Справа № 192/762/20
Провадження № 1-в/192/201/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сєвєродонецьк Луганської області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 грудня 2017 року за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 травня 2017 року по 20 червня 2017 року; ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 21 березня 2018 року вирок залишений без змін,

про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення

Початок строку: 01.05.2017 року

Кінець строку: 12.09.2021 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання, призначеного судом, строку його попереднього ув`язнення в слідчому ізоляторі, за правилом, передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», починаючи з 21 червня 2017 року по 21 березня 2018 року.

У судове засідання представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» та засуджений не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду клопотання належним чином. Надали суду заяви, згідно яких просять справу розглядати у їх відсутність (а.с.11,12).
Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів згідно ч. 4 ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З довідки адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України вбачається, що 01 травня 2017 року засуджений ОСОБА_3 був затриманий та 03 травня 2017 року поміщений до СІЗО м. Старобільськ (а.с.7).
21 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 набрав законної сили вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 грудня 2017 року, яким засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (а.с.9).
Вироком Апеляційного суду Луганської області від 21 березня 2018 року даний вирок залишений без змін (а.с.10).
Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.
Оскільки вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 грудня 2017 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду луганської області від 21 березня 2018 року, вже вирішено питання про зарахування ОСОБА_3 в строк покарання строку попереднього ув`язнення, тому підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Строк перебування у СІЗО після набрання вироком законної сили не є строком попереднього ув`язнення та не підлягає зарахуванню у строк покарання.
Тому підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання, строку попереднього ув`язнення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а сторонами, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий: суддя ОСОБА_1