Справа № 694/293/20 Провадження №1-кп/694/147/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
16.03.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 12.01.2020 близько 04.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку розміщеному по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_5 , маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно наніс їй не менше двох ударів ножем по лівій частині тулуба та не менше одного удару кулаком руки по голові, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_6 , згідно висновку експертизи № 05-9-01/45 від 18.02.2020, отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки в ділянці шостого міжребір`я, ускладненого лівобічним пневмотораксом, без ушкодження внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки в другому міжребір`ї та гематоми правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно наніс їй не менше двох ударів ножем по лівій частині тулуба та не менше одного удару кулаком руки по голові. Розкаюється за вчинення інкримінованих злочинів. Відносно міри покарання погоджується з думкою прокурора.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру немає. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставиною, яка пом`якшує покарання підозрюваного ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України є те, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, вчинення злочину вперше, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства. При цьому, зважаючи на поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який відшкодував потерпілій шкоду та помирився з нею, суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі із встановленням на підставі ст.75 КК України трирічного іспитового строку та покладенням обов`язків визначених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 1256.08 грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази:штани, куртку, шкарпетки - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ; бюстгалтер, светр, ніж - повернути потерпілій ОСОБА_5 ; змиви, зразки нігтів, 2 сліди рук, 2 дактокарти, пасма волосся, зразок крові ОСОБА_5 знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1256,08 грн.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1