Справа № 606/1020/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
03 червня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської обл.

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000165 про обвинувачення

ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, депутатом не являється, раніше судимого:
-17.04.2018 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 185 КК України до сплати штрафу у розмірі 1700 гривень, який не сплачено;
-09.07.2018 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 162 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень, який не сплачено;
-11.11.2019 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік. На основі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано покарання по вироку Теребовлянського районного суду від 17.04.2018 року штраф у розмірі 1700 гривень і по вироку Теребовлянського районного суду від 09.07.2018 року штраф у розмірі 850 гривень, які не сплачено;
-03 лютого 2020 року кримінальне провадження № 0000001 від 02 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, по обвинувачені ОСОБА_5 направлено з обвинувальним актом в Теребовлянський районний суд Тернопільської області;
-19 лютого 2020 року Тернопільським апеляційним судом скасовано вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11.11.2019 року відносно ОСОБА_5 , в частині покарання та постановлено новий вирок, яким вважати останнього засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання у виді 3 років обмеження волі, а покарання у вигляді штрафу 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за вироком Теребовлянського районного суду від 17 квітня 2018 року та 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за вироком Теребовлянського районного суду від 09 липня виконувати самостійно. В решті вирок суду залишено без змін,
30.03.2020 року Теребовлянським районним судом визнано винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі. За правилами ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України за вироком Тернопільського апеляційного суду від 19.02.2020 року, призначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців обмеження волі та штрафу в розмірі 100 н.м.д.г.. що у грошовому виразі становитиме 1700 грн. за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.04.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, штрафу в розмірі 50 н.м.д.г.. що у грошовому виразі становитиме 850 грн. за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.07.2018 року, які виконувати самостійно,
за ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2020 року в обідню пору доби ОСОБА_5 , який знаходився поряд із господарством, що в АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном із приміщення даного господарства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 24 квітня 2020 року в обідню пору доби ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом пошкодження рами вікна, проник всередину приміщення житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, повторно, викрав мобільний телефон марки iGET моделі х35 IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з дерев`яної підставки для квітів, яка знаходилася біля вікна, який належить ОСОБА_7 , після чого покинув приміщення житлового будинку через пошкоджене ним вікно, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 496,00 (чотириста дев`яносто шість гривень).

ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду, та дав показання, що він 24 квітня 2020 року зайшов у господарство потерпілого ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 звідки вирішив викрасти майно потерпілого, бо останнього не було вдома. У нього виник умисел на викрадення майна і він знявши скло з вікна проник в середину будинку звідки викрав мобільний телефон, яким користувався та скористався на свій розсуд.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчинених ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і що його дії кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, вчинене повторно.

При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_5 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його негативну характеристику, а також те, що він раніше неодноразово судимий, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, всебічне сприяння органу досудового слідства у розслідуванні злочину, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України - приймав участь в антитерористичній операції, відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі,із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Теребовлянського районого суду від 30 березня 2020 року, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі та штрафу за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2018 року, який виконувати самостійно та штрафу за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 9 липня 2018 року, який виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Теребовлянського районного суду від 30 березня 2020 року у виді 2 місяців позбавлення волі, із врахування ст.. 72 КК України, і остаточно призначити покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2018 року, який виконувати самостійно та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 9 липня 2018 року, який виконувати самостійно.

Зарахувати у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 час його перебування під вартою з 2 березня 2020 року по 30 березня 2020 року та з 12 травня 2020 року по 03 червня 2020 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, який обраний ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2020 року, на строк 60 днів залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави

1144 грн. 15 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи від 05.05.2020 року № 3/1-409/20,

817 грн. 25 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи від 30.04.2020 року № 6/1-458/20.

Речові докази по справі:

мобільний телефон марки iGET моделі х35 IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_8