Провадження №1-кс/463/5586/19
УХВАЛА

19 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, про відмову у задоволенні клопотання, -

встановив:

представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, просив скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від 29.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 28.11.2019 про встановлення місця перебування/місця проживання ОСОБА_5 та проведення його допиту як свідка у кримінальному провадженні № 0000076 від 02.03.2018 за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 383 КК України.
Скаргу мотивує тим, що 28.11.2019 в порядку ст. 220 КПК України ним було подано клопотання про виконання вищезазначених слідчих та процесуальних дій. Оскаржуваною постановою слідчого від 11.10.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілої ОСОБА_4 . Вказане рішення вважає незаконним, оскільки твердження слідчого, що ОСОБА_6 є заінтересованою особою у кримінальному провадженні є недостатньо мотивованим. Крім того, такий висновок ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_7 , який неодноразово змінював їх у кримінальному провадженні. А тому з метою усунення протиріч у показаннях свідків у кримінальному провадженні допит ОСОБА_5 як свідка є доцільним.
Від представника потерпілої ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_8 у судове засідання надійшли заяви про розгляд скарги без їх участі.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000076 від 02.03.2018 за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 383 КК України.
28.11.2019 представником ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 подано в порядку ст. 220 КПК України клопотання про здійснення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні, а саме про встановлення місця перебування/місця проживання ОСОБА_5 та проведення його допиту як свідка у кримінальному провадженні.
Оскаржуваною постановою слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 29.11.2019 (дата вбачається за супровідним листом, оскільки в даті постанови слідчим допущено описку) відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для його допиту як свідка на даній стадії досудового розслідування.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
З врахуванням зазначених положень процесуального закону, які визначають процесуальну самостійність слідчого, а також, враховуючи мотиви, наведені слідчим у постанові про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілої, а саме наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, яке є предметом досудового розслідування, а це безпосередньо впливає як на визначення можливості та доцільності його допиту у кримінальному провадженні в процесуальному статусі свідка, так і у подальшому на оцінку допустимості та достовірності здобутих у такий спосіб доказів, а тому суд вважає, що мотиви відмови у задоволенні клопотання представника потерпілої про допит свідка ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованими. Зазначена обставина не виключає можливості допиту вказаної особи на більш пізньому етапі досудового розслідування, якщо причетність її до вчинення злочину не підтвердиться.
За цих обставин відмова слідчого ОСОБА_8 у задоволенні клопотання представника потерпілої, поданого в порядку ст. 220 КПК України, є обгрунтованою, а тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 220, 303-309, 395 КПК України, -

постановив:

у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від 29.11.2019 про відмову у задоволенні клопотання від 28.11.2019 у кримінальному провадженні № 0000076 від 02.03.2018 за ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 383 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1