Дата документу 16.01.2020 Справа № 323/2999/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/534/20 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №323/2999/19Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху

16 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , під час перевірки апеляційної скарги прокурора на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_3 , на предмет її відповідності вимогам ст.396 КПК України,

в с т а н о в и в

Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На вказаний вирок прокурором подано апеляційну скаргу.

Проте апеляційне провадження за вказаною скаргою не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте вказані вимоги КПК прокурор при поданні апеляційної скарги не виконав.

Так, в апеляційній скарзі прокурор, фактично не погоджуючись із рішенням суду про не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, просить призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами. Але при цьому прокурор не зазначає, на який строк повинно бути призначено додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами та не наводить обґрунтування необхідності призначення обвинуваченому більш суворого основного покарання, ніж призначив суд першої інстанції.

Крім того, не містить апеляційна скарга і будь-якого обґрунтування вимоги прокурора про збільшення тривалості іспитового строку при звільненні обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Також в апеляційній скарзі прокурором зазначено, що скарга ним подана на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.11.2019 року, проте в резолютивній частині скарги заявлено вимогу про скасування вироку від 21.11.2019 року.

Невідповідність апеляційної скарги вимогам закону унеможливлює відкриття провадження по ній.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху з повідомленням про це апелянта і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків шляхом подання нової апеляційної скарги, з наданням її копій в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга, підписаної особою, яка її подає.

Керуючись ст.ст.398, 399 КПК України суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 листопада 2019 року залишити без руху.

Встановити апелянту п`ятиденний строк, який відраховується з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Копію ухвали невідкладно направити прокурору ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2