Провадження № 11-сс/4820/37/20
Справа № 683/1830/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Хмельницький

Колегіясуддівсудовоїпалати з розглядукримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

особи, провадження щодо якої закрито

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000417 від 4 липня 2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02січня2020 року,

в с т а н о в и л а :
27 грудня 2019 року ОСОБА_10 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 від 18 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 4 липня 2018 року.

Вважає таку постанову слідчого про закриття кримінального провадження передчасною та неправомірною, оскільки в матеріалах провадження є прямі докази вини ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України. Крім того, слідчим не виконано письмові вказівки процесуального прокурора, а саме недопитаний свідок ОСОБА_12 та експерт ОСОБА_13 .

Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02січня2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_10 на постанову слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_14 від 18 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні вказаної скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що слідчим проведено всі необхідні слідчі дії в даному кримінальному провадженні, які надали йому підстави для прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Постанова про закриття кримінального провадження вмотивована, ознаки складу кримінального правопорушення відсутні.

Висновки слідчого про закриття кримінального провадження № 0000417 від 4 липня 2018 року ґрунтуються на повному досудовому розслідуванні.

Постанови про закриття даного кримінального провадження неодноразово скасовувались слідчими суддями, вказівки яких в подальшому повністю виконані слідчими. Посилання ОСОБА_10 у своїй скарзі про невиконання слідчим вказівок процесуального прокурора нічим не підтверджено, оскільки в матеріалах кримінального провадження такі вказівки відсутні та скаржником надані не були.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а матеріали кримінального провадження направити для проведенняналежного досудового розслідування до СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області.

Постанову слідчого вважає неправомірною, передчасною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

При прийнятті рішення слідчим не враховано сам факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 4 липня 2018 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя не надав належної правової оцінки тому факту, що слідчим ОСОБА_11 не вчинено ряду обов`язкових процесуальних дій, зокрема: не допитані свідки та не вчинено ряд слідчих процесуальних дій, які зазначені в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 23.01.2019 року для належного з`ясування усіх обставин справи.

Слідчим не в повному обсязі виконано ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 6 серпня 2018 року, оскільки на виконання цієї ухвали, не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України та ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Постанова слідчого ОСОБА_14 від 18 листопада 2019 року не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона належним чином не обґрунтована та містить протиріччя.

Із відео «33-каналу», на яке посилається слідчий, як на підставу закриття кримінального провадження, неможливо встановити дату, час та місце події та чи має вона будь-яке відношення до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.ч. 1,2 ст. 296 КК України.

У матеріалах кримінального провадження міститься диск з відеозаписом з камер зовнішнього спостереження, на якому зафіксовано бійку між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 4 липня 2018 року о 15 год. 39 хв., якому слідчим не була надана належна правова оцінка.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , на підтримку апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, думку ОСОБА_9 , прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, вказаних положень закону, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 в повній мірі не дотримався.

Натомість, як встановлено апеляційним судом, 04липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000417 про те, що 04 липня 2018 року біля 15 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 на ґрунті виниклих неприязних відносин ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження для ОСОБА_10 . Правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.

10 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000510 щодо хуліганських дій ОСОБА_9 відносно ОСОБА_10 , яке мало місце поблизу готелю «Случ», м. Старокостянтинів. Правова кваліфікація ч. 1 ст. 296 КК України.

02 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 20000106 щодо хуліганських дій ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , яке мало місце в готелі «Случ», м. Старокостянтинів. Правова кваліфікація ч. 2 ст. 296 КК України.

11 травня 2019 року кримінальні провадження № 0000417, №0000510 та № 0000106 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000417 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.ч.1, 2 ст. 296 КК України.

В ході розслідування були допитані: ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , здобуті об`єктивні докази.

Зокрема, даними речового доказу, а саме:CD-R диску із камер-спостереження, які надав ОСОБА_10 , підтверджено, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відбувалась розмова. Після ОСОБА_27 підійшов до попільнички, яка була прикріплена до землі біля входу до сауни, та почав її розхитувати та виривати. На такі ОСОБА_28 нахилився та, намагаючись його зупинити, взяв двома руками за тулуб та шию. В цей ОСОБА_29 розігнувся та наніс ОСОБА_10 чотири удари в голову. В подальшому суперечка припинилась.

Відповідно до даних протоколу огляду від 24.10.2019 року сайту «33 канал» на ньому наявний відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_10 нахилився та взяв двома руками за шию ОСОБА_9 , при цьому останній наніс ОСОБА_10 чотири удари в голову. Після цього вони один одному нанесли декілька ударів по різних ділянках тіла.

Постановами слідчогоСВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_30 від 31 липня 2018 року, 24 грудня 2018 рокукримінальне провадження від 04.07.2018 року № 0000417 закривалось.

