Провадження № 1-кп/679/63/2020
Справа № 679/583/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000115 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ставище Ставищенського району Київської області, громадянина України, українця, не одруженого, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, зареєстрований та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 21.10.2019 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 249 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи раніше судимим за злочин проти довкілля 21.10.2019 Нетішинським міським судом Хмельницької області за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний злочин проти довкілля.

Так, 28.04.2020 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 , достовірно знаючи про обмеження господарської діяльності на водоймах в зв`язку із забороною лову раків на період виношуванням ними ікри, личинок та першої линьки у рибогосподарських водних об`єктах Хмельницької області з корисливого мотиву, маючи за мету здійснити незаконний вилов раків для власного вживання, без належного дозволу, в заборонений час, прибув на канал, що з`єднує р.Горинь та озеро «Стариця 1» (штучна водойма загального користування), що розташований неподалік вул. Шевченка у м.Нетішин, де використовуючи засоби для підводного ниряння та полювання (гідрокостюм, ласти, маску та ремінь з грузами), почав здійснювати вилов раків.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 28.04.2020 року близько 17 години 00 хвилин вийшов з вищевказаного водоймища при цьому ним в результаті незаконного заняття водним добувним промислом виловлено раків загальною вагою 1,4 кілограма в кількості 52 штуки вартістю 25 гривень 50 копійок за екземпляр на загальну суму 1326 гривень 00 копійок.

Так, ОСОБА_5 порушивши ст. 52-1, Закону України «Про тваринницький світ» від 13.12.2001 року, Постанову Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 року, № 1126 «Про затвердження порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» на встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення рибної водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, затверджених Постановою КМУ від 21.11.2011 року за № 1209, ОСОБА_5 було заподіяно істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 1326 гривень 00 копійок.

Здійснивши незаконний вилов раків, які відносяться до водних тварин, в період виношуванням ними ікри, личинок та першої линьки, який встановлюється відповідно до наказу №26-од від 16.03.2020 року Управлінням Державного агентства рибного господарства у Хмельницькій області, ОСОБА_5 заподіяв істотну шкоду запасам водних тварин України, позбавивши можливості природного відтворення водних ресурсів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному зайнятті водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 249 КК України.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості, укладена 30 квітня 2020 року між начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 249 КК України.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.249 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Також вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 249 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Крім того згідно вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації у дохід держави вилучені у нього на місці події знаряддя лову гідрокостюм марки «AQUA DISCOVERY» чорного кольору, ремінь з п`ятьма грузами, резинові рукавиці та черевики для занурювання, маска для ниряння, металевий садок для зберігання водних біоресурсів, а також живі водні біоресурси, а саме раки в кількості 52 штук.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Під час судового засідання прокурор підтримав угоду з підозрюваним про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000115, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.249 КК України. Дані діяння відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угод, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 249 КК України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. При цьому, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 249 КК України, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Крім того згідно вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації у дохід держави вилучені у нього на місці події знаряддя лову гідрокостюм марки «AQUA DISCOVERY» чорного кольору, ремінь з п`ятьма грузами, резинові рукавиці та черевики для занурювання, маска для ниряння, металевий садок для зберігання водних біоресурсів, а також живі водні біоресурси, а саме раки в кількості 52 штук.

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.96-1 КК України у разі вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.249 КК України, за рішенням суду застосовується спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених законом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 30 квітня 2020 року між начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 249 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до знаряддя лову Гідрокостюму марки «AQUA DISCOVERY» чорного кольору, реміня з п`ятьма грузами, резинових рукавиць та черевиків для занурювання, маски для ниряння, металевого садка для зберігання водних біоресурсів, що зберігаються в кімнаті речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, живих водних біоресурсів раків в кількості 52 штук загальною вагою 1,4 кг., які передані Старокривинському будинку інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, шляхом вилучення їх безоплатно у власність держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1