Справа № 740/627/20 Головуюча у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/361/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12.019.270.180.001.379, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Ніжинського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернуто прокурору. Крім того, продовжено до 02 травня 2020 року включно запобіжний захід у вигляді триманні під вартою щодо обох обвинувачених.

Місцевий суд повернення обвинувального акта прокурору мотивував тим, що у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дії останніх не розмежовані: не зазначено об`єктивну сторону злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо обох обвинувачених, а лише вказано, що вони діяли спільно. В обвинувальному акті зазначено, що потерпілому були завдані понад 10 ударів руками та ногами в область тулуба, голови, верхньої частини нижніх кінцівок та понад 5 ударів руками та ногами по тулубу і верхніх кінцівках, однак у наступному абзаці вказано, що загалом потерпілому було спричинено не менше 25 травматичних дій. Крім того, у формулюванні обвинувачення не зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли групою осіб, тоді як у правовій кваліфікації їх дій така ознака вказана. Також обвинувальний акт суперечить п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, який передбачає наявність у ньому достовірних анкетних відомостей кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), але зазначене прізвище потерпілої « ОСОБА_12 » відрізняється від прізвища потерпілої, зазначеного в реєстрі, доданому до обвинувального акта «Корнієнко». Більше того, в обвинувальному акті при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення допущено описку: прізвище померлого вказано як « ОСОБА_12 », так і « ОСОБА_13 ». Міститься описка в обвинувальному акті й щодо часу внесення кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань, де вказано дату, яка не настала, «05.11.2020».

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу місцевого суду в частині повернення обвинувального акта скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що розмежувати, які тілесні ушкодження померлому наносилися кожним обвинуваченим окремо, неможливо. Разом з тим, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відсутні протиріччя між кількістю ударів та заподіяними померлому травматичними діями: один удар може спричинити декілька травматичних дій. Звертає увагу, що у формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли групою осіб. Крім того, вказує, що допущені в обвинувальному акті незначні описки не можуть бути підставою для його повернення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторони обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її обгрунтованою.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Однак повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору має бути зумовленим наявністю в них не технічних описок, а суттєвих недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вимоги до обвинувального акта встановлені ст. 291 КПК України. Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

У свою чергу, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 містить як виклад фактичних обставин злочину, так і його правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення.

Однак місцевий суд під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що є неприпустимим на цій стадії кримінального провадження.

Крім того, у формулюваннях обвинувачень зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли групою осіб, тому висновок суду першої інстанції про відсутність цієї кваліфікуючої ознаки злочину є помилковим.

Вказані вище порушення кримінального процесуального закону, які допустив місцевий суд, колегією суддів визнаються істотними, а тому є підставою для скасування судового рішення, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 376, 405, 407, 412, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині повернення обвинувального акта прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді 1-ї інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4