УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/20023/19

Провадження № 1-кс/638/5280/19

24.12.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004932 від 03.12.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчука Полтавської області, українець, громадянин України, з повною середньою освітою, розлучений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , до взяття під варту не працюючий, як і на цей час відбуваючий покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», раніше засуджений: 1) 27.01.2003 Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 2) 19.05.2005 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 12.02.2010 за відбуттям строку покарання; 3) 17.04.2013 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 24.12.2014 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26.03.2015 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда змінений та його засуджено за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.11.2017 за відбуттям строку покарання; 5) 18.02.2019 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст.358 КК України до 3 місяців арешту; 6) 15.07.2019 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна. На підставі ч. 4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.02.2019 у вигляді 2 місяців арешту, що згідно ст. 72 КК України відповідає 2 місяцям позбавлення волі та остаточно покарання у вигляді 7 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини належного йому майна,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 391 КК України,-
встановив:
До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся слідчий Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 з клопотанням по кримінальному провадженню № 0004932 від 03.12.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_6 в державній установі «Полтавська установа виконання покарання (№23)» перебував з 11.11.2018. Рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, згідно протоколу № 65 від 05 вересня 2019, засудженому ОСОБА_6 , 1984 року народження, визначено вид колонії: виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі, згідно наряду № 22/2.5-7242 Ін-19 від 06.09.2019 визначено відбувати покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» (далі за текстом Олексіївська ВК №25), яка знаходиться по вул. Цезаря Кюї, 44 у м. Харкові.

12.09.2019 по прибуттю до держаної установи «Олексіївської ВК (№25)» засудженому ОСОБА_6 начальником відділення соціально-психологічної служби (далі за текстом - СПС) лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбування покарання.

З моменту прибуття до зазначеної вище колонії засуджений ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи та станом на 28.11.2019 мав 24 (двадцять чотири) дисциплінарних стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, а саме 5 разів поміщався до дисциплінарного ізолятору, 1 раз поміщався до приміщення камерного типу, мав 10 суворих доган та 8 доган, всього за весь період відбування покарання має 24 дисциплінарних стягнень, ніколи за цей період не заохочувався.

Так, о 10 год. 10 хв. 28.11.2019 у приміщенні ДІЗО-ПКТ, в камері дисциплінарного ізолятора №1 (далі за текстом - ДІЗО), начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності чергового помічника начальника установи (далі за текстом - ЧПНУ) капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки (далі за текстом - ВНБ), прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1987 р.н., ОСОБА_12 , 1982 р.н. та ОСОБА_13 , 1972 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 , демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови ОСОБА_6 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_6 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 сказав засудженому ОСОБА_6 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №1.

О 10 год. 20 хв. 28.11.2019 у приміщенні камери ДІЗО №1, начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1987 р.н., ОСОБА_12 , 1982 р.н. та ОСОБА_13 , 1972 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_6 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_6 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , сказав засудженому ОСОБА_6 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №1.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_6 оглядався завідуючим медичної частини ОСОБА_14 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_6 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини ОСОБА_14 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_6 в період відбування покарання в державній установі «Олексіївська ВК(№25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.
Так, о 12 год. 30 хв. 28.11.2019 у приміщенні камери ДІЗО №1, начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1987 р.н., ОСОБА_12 , 1982 р.н. та ОСОБА_13 , 1972 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.

З графіком чергувань та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови ОСОБА_6 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

При цьому, засуджений ОСОБА_6 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність та він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 сказав засудженому ОСОБА_6 , щоб останній поміркував і вищевказані представники установи вийшли з розташування камери ДІЗО №1.

О 12 год. 40 хв. 28.11.2019 у приміщенні камери ДІЗО №1, начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 , в присутності ЧПНУ капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора ВНБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_11 , 1987 р.н., ОСОБА_12 , 1982 р.н. та ОСОБА_13 , 1972 р.н., пред`явив засудженому ОСОБА_6 законну вимогу, а саме приступити до чергування з прибирання камери ДІЗО №1.

