Провадження №11-кп/801/58/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

потерпілої: ОСОБА_9

представника потерпілої: ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0002026 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та самої обвинуваченої на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2019, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700грн.

встановив:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 була визнана винною та засуджена за те, що вона близько 11год 30хв 28 квітня 2017 року, перебуваючи в приміщенні кімнати №911 Вінницької міської ради, розташованої в м. Вінниці по вул. Соборній,59 під час суперечки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , штовхнула останню рукою у верхню частину грудної клітини, в результаті чого остання вдарилася потилицею об шафу, яка стояла позаду. Продовжуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 схопила ОСОБА_9 руками за виріз декольте і правою рукою подряпала грудну клітину. З метою уникнення подальшого нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 покинула приміщення кімнати №911 та почала спускатися сходами на перший поверх, коли ОСОБА_7 , наздогнавши її між поверхами, штовхнула ОСОБА_9 в куток та нанесла їй кулаками три удари по обличчю та тулубу. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_9 згідно висновку експерта №788 від 28 липня 2017 року виявлено тілесні ушкодження, які виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), по давності утворення відповідають строку, вказаному в постанові про призначення експертизи, за ступенем тяжкості належать:

- закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної ділянки голови до легких тісних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я;

- синці та садна на тулубі і лівій верхній кінцівці до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційних скаргах захисника ОСОБА_8 і обвинуваченої ОСОБА_7 на оскаржуваний вирок суду, які надійшли на розгляд суду апеляційної інстанції, ставились питання про скасування вироку і закриття провадження у зв`язку із допущеною неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, із-за істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування його положень.

Свої доводи сторона захисту обґрунтувала тим, що судом не зібрано достатніх доказів вини обвинуваченої, у справі відсутня досудова доповідь та не зібрано всіх доказів, що характеризують її особу.

Обвинувачення, на їх думку, ґрунтувалося на сумнівних доказах, які слід тлумачити на користь обвинуваченої.

Апеляційний розгляд за заявою обвинуваченої та її захисників, яких вона змінювала, неодноразово відкладався із різних причин.

В зв`язку із безпідставним нез`явленням ОСОБА_7 на апеляційний розгляд 25 травня 2020 року до неї застосовувався привід через органи поліції на 15 червня 2020 року, тому апеляційний розгляд затягнувся.

До початку апеляційного розгляду обвинуваченою ОСОБА_7 було подане клопотання до суду апеляційної інстанції, підписане нею та адвокатом ОСОБА_11 про скасування вироку суду, закриття кримінального провадження за частиною 2 статті 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності.

Згідно з статтею 49 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 було роз`яснено, що закриття кримінального провадження за статтею 49 Кримінального кодексу України не є реабілітуючою підставою.

Проте, обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання; потерпіла ОСОБА_9 , її представник заперечили проти його задоволення; прокурор визнав обґрунтованим заявлене клопотання та просив його задовольнити; дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання обвинуваченої із наступних підстав.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності апеляційний суд, куди надійшло кримінальне провадження із обвинувальним вироком повинен переконатися, що діяння яке поставлено особі в провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

ОСОБА_7 згідно вироку суду визнано винною за частиною 2 статті 125 КК України, санкція якої передбачає покарання більш м`яке, ніж позбавлення волі на строк до 2 років.

Обставини за яких ОСОБА_12 визнана винною мали місце 28 квітня 2017 року.

Згідно з частиною 2 статті 12 КК України злочин за який обвинувачена засуджена відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Норми пункту 3-1 частини 1 статті 284 КПК України регулюють підстави закриття кримінального провадження в разі закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Зважаючи, що із дня вчинення злочину і на день перегляду законності рішення суду першої інстанції минуло більше 3 років, виходячи із норм статті 417 КПК України, суд апеляційної інстанції за наявності обставин передбачених статтею 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не зупинявся і не переривався.

Зазначене рішення апеляційного суду про закриття кримінального провадження узгоджується із роз`ясненнями викладеними в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності".

Із врахуванням позиції обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не лише не заперечувала проти закриття відносно неї кримінального провадження, а сама просила про це суд прийняв рішення про задоволення її клопотання.

Тому, на підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частиною 2 статті 284, 288, 350, 405, 417 КПК України апеляційний суд,-

постановив:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 і адвоката ОСОБА_11 задовільнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 вересня 2019 року скасувати.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Кримінальне провадження за №0002026 відносно ОСОБА_7 за частиною 2 статті 125 КК України закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення та підлягає оскарженню до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду в тримісячний строк і з часу її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3