Справа № 738/414/20
№ провадження 1-кп/738/74/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2020 року за №0000071, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Березна Менського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, пенсіонера, несудимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.1 ст.263-1 КК України, -
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення.
ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Влітку 1970 року в денний час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , знаходячись в центрі селища Березна Менського району Чернігівської області та виконуючи роботи по будівництву, в ґрунті, знайшов сигнальний пістолет № НОМЕР_1 зразка 1926 року калібру 26.5 мм, який переніс до приміщення сараю за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де влітку 1971 року в денний час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, не маючи передбаченого законом дозволу на право поводження з вогнепальною зброєю, умисно, за допомогою підручних засобів та власних навичок, саморобним способом, шляхом встановлення змінного стволу для стрільби патронами калібру 5,6 м в сигнальний пістолет № НОМЕР_1 зразка 1926 року, калібру 26.5 мм переробив його у однозарядний короткоствольний пістолет калібру 5.6 мм, який відповідно до висновку експерта №105 від 27 січня 2020 року, є вогнепальною зброєю, а саме однозарядним короткоствольним пістолетом калібру 5,6 мм, який придатний для проведення пострілів, та зберігав його в подальшому в приміщенні сараю за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив незаконну переробку вогнепальної зброї та її зберігання у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілів патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622.

21 січня 2020 року під час обшуку господарства за місцем проживання ОСОБА_2 , розташованого по АДРЕСА_1 , працівниками поліції в приміщенні сараю виявлено та вилучено однозарядний короткоствольний пістолет калібру 5,6 мм, належність якого до вогнепальної зброї придатної для проведення пострілів встановлено висновком експерта №105 від 27 січня 2020 року.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263-1 КК України - незаконна переробка вогнепальної зброї, та ч.1 ст.263 КК України незаконне зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
02 липня 2020 року між прокурором Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.
За змістом вказаної угоди: сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, сторони визначили, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 є щире каяття, активне сприяння розкриття злочину, добровільне відшкодування процесуальних витрат, позитивна характеристика обвинуваченого, його похилий вік, обставини, що обтяжують покарання відсутні; сторони угоди погодились на призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн; за ч.1 ст.263-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн; в угоді зазначено, що сторони обізнані з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими статтею 473 КПК України, на наслідками невиконання угоди.

Виклад позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити та ухвалити вирок відповідно до умов угоди про визнання винуватості, призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити укладену угоду з прокурором і призначити узгоджене в ній покарання, зазначивши, що укладення угоди було добровільним та без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, яким суд керується.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За приписами пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК кодексу.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу, суд дійшов наступних висновків.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені в частині 4 статті 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.

Встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 ст.263-1 КК України та частиною 1 ст.263 КК України, які за приписами статті 12 КК України є тяжкими.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням положень частини 1 статті 69 КК України, а саме призначення більш м`якого покарання, не зазначеного у санкціях частини 1 статті 263 КК України та ч.1 ст. 263-1 КК України, у виді штрафу, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки були враховані декілька обставин, що пом`якшують покарання, які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат.
У даному кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у сумі 2 198,14 грн, які на час судового розгляду сплачені у добровільному порядку, що підтверджується наданою обвинуваченим квитанцією №0.0.164340621.1 від 10 березня 2020 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що станом на час ухвалення вироку, у даному провадженні відсутні процесуальні витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 124 КПК України.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України. Зокрема, речові докази: сигнальний пістолет № НОМЕР_1 зразка 1926 року, калібру 26,5 мм, перероблений в однозарядний короткоствольний пістолет калібру 5,6 мм, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 373-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 липня 2020 року між прокурором Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2020 року за №0000071.
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263-1 КК України та ч.1 ст.263 КК України.
Призначити ОСОБА_2 за ч.1 ст. 263 КК України з урахуванням ст.69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень; за ч.1 ст.263-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Речові докази: сигнальний пістолет № НОМЕР_1 зразка 1926 року, калібру 26,5 мм, перероблений в однозарядний короткоствольний пістолет калібру 5,6 мм, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1