Справа №463/2907/20
Провадження №1-кс/463/1725/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

02.04.2020 в провадження Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000297 від 16.03.2020.

Скаргу мотивує тим, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 повідомив, що працівники Управління патрульної поліції у Львівській області при розгляді його заяви щодо вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_5 , при наявності наданого ним відеозапису події ДТП, безпідставно не склали протокол про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, а надали йому відповідь про відсутність підстав для складення такого. На підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова за його заявою були внесені відповідні відомості до ЄРДР за №0000297 від 16.03.2020 та розпочато досудове розслідування.

Цього ж дня слідчий ДБР оскаржуваною постановою відмовив ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, оскільки ним не наведено жодних відомостей про спричинення йому матеріальної, майнової чи моральної шкоди, а також не подано підтверджуючих таку шкоду документів.

Оскільки слідчий ДБР неправомірно переклав виконання своїх обов`язків на ОСОБА_3 , так як кримінальне процесуальне законодавство передбачає обов`язок слідчого або прокурора у доказуванні факту не спричинення йому шкоди, однак слідчим перекладено на ОСОБА_3 обов`язок доказування факту її спричинення, тому просить постанову слідчого скасувати.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, разом з тим подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000297 від 16.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних, на думку заявника, дій працівників УПП у Львівській області, які 25.09.2019 близько 18:00 год., зловживаючи своїм службовим становищем внесли завідомо неправдиві відомості у протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, ч.1 ст.364 КК України передбачена кримінальна відповідальності за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Постановою слідчого ДБР від 16.03.2020 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000297 від 16.03.2020, з тих підстав, що ОСОБА_3 не навів жодних відомостей про завдання йому кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Слідчий суддя вважає безпідставними посилання ОСОБА_3 на обов`язок слідчого або прокурора у доказуванні факту не спричинення йому шкоди, оскільки наведене згідно зі ст.91 КПК України не належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_3 не лише не довів, а й взагалі не зазначив про завдання йому істотної шкоди діями працівників УПП у Львівській області, не містить таких відомостей і сама скарга, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст.55 КПК України слідчим обґрунтовано винесено вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 16.03.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000297 від 16.03.2020, є обґрунтованою, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування та задоволення скарги ОСОБА_3 немає.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:
в задоволені скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000297 від 16.03.2020 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1