Ухвалами слідчих суддів Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 серпня 2018 року, 24 січня 2019 рокувказані постанови були скасовані.

18 листопада 2019 року слідчий СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 виніс постанову про закриття об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 04 липня 2018 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.ч.1, 2 ст. 296 КК України.

Своє рішення слідчий мотивував тим, що досудовим розслідуванням встановлена відсутність сукупності належних доказів, які б підтверджували в діях ОСОБА_9 ознаки грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, а відтак встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.

Також, в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останній наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 в стані необхідної оборони, зумовленою неправомірною поведінкою з боку останнього.

Однак, з такими висновками слідчого, колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_18 вбачається, що 04.07.2018 року біля 15 год. 30 хв. по вул. Острозького, 10 в м. Старокостянтинів він був свідком того, як ОСОБА_9 наніс близько п`яти ударів в обличчя ОСОБА_10 , після чого почав їх розбороняти.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_17 вбачається, що під час суперечки між її чоловіком ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , останній наніс її чоловіку близько чотирьох ударів кулаком в голову. Побачивши це, вона побігла їх розбороняти. Після цього ОСОБА_10 стало погано, вони викликали поліцію та швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_20 під час допиту пояснив, що під час проведення наради, через монітор, на який виведено камери відеоспостереження побачив, як на задній двір готелю «Случ» до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_9 та вони стали розмовляти. Через декілька хвилин він почув з надвору крик ОСОБА_9 , після чого разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_31 та ОСОБА_17 вийшли на задній двір готелю «Случ», де він разом із двома адвокатами залишились біля входу у готель. Перебуваючи на вулиці, бачив та чув, як ОСОБА_9 висловлювався нецензурними словами відносно ОСОБА_10 . Через декілька хвилин ОСОБА_9 підійшов до входу у сауну та зірвав металеву попільничку. ОСОБА_10 , захищаючи своє майно, підійшов до ОСОБА_9 , взяв його за руки та хотів його відштовхнути, однак в цей час ОСОБА_9 почав наносити обома руками удари в обличчя ОСОБА_32 .

Зазначені обставини підтверджуються данимивідеозапису CD-R диску із камер-спостереження, які надав ОСОБА_10 , з яких вбачається, що ОСОБА_9 наніс ОСОБА_10 чотири ударив голову.

Відповідно до висновку експерта від 30.07.2018 року № 70 згідно наданої медичної документації у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу правої очниці, який міг виникнути від, як мінімум, однієї дії удару тупого твердого предмету, і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта від 11.03.2019 року № 155 ОСОБА_10 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді крововиливу (гематоми) м`яких тканин правої навколо-очної ділянки обличчя.

Вказаним доказам слідчим в оскарженій постанові не надано належної правової оцінки, не проаналізовано кожен доказ з точки зору його належності та допустимості, а їх сукупність - з точки зору їх достатності для правильної кваліфікації дій ОСОБА_9 .

При цьому, слідчий, посилаючись на норми кримінального закону та роз`яснення пленуму Верховного Суду України, не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Так, закриваючи провадження у справі, слідчим не зазначено яке ж саме суспільно небезпечне посягання було вчинене ОСОБА_10 щодо ОСОБА_9 .

При цьому, слід було врахувати роз`яснення, викладені у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26.04.2002 року № 1, відповідно до яких стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати,чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами іззаподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої вконкретній обстановці для негайного відвернення чи припиненняпосягання.

Натомість, слідчим не було з`ясовано вказаних обставин під час досудового розслідування та не встановлено на що був направлений умисел ОСОБА_10 , чи були його дії суспільно небезпечним та загрозливими для життя та здоров`я ОСОБА_9 , від яких останній захистився саме таким чином, що наніс потерпілому чотири удари в обличчя, а отже чи були його дії законними.

При цьому, слідчим не були в повній мірі виконані вказівки прокурора щодо допиту ОСОБА_33 та експертів.

З урахуванням вказаного, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що висновки слідчого про закриття кримінального провадження № 0000417 від 04.07.2018 року ґрунтуються на повному досудовому розслідуванні.

Слідчий суддя при ухваленні рішення не звернув увагу на порушення кримінально-процесуального закону, які допустив слідчий при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, належним чином не перевірив доводи скаржника ОСОБА_10 про незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а тому висновки суду про вмотивованість постанови про закриття кримінального провадження та відсутність ознак кримінального правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що слідчим не було в повному обсязі виконано ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 6 серпня 2018 року, оскільки на її виконання , не були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначене не є предметом розгляду даного кримінального провадження.

За таких обставин, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування, направленню до СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 січня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_10 на постанову слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 від 18 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000417 від 4 липня 2018 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_10 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_16 від 18 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000417 від 4 липня 2018 року скасувати, а матеріали вказаного кримінального провадження направити начальнику органу досудового розслідування СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5