Номер провадження: 11-кп/813/847/20
Номер справи місцевого суду: 499/752/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , заявлене в ході розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року за об`єднаними кримінальними провадженнями №000333, №0000293, №0000292, №0000368, №000324, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радісне, Іванівського району, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні неповнолітню дитину, не одруженого, з неповною середньою освітою, інваліда 2-ї групи, офіційно не працюючого, раніше судимого 13.12.2016 року Іванівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік,

визнано винним та призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його взято під варту у залі суду.

Вироком також вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

встановив:

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року ОСОБА_10 , визнано винним та призначено покарання за вчинення злочинів, передбачених: ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Не погоджуючись із вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчинені злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Іванівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) 6 (шість) місяців та на підставі ч. 2 ст. 84 КК України звільнити ОСОБА_10 , від відбування покарання за хворобою.

В ході розгляду апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на стан здоров`я його підзахисного, який страждає на ряд тяжких захворювань та потребує відповідного належного лікування, що, на його думку, може слугувати підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи клопотання; прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; потерпілих, які не заперечували проти задоволення клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною 2 статті 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити наступні дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, окрім іншого, вирішує питання щодо забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу.
Згідно з ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з під варти.

Як убачається з матеріалів провадження оскаржуваним вироком при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 реального покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, судом обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції щодо запобіжного заходу обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження убачається, що суд неодноразово застосовував до обвинуваченого ОСОБА_10 привід для забезпечення його явки в судові засідання, що вказує на існування можливого ризику переховування обвинуваченого від суду, враховуючи, що останній засуджений оскаржуваним вироком до реальної міри покарання у вигляді 5 років 6 місяців, та може вдатися до спроб уникнути покарання, що в свою чергу може ускладнити виконання обвинувального вироку.

Відповідно до матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_10 страждає на ряд тяжких захворювань, а саме онкологічне захворювання, ВІЛ-інфікований рецидивуючий кандидоз, гепатит С, при цьому обвинуваченому рекомендовано щоденний прийом препаратів під контролем медпрацівника (т. 8 а.п. 95, 99 100). Також обвинувачений має відмороження пальців лівої стопи, язву шийки лівої гомілки, черепно-мозкову травму (т. 8 а.п. 97, 98, 103).

Апеляційний суд приймає до уваги дані про тяжкий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , однак приходить до висновку, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його перебування в установі виконання покарань та не доводять безумовну необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Як підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду захисник, стороною захисту в суді першої інстанції не було надано доказів щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, у зв`язку з наявністю у останнього тяжких захворювань.

Крім того, згідно долученої до клопотання відповіді Національного інституту раку МОЗ України на адвокатський запит від 20.12.2019 року №1392 кн, операція з видалення пухлини у ОСОБА_10 може бути відтермінована на тривалий час, оскільки є доброякісним новоутворенням.

Апеляційний суд вважає слушним зазначити, що при установах виконання покарань існують медичні частини, які надають необхідну медичну допомогу засудженим, у разі необхідності та можуть забезпечити обвинуваченому рекомендований щоденний прийом препаратів під контролем медпрацівника.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржуваним вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та йому призначено реальну міру покарання у виді позбавлення волі, тому твердження захисника щодо наявності підстав для зміни обраного обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, є безпідставними. Жодних переконливих доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_10 за станом здоров`я не може перебувати в умовах установи виконання покарань захисником апеляційному суду не надано.

При цьому, апеляційний суд враховує, наявність ризику можливого переховування обвинуваченого, який може ускладнити виконання вироку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу, оскільки обставини, за яких такий запобіжний захід був застосований, не змінилися, а тому в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 372, 376, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , заявлене в ході розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 на вирок Іванівського районного суду Одеської області від 26.11.2019 року за об`єднаними кримінальними провадженнями №000333, №0000293, №0000292, №0000368, №000324.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4