Справа № 757/2161/19-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5664/2019 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.422 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
із участю

представника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 , з урахуванням доповнень до апеляційної скарги його представника ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000625 від 13.12.2018 року.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що органом досудового розслідування вжито всіх вичерпних заходів, а саме допитано як свідка ОСОБА_7 , старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ ГПУ ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проведено огляд матеріалів наглядового провадження №15/1/1-35851/13 у кримінальному провадженні №0000266 від 28.12.2012 року, під час огляду встановлено наявність у ньому довідок, протоколів оперативних нарад, вказівок прокурора ОСОБА_7 , як старшого групи прокурорів, зміст яких свідчить про обвинувальний ухил процесуальної діяльності ОСОБА_7 , та не містить жодних посилань на порушення норм як матеріального, так і процесуального права під час досудового розслідування. Крім того, встановлено, що документи, які містяться в матеріалах наглядового провадження є ідентичними та тотожними копіям документів, які за клопотанням ОСОБА_7 приєднано до матеріалів кримінального провадження, та ніби які, за його твердженням, були викрадені. На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що досудове розслідування проведено повно і доказів вчинення злочину не встановлено, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням заявником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити та скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000625 від 13.12.2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції є незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Стороною обвинувачення було порушено права ОСОБА_7 , оскільки винесена постанова про закриття кримінального провадження є явно необґрунтованою , такою, що суперечить наявним матеріалам та обставинам справи, що слідчим суддею було залишено поза увагою, таким чином, однобічно досліджено обставини кримінального провадження. Наведене свідчить про недодержання слідчим суддею положень ст.ст.21, 22 КПК України.

В ході апеляційного розгляду представником заявника ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 подано доповнення до апеляційної скарги, в яких він просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити та скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000625 від 13.12.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є необґрунтованим та несправедливим, оскільки при розгляді скарги слідчим суддею не взято до уваги той факт, що слідчими не проведено ряд слідчих та процесуальних дій, які мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року залишити без змін.

На обґрунтування своїх доводів зазначає, що у кримінальному провадженні було допитано свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що прокурор ОСОБА_7 усні чи письмові вказівки про закриття кримінальних проваджень йому не надавав. Окрім цього, згідно вимог КПК України прокурор не міг надати йому таку вказівку, так як у кримінальних провадженнях було повідомлено про підозру ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а тому рішення про закриття міг прийняти тільки прокурор, тобто в даному випадку, безпосередньо ОСОБА_7 . Також, за результатами проведення огляду матеріалів наглядового провадження №15/1/1-35851-13 у кримінальному провадженні №0000266 від 28.12.2012 року, встановлено наявність в них довідок, протоколів оперативних нарад, вказівок прокурора ОСОБА_7 , як старшого групи прокурорів, зміст яких свідчить про обвинувальний ухил процесуальної діяльності ОСОБА_7 , та не містить жодних посилань на порушення норм як матеріального, так і процесуального права під час досудового розслідування. Вказані документи матеріалів наглядового провадження є ідентичними та тотожними копіям документів, які за клопотанням ОСОБА_7 долучені до матеріалів кримінального провадження, та нібито які, за його твердженням, викрадені. Таким чином, органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваного рішення дотримався у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та судової справи, ГПУ здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000625 від 18.09.2017 року за ч.1 ст.357 КК України щодо умисного здійснення службовими особами ГПУ приховування документів у кримінальних провадженнях №0000266 і №0000637.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції ГПУ ОСОБА_8 від 13.12.2018 року закрито вказане кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події злочину.

Своє рішення слідчий мотивував тим, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено фактів, які б свідчили про викрадення, привласнення офіційних документів або заволодіння ними шляхом зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, вчиненого службовими особами ГПУ з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції ГПУ ОСОБА_8 від 13.12.2018 року про закриття кримінального провадження №0000625 від 18.09.2017 року. Вважає рішення слідчого необґрунтованим та невмотивованим, оскільки ним не проведено ряду слідчих та процесуальних дій.

Частиною 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Як вбачається із тексту постанови слідчого, в ході досудового розслідування ним було допитано ОСОБА_7 , який повідомив, що з матеріалів кримінальних проваджень №0000266 та №00000637, матеріалів наглядових проваджень за цими кримінальними провадженнями, умисно були видалені документи, які складалися та надавалися ним як прокурором процесуальним керівником щодо законності здійснення досудового розслідування в зазначених кримінальних провадженнях.

Під час досудового розслідування також були допитані в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які на час зазначених ОСОБА_7 подій обіймали керівні посади в управлінні процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ГПУ та на яких безпосередньо вказує заявник.

Вказані свідки повідомили, що будь-яких рапортів, довідок, доповідних чи службових записок від прокурора ОСОБА_7 щодо незаконності розслідування кримінальних проваджень відносно ОСОБА_15 та ОСОБА_14 в офіційний спосіб вони не отримували.

Крім того, слідчим за результатами огляду матеріалів наглядового провадження №15/1/1-35851-13 у кримінальному провадженні №0000266 від 28.12.2012, було встановлено наявність в них довідок, протоколів оперативних нарад, вказівок прокурора ОСОБА_7 як старшого групи прокурорів, зміст яких свідчив про обвинувальний ухил процесуальної діяльності прокурора та не містив жодних посилань на порушення норм матеріального та процесуального права під час досудового розслідування.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування досліджено усі обставини кримінального провадження, було вжито можливі заходи для отримання наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також виконано інші необхідні слідчі (розшукові) дії для встановлення істини по справі

Згідно з ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Диспозицією ст.357 КК України передбачена відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи переховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності події кримінального правопорушення.

За результатами проведеного досудового розслідування, слідчим не встановлено фактів, які б свідчили про викрадення, привласнення офіційних документів або заволодіння ними шляхом зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, вчиненого службовими особами ГПУ з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Враховуючи практику ЄСПЛ у частині того, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що під час прийняття постанови детективом було всебічного, повного та об`єктивного досліджено всі обставин кримінального провадження, здійснено безпосереднє дослідження та оцінка доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Оскаржувана ухвала слідчого судді та постанова слідчого ГПУ вмотивовані та прийняті у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Будь-яких додаткових відомостей, які б не були враховані слідчим при винесенні постанови під час розгляду скарги слідчим суддею та розгляду в суді апеляційної інстанції не повідомлено, будь-яких доказів на спростування висновків слідчого під час розгляду скарги не подано, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 є необґрунтованими.

Із огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив ОСОБА_7 в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000625 від 13.12.2018 року, оскільки у межах цього кримінального провадження було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , з урахуванням доповнень до апеляційної скарги його представника ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах відділу досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених прокурорами та працівниками органів прокуратури Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000625 від 13.12.2018 року без змін.

Головуючий :

Судді :