Справа № 194/360/20
Номер провадження 1-кп/194/89/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за № 0000517 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно обвинувального акту зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно обвинувального акту зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадження Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 квітня 2020 року.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року було обрано обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 квітня 2020 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки він вчинив злочини в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, та може переховуватися від слідства та суду. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки вона вчинила злочини в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, та може переховуватися від слідства та суду.Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, оскільки підзахисний має на утриманні малолітню дитину, має стійкі соціальні зв`язки, мешкав фактично з батьком, який має третю группу інвалідності, батько не працює. Крім того, клопотання прокурора не мотивоване, викладене з порушенням процесуальних норм, ризики, зазначені в клопотанні не доведені прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою її реєстрації там де наразі мешкає її матір з дітьми, зазначивши, що вона вже не вживає наркотичні засоби, пройшла курс реабілітації, має на утриманні малолітніх дітей, раніше працювала, але не офіційно та здатна допомагати матері по домугосподарству.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу, суд виходить з того, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів усфері обігу наркотичних засобів, під час відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, за який санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, не працює, не має офіційного джерела доходу, розлучений, стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також суд враховує те, що обвинувачений, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, або переховуватись від суду, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, його слід утримувати під вартою, оскільки, ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України не відпали.
Наявність тих обставин, що обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, проживає з батьком - інвалідом, має позитивну характеристику, має стійкі соціальні зв`язки, хоча і мають місце, однак не є безумовними, беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів наразі не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд виходить з того, що обвинувачена обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів в сфері обігу наркотичних засобів під час відбування іспитового строку за попереднім вироком суду, за які санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, офіційно не працює, не має офіційного джерела доходу, негативно характеризується за місцем мешкання, стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також те, що обвинувачена, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, або переховуватись від суду, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, їй слід утримувати під вартою, оскільки, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України не відпали.

На думку суду, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вони на теперішній час не зменшились, продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовувався цей вид запобіжного заходу.

До того ж судом враховано, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Крім того, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.

Отже, суд вважає виправданим продовження тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 .

Таким чином, виходячи з діючих норм кримінального процесуального кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 314, 315, 371-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 05 червня 2020 року включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 , строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 05 червня 2020 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1