У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання (подання) інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 . Засуджена 06.11.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі та зі застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, -
в с т а н о в и в :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року ОСОБА_4 , визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 місяців арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 рік позбавлення волі; ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 5 місяців арешту. Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засуджену наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
29.04.2020 року інспектором Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 направлено до суду клопотання (подання) про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженої ОСОБА_4 .
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. 06.02.2019 року була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання. За час перебування на обліку ОСОБА_4 зарекомендувала себе негативно. З 03.07.2019 року перестала з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації. Крім того, згідно витягу ЄРДР, стало відомо, що 14.03.2020 року Київською місцевою прокуратурою № 3 відкрито нове кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , за № 0001779 за ч. 2 ст. 185 КК України. 05.05.2019 Київською місцевою прокуратурою № 2 відкрито нове кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , за № 0003262 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. 04.09.2019 року Печерським ГУ НП у м. Києві відкрито нове кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , за № 0003778 за ч.2 ст. 185 КК України. 07.09.2019 року Печерським ГУ НП у м. Києві відкрито нове кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , за № 0003829 за ч.2 ст. 185 КК України.

Іспитовий строк закінчився 06.11.2019 року.

Інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області та прокурор у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.
У судове засідання засуджена ОСОБА_4 не з`явилася, про день час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у її відсутність.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи всі встановлені обставини, суд приходить до висновку, клопотання (подання) інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 місяців арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 рік позбавлення волі; ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 5 місяців арешту. Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки з числа передбачених ст. 76 КК України.

Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Аналогічні правові положення містяться у п.п. 1.2 п. 1 Розділу І Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань від 19 грудня 2003 року № 270/1560.

У даному випадку при подані даного клопотання до суду, вказані положення законодавства дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

У відповідності до положень ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З положень ст. 166 КВК України вбачається, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Як свідчать матеріали справи, будучи засудженою вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 06.11.2018 року до покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч.2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України: за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 рік позбавлення волі; ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 5 місяців арешту. Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки з числа передбачених ст. 76 КК України, однак під час іспитового строку вчинила нові злочини, з 03.07.2019 року перестала з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації. Згідно витягу ЄРДР 14.03.2020 року Київською місцевою прокуратурою № 3 відкрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , за № 0001779 за ч. 2 ст. 185 КК України. 05.05.2019 Київською місцевою прокуратурою № 2 відкрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , за № 0003262 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. 04.09.2019 року Печерським ГУ НП у м. Києві відкрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , за № 0003778 за ч.2 ст. 185 КК України. 07.09.2019 року Печерським ГУ НП у м. Києві відкрито кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , за № 0003829 за ч. 2 ст. 185 КК України, що позбавляє суд можливості звільнити її від відбування призначеного цим вироком покарання.

У такому випадку суд, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, позбавлений змоги прийти до однозначного висновку, який не ґрунтувався б на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прямо суперечить вище вказаним нормах законодавства, а тому підлягає поверненню до Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області для належного оформлення та виконання вимог суду викладених у даному судовому рішенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 75 КК України, ст.164-166 КВК України суд,

постановив:

У задоволенні клопотання (подання) інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 - про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженої ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням іспитового строку випробування - відмовити.
Матеріали особової справи № 39/2019 відносно ОСОБА_4 - повернути до Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області, для його приведення у відповідність та виконання вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя: