Справа № 345/5548/19
Провадження № 11-кп/4808/194/20
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000997 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125, ст. 356 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2020 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000997 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 356 КК України повернуто до Калуської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам КПК України для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Зокрема, за змістом обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у «вчиненні самоуправства, тобто самовільному всупереч установленому законом порядку вчинення дій, правомірність яких оспорюються окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст.356 КК України». Водночас при сформульованій прокурором моделі злочину не можливо зрозуміти, у вчиненні яких дій обвинувачується ОСОБА_8 , тобто правомірність його дій оспорюється власне ким: чи окремим громадянином, чи підприємством, чи установою, чи організацією. А також не зрозуміло, у заподіянні шкоди саме чиїм інтересам обвинувачується ОСОБА_8 : чи інтересам громадянина, чи державним, чи громадським інтересам, чи інтересам власника. Тобто, по суті слідчим і прокурором при пред`явленні ОСОБА_8 обвинувачення фактично повністю скопійовано диспозицію статті 356 КК України, що є неприпустимим з огляду на обов`язок прокурора сформулювати конкретне обвинувачення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду прокурор Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду від 24.02.2020 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні №0000997 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 356 КК України та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Вважає ухвалу суду незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В обґрунтування апеляційних доводів, прокурор вказує, що в обвинувальному акті повністю викладено фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, при цьому зазначено, що правомірність дій обвинуваченого оскаржується потерпілим ОСОБА_9 та внаслідок самоуправних дій ОСОБА_8 йому спричинено значну матеріальну шкоду. В обвинувальному акті зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти призначення підготовчих судових засідань, йому зрозуміла суть обвинувачення, що підтверджується матеріалами провадження.

На думку прокурора, суд вийшов за межі наданих йому ст.314 КПК України повноважень, оскільки на стадії підготовчого судового засідання вдався до оцінки фактичних обставин провадження та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті з точки зору конкретності обвинувачення, а також наявності певних елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, які підлягають розгляду в процесі судового провадження.

Враховуючи зазначене, вважає, що обвинувальний акт за своїм змістом відповідає вимогам ст.291 КПК України, а безпідставне повернення обвинувального акту призводить до порушення судом першої інстанції приписів ст.28 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків судового розгляду.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_8 заперечив доводи апеляційної скарги прокурора, просив залишити ухвалу суду без змін.

- потерпілий ОСОБА_9 просив припинити кримінальне провадження, оскільки ОСОБА_8 повністю відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду та претензій до обвинуваченого немає.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, крім інших відомостей, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить, як виклад фактичних обставин вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не містить формулювання обвинувачення, а саме, не можливо зрозуміти ким оспорюється правомірність його дій та чиїм інтересам заподіяно шкоди, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх правову кваліфікацію за ч.1 ст. 125, ст. 356 КК України та формулювання обвинувачення із повним переліком протиправних дій обвинуваченого, які утворюють склад злочинів.

Колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.125, ст. 356 КК України з мотивів невідповідності його вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є безпідставним та свідчить про формальний підхід суду першої інстанції до виконання дій, пов`язаних з підготовкою справи до судового розгляду.

В зв`язку з викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_9 подав розписку про відсутність у нього претензій до ОСОБА_8 , у зв`язку з чим просив припинити кримінальне провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, окрім іншого, прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин, при новому судовому розгляді суду належить ретельно перевірити заяву потерпілого ОСОБА_9 та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції прокурора Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000997 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125, ст. 356 КК України, скасувати та призначити розгляд кримінального провадження у Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5