Справа № 539/1263/20
Провадження № 1-кп/539/154/2020
ВИРОК
23 червня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
та потерпілого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, не працюючого, в порядку ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
19 березня 2020 року, приблизно о 21:00 год. ОСОБА_4 , прибув до господарства за адресою АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_6 та в цей момент у нього виник умисел заволодіти майном належним останньому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у вказаний час та місці, умисно, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 наніс останньому 5 травматичних діянь в ділянку голови та тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови з садном в правій завушній ділянці, синця навколо правого ока, садна в області перенісся справа, синця по задній поверхні правого плечового суглобу, що відповідно до висновку СМЕ №79 від 27.03.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень та не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 . У ході нанесення вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном «DOOGEE X60L» вартістю 1204 грн. 67 коп. та шкіряним гаманцем вартістю 401 грн. 73 коп. у якому знаходилися грошові кошти у сумі 1750 грн., належні ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є матір`ю обвинуваченого. Їй на праві власності належить будинок в АДРЕСА_2 , який вона передала в оплатне користування потерпілому. Протягом січня-березня 2020 року наймачі не сплачували комунальних платежів, а тому 19.03.2020 року вона попрохала свого сина ОСОБА_4 вирішити питання щодо повернення боргу за користування будинком. Наразі вона проживає з малолітньою донькою та їхнє матеріальне забезпечення здійснює син ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину в вчиненому кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставини, що, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, непогашений судимостей не має, ніде не працює, зважаючи на всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України. При цьому суд враховує визнання вини обвинуваченим, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому, висновок органу пробації, наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини та матері.
Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком терміном 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1307 грн. 60 коп. за проведення товарознавчих експертиз №878 від 09.04.2020 та №880 від 10.04.2020.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1