Справа № 158/1274/20 Провадження №11-сс/802/340/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільця майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 червня 2020 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , із наявними у ньому 13 колодами дерева породи дуб, діаметром в тоншому кінці: 1,12x58, 1,11х47, 1,15х57, 1,12х46, 1,06х53, 1,04х42, 1,12х48, 1,13х54, 1,02х47, 1,12х53, 1,13х55, 1,12х42, 1,13х53, загальною кубомасою орієнтовно 2,84 метри кубічних, мобільний телефон золотистого кольору марки «Huawei», моделі PRA-LA1, виявлені та вилучені 26.05.2020 під час проведення огляду місця події на а/д Р-14, 16 кілометр + 150 метрів неподалік м. Ківерці на узбіччі.
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.06.2020 клопотання задоволено повністю та накладено арешт на усе вищезазначене майно, тимчасово позбавивши можливості його відчужувати, користуватись, розпоряджатись ним будь-яким чином до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що наявні підстави вважати, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою недопущення їх знищення.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник володільця майна оскаржує його з мотивів невмотивованості, необґрунтованості та незаконності. Посилається на те, що майно було вилучене 26.05.2020, а клопотання подане слідчим до суду першої інстанції з порушення вимог ч.5 ст.171 КПК України, а саме 28.05.2020. Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного документу на підтвердження вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, та того, що колоди дерев, які перевозилися автомобілем, були здобуті внаслідок вчинення злочину. Таким чином, клопотання слідчого не містить доказів про відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України. З огляду на наведене просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представника володільця майна, який підтримав подану апеляцію у повному обсязі та просив скасувати рішення суду, прокурора, яка заперечила апеляцію та просила рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Матеріалами провадження стверджується, що 26.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Згідно із ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказаних вимог закону дотримано не в повній мірі.
Так, положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку апеляційного суду, вилучені транспортний засіб «VolkswagenLT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , із наявними у ньому 13 колодами дерева породи дуб, діаметром в тоншому кінці: 1,12x58, 1,11х47, 1,15х57, 1,12х46, 1,06х53, 1,04х42, 1,12х48, 1,13х54, 1,02х47, 1,12х53, 1,13х55, 1,12х42, 1,13х53, загальною кубомасою орієнтовно 2,84 метри кубічних, мобільний телефон золотистого кольору марки «Huawei», моделі PRA-LA1, відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а тому з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування, тому клопотання слідчого у цій частині підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги представника володільця майна з цього приводу є необґрунтованими.
Апеляційним судом встановлено, що вказані автомобіль, колоди дерева та мобільний телефон виявлені та вилучені 26.05.2020 під час проведення огляду місця події на а/д Р-14, 16 кілометр + 150 метрів неподалік м. Ківерці на узбіччі.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею в ухвалі встановлено, що під час проведення огляду місця події водій ОСОБА_10 відмовився повідомляти будь-яку інформацію про походження даної деревини та надати документи, які підтверджують легальність придбання та перевезення вказаної лісопродукції.
Дослідивши вказані обставини та документи, що їх підтверджують, в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вказане майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення чи зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розгляду кримінального провадження, дослідження їх органами досудового слідства та подальшого проведення судових експертних досліджень.

Доводи апелянта про незаконність накладення арешту на вищевказане майно безпідставні та не є такими, що тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді в цій частині.

Однак, на переконання апеляційного суду, стороною обвинувачення не доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб із забороною користуватись та розпоряджатись ним в силу ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Аналізуючи норми кримінального процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку, накладаючи арешт на автомобіль, марки «VolkswagenLT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , тимчасово позбавивши можливості користуватись та розпоряджатись ним, а тому рішення слідчого судді в цій частині слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою заборонити лише відчуження вказаного транспортного засобу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника володільця майна - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 червня 2020 року в частині накладення арешту на автомобіль, марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , скасувати.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання слідчого в цій частині задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб, марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши його відчуження.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді