неявки відбулися через те, що в нього тяжко хворіє мати і він допустив пропуски черзе те, що мати потребувала догляду. Про ці обставини він повідомляв інспектора.
Вислухавши пояснення представника органу пробації, засудженого та думку прокурорів, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Порядок виконання покарань у виді, зокрема, здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачено Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарання, не пов`язаних з позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 року.

Відповідно до п. 4 розділу 2 глави IV вищезазначеного Порядку, якщо засуджена особа після двох викликів поспіль не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації (для проведення першої бесіди або протягом перебування на обліку) без поважних причин, уповноважений орган з питань пробації проводить першочергові заходи з виявлення такої особи та за наявності підстав вживає заходів, які передбачені у разі ухилення особи від відбування покарання, виконання обов`язків, покладених на неї, або направляє матеріали до територіального органу Національної поліції України для оголошення такої засудженої особи у розшук.

Пунктом 5 розділу 2 глави IV вищезазначеного Порядку передбачено, що поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк відповідно до частини першої статті 34, частини першої статті 37, частини шостої статті 41 КВК України визнаються несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Відповідно доп.1 розділу 3 глави IX Порядку звільнені з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно п.1 розділу 3 глави IX Порядку у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави2розділу IV цього Порядку. Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації,надає пояснення,у якому зазначає обставини,які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення,за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Зі змісту ч. 2 ст. 78 КК України вбачається, що суд зобов`язаний вияснити підстави невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме: чи мав він реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки.

Слід наголосити на тому, що явка засудженого на реєстрацію є обов`язковою та завжди має узгоджувати з органом пробації, оскільки даний обов`язок встановлений вироком суду.

Натомість суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 системності порушення умов та порядку умовного звільнення від відбування покарання, оскільки неявки на реєстрацію останнього, на думку суду, допущені з поважних причин.

Крім того, після попередження у березні 2019 року засуджений обов`язки встановленні вироком не порушував та вчасно з`являвся на реєстрацію до органу пробації, новий злочин не вчинив.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошений 15 листопада 2019 року 16.00 год.

Суддя ОСОБА_1