Справа № 538/657/20
Номер рядка звіту 227
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м.Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 16.02.2020, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гайжюнай Йонавського району Литва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 15 лютого 2020 року близько 15 години 51 хвилина в м.Лохвиця по вулиці Героїв України, в супереч вимогам п.2.9а Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що значно зменшує увагу та реакцію водія, керуючи власним технічно справним автомобілем марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у напрямку с. Млини Лохвицького району. Поблизу будинку №106 «Хостел», перевищуючи допустиму у межах населеного пункту швидкість руху, порушуючи вимоги п.12.9 Правил дорожнього руху, рухався зі швидкістю близько 90км/год. по правій смузі для руху. На заокругленні ліворуч перед зміною напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників руху, не врахував дорожні умови і дорожню обстановку, змінив напрямок руху праворуч, виїхавши при цьому за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, внаслідок чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на три вертикальні стовбури дерев, що розташовані праворуч за узбіччям. Тим самим ОСОБА_4 згідно висновку автотехнічної експертизи №237 від 09.04.2020 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди. ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього сидіння автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №37 від 03.04.2020 за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання, в якому він просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки вони з потерпілою примирились, шкоду він потерпілій повністю відшкодував, та закрити кримінальне провадження відносно нього.
Потерпіла ОСОБА_6 також просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки вони з ним примирились.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження з цих підстав.
Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого з наступних підстав.
За ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 та п.2 ч.3 ст.314 КПК України суд має право закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Згідно роз`яснень, які викладені в абз.5 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України.

У відповідності з роз`ясненнями, що містяться у п.4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України примиренням обвинуваченого з потерпілим слід розуміти як акт прощення обвинуваченого з потерпілим в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Отже, впевнившись у тому, що діяння, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке поставлене обвинуваченому ОСОБА_4 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і обвинувачений винен у його вчиненні, а також що умови та підстави його звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України, зокрема, вчинення злочину невеликої тяжкості вперше, примирення з потерпілим та повне відшкодування завданої шкоди, внаслідок чого потерпіла подала заяву про відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій і на притягненні його до кримінальної відповідальності не наполягала, суд вважає за необхідне у підготовчому судовому засіданні звільнити відповідно до ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Арешт майна підлягає скасуванню згідно ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст.314, 284-286 КПК України, ст. 46 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Речові докази:автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , які зберігаються у Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику, два зрізи подушок безпеки зі слідами речовини бурого кольору - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 19.02.2020.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1