Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

4 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи Бучанська виправна колонія (№ 85) матеріали провадження щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , судимого:

1) вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 12.01.2017 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

2) вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 21.02.2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України

на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого

від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

який засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2019 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12.12.2019 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , клопотання адміністрації ДУ Бучанська ____________________________________

Справа № 11-кп/824/1041/2020
Категорія: ст.537 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
виправна колонія (№ 85), погоджене із спостережною комісією виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, і засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2017 року, на невідбуту частину 1 рік 2 місяці 17 днів позбавлення волі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що висновки суду про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ст.81 КК України.

Звертає увагу, що за період відбування покарання ОСОБА_8 у 2017-2018 роках до оплачуваної суспільно-корисної роботи не залучався і працевлаштований лише з січня 2019 року, у зв`язку з чим у цьому ж році отримав три заохочення. Крім того, засуджений має сім судимостей за вчинення умисних злочинів, шість з яких за вчинення крадіжок. До нього застосовувалося умовно-дострокове звільнення, двічі він звільнявся від відбування покарання з випробуванням, але довіру суду не виправдав і знову вчинював злочини, в тому числі в період іспитового строку. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 був працевлаштований, і вироком суду прийнято рішення про стягнення з нього коштів за цивільним позовом потерпілого, він не вжив заходів до погашення заборгованості.

У запереченнях на апеляційну скаргу засуджений ОСОБА_8 вказує, що за період відбування покарання має чотири заохочення, одне з яких за навчання, інші за роботу у ТОВ Гофропласт, в якому працює з 14.01.2019 по теперішній час. Він відвідує гурток народної творчості, в якому займається різьбою по дереву, сплачує податки і неодноразово звертався до адміністрації колонії, щоб йому допомогли в погашенні заборгованості за цивільним позовом, на що отримав відповідь про відсутність виконавчих листів. Після звільнення має можливість влаштуватись на роботу, про що є довідка. Враховуючи викладене, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 зазначає, що засуджений у 2019 році отримав чотири заохочення за сумлінне ставлення до праці, стягнень не має і в січні 2020 року до нього було застосовано п`яте заохочення. ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ Бучанська виправна колонія (№ 85) з кінця листопада 2017 року, а тому цілком зрозумілим є те, що у 2017 році він не був працевлаштований. У першій половині 2018 року засуджений проходив навчання в навчальному центрі при установі і здобув освіту за спеціальністю електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж, потім хворів, у зв`язку з чим неодноразово звертався за медичною допомогою до лікарів багатопрофільної лікарні при установі. Це пояснює, чому ОСОБА_8 почав працювати з січня 2019 року. Що стосується завданої матеріальної шкоди, то його підзахисний неодноразово звертався до адміністрації установи виконання покарань з метою вирішення цього питання, але виконавчі листи до колонії не находили, про що відділом бухгалтерії надано довідку. Звертає увагу і на те, що крім засудженого, клопотання про умовно-дострокове звільнення було подано спільно адміністрацією установи виконання покарань та спостережною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради Київської області, які погодилися з тим, що ОСОБА_8 довів своє виправлення. Тому просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи засудженого, захисника та представника виправної колонії, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, наполягаючи на тому, що засуджений довів своє виправлення; провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2017 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, і за сукупністю злочинів та сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 24.05.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.04.2018 року на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону від 26.11.2015 ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з 21.06.2017 по 15.08.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

15.11.2019 захисник ОСОБА_7 і 02.12.2019 адміністрація ДУ Бучанська виправна колонія (№ 85) спільно з спостережною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради Київської області подали клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що станом на час розгляду справи ОСОБА_8 відбув 2/3 призначеного судом строку покарання, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, оскільки за період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, проходив навчання та здобув спеціальність електромонтажник з освітлення та освітлюваних мереж, працевлаштований на головному виробництві установи на дільниці ТОВ Гофропласт. Має чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, правила поведінки та вимоги режиму відбування покарання не порушує, стягнень не має.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги прокурора їх не спростовують.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Розглядаючи клопотання захисника та адміністрації виправної колонії, суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив наявні в матеріалах особової справи документи, які свідчать про поведінку засудженого протягом усього часу його перебування в установі відбування покарання та роботу, і належним чином мотивував в ухвалі свої висновки про те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення.

Як зазначено у характеристиках та довідках, з 26.05.2017 по 24.11.2017 ОСОБА_8 утримувався в Чернігівському слідчому ізоляторі, порушень вимог режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав. З 24.11.2017 відбуває покарання в ДУ Бучанська виправна колонія (№ 85), проходив навчання та здобув спеціальність електромонтажник з освітлення та освітлюваних мереж, працевлаштований на головному виробництві установи на дільниці ТОВ Гофропласт. За період відбування покарання засуджений вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має. За сумлінну поведінку та ставлення до праці, а також виявлення трудової дисципліни та успішне оволодіння трудовою спеціальністю має чотири заохочення у виді подяки (10.05.2019, 29.07.2019, 07.10.2019, 10.01.2020). ОСОБА_8 відвідує заходи профілактичного характеру і робить для себе належні висновки, по відношенню до засуджених не конфліктує, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості, підтримує зв`язки з рідними, вину в скоєному злочині визнає.

Після відбування покарання засуджений має намір продовжувати працювати, і згідно з довідкою за підписом директора Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України буде працевлаштований у вказаній установі підсобним робітником.

Всупереч доводам прокурора ОСОБА_8 має три не погашені судимості, і застосування до засудженого у 2017 році звільнення від відбування покарання з випробуванням не може бути перешкодою для умовно-дострокового звільнення. У 2017-2018 роках ОСОБА_8 не був працевлаштований з об`єктивних причин, а саме, у зв`язку з прибуттям до виправної колонії 24.11.2017, проходженням навчання та за станом здоров`я у 2018 році, що підтверджується медичною довідкою начальника Бучанської багатопрофільної лікарні № 85 філії ДУ Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України в м. Києві та Київській області, яка була надана на адвокатський запит. Відсутні в матеріалах провадження і відомості про надходження до виправної колонії виконавчих листів, що було б підставою для відшкодування потерпілому завданих злочином збитків.

Відомості у цих документах, на думку колегії суддів, переконливо доводять позитивну динаміку змін в особистості засудженого, і свідчать про те, що на час розгляду судом клопотань він став на шлях виправлення.

А тому ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, і підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та клопотання адміністрації Державної установи Бучанська виправна колонія (№ 85), погоджене із спостережною комісією виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, і ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2017 року, на невідбуту частину 1 /один/ рік 2 /два/ місяці 17 /сімнадцять/ днів позбавлення волі, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3