З графіком чергування та обов`язками чергового по камері засуджений ОСОБА_6 був письмово ознайомлений, скарг на стан здоров`я не висловлював, всім необхідним інвентарем для проведення прибирання в камері був забезпечений в повному обсязі.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_6 демонстративно, в категоричній формі, відкрито, вживаючи жаргонні слова, відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 виконати обов`язки чергового по камері, а саме здійснити вологе прибирання камери ДІЗО №1. Причину своєї відмови засуджений ОСОБА_6 пояснив тим, що прибирання повинні робити за нього інші засуджені, оскільки виконання ним особисто цих робіт принижує його людську гідність. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 роз`яснив засудженому ОСОБА_6 , що в разі якщо останній продовжить відмовлятись від виконання його, як представника адміністрації виправної установи, законних вимог, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.

У відповідь засуджений ОСОБА_6 , заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи його не хвилюють, взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність і в майбутньому він немає наміру їх виконувати. Начальник відділення СПС старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_8 повідомив засудженого ОСОБА_6 , що про його дії буде поінформовано Шевченківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, посадовими особами якого буде вирішено питання про внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України, після чого вищевказані представники колонії вийшли з камери ДІЗО №1, а засуджений ОСОБА_6 так і не приступив до виконання обов`язків чергового по камері ДІЗО №1.

У вищевказані періоди часу засуджений ОСОБА_6 оглядався завідуючим медичної частини ОСОБА_14 . Під час медичних оглядів засуджений ОСОБА_6 скарг на поганий стан здоров`я не висловлював, завідуючий медичної частини ОСОБА_14 засвідчив, що останній за станом здоров`я може виконувати роботу з прибирання приміщень і території установи виконання покарань.

Засудженому ОСОБА_6 в період відбування покарання в державній установі «Олексіївська ВК (№25)» неодноразово раніше доводилися вимоги режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, у тому числі і ст. 391 КК України.
Прокурор підтримав доводи клопотання та просив задовольнити з підстав, наведених в обґрунтування.
Захисник та підозрюваний не заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 391 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме :
1) є наявність ризику, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які засуджені та вже відбувають покарання у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .
2) ОСОБА_6 неодноразово порушувались умови відбування покарання, режимні вимоги та правила внутрішнього розпорядку установи відбування покарання, за що на нього накладена велика кількість дисциплінарних стягнень, а також вчинення кримінального правопорушення під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі (рецидив злочину), є ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення та продовження кримінального порушення, у якому він підозрюється.
Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними: ОСОБА_6 оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 391 КК України, тобто у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або інша протидія адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери). ОСОБА_6 відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)», та станом на 28.11.2019 року мав 24 (двадцять чотири) дисциплінарних стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, а саме 5 разів поміщався до дисциплінарного ізолятору, 1 раз поміщався до приміщення камерного типу, мав 10 суворих догани та 8 доган.
Крім іншого, наявність ризиків підтверджуються показаннями свідків, протоколом допиту підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження. В той же час, національним законодавством, передбачено принцип роздільного тримання осіб, засуджених за вироком суду, який набрав чинності та щодо яких здійснюється досудове слідство, яким оголошена підозра, з метою забезпечення принципу таємниці досудового слідства.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі . При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
У п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 р. Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування особи під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, були пред`явлені обвинувачення або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання вищевказаних ризиків, однак враховуючи той факт, що останній відбуває покарання в відповідній установі , де вчинив новий злочин, на дійсний час до завершення досудового та судового слідства за даним кримінальним провадження не є можливим застосувати інший запобіжний захід, враховуючи фактичні обставини справи, особу підозрюваного. За вказаного , слідчий суддя дійшов висновку, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний забезпеченими на даний час належну поведінку підозрюваної особи.
Таким чином, прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, тому суд обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що злочин тяжкий, розмір застави, суд визначає у відповідності з п.3 ч. 5 ст. 182 КПК, - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 19210,00 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177, 178, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
постановив :
Клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004932 від 03.12.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк не більше 60 ( шістдесят ) днів, починаючи з 24.12.2019 року, до 21.02.2020 року.
Визначити суму застави у розмірі десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 19210,00 грн., яку можливо внести за наступними реквізитами:
Отримувач коштів- ТУ ДСА України в Харківській області ,
Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 26281249,
банк отримувача - ДКСУ м. Київ,
код банку отримувача 820172
рахунок отримувача 6674
(призначення платежу запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Слідчий суддя