Справа №766/2224/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Державної установи

«Північна виправна колонія (№90)»: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відео конференції в м. Херсоні, подання Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:
Начальник Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» (далі по тексту ДУ «ПВК №90») звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2015 р. за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, посилаючись на те, що останній довів своє виправлення та відбув встановлену законом частину строку покарання, яка дає право на дострокове звільнення.
Представник ПВК №90 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити подання начальника установи, звернувши увагу суду на ту обставину, що відбуваючи покарання в ДУ «Ольшанська виправна колонія (№53) був працевлаштований, з серпня 2019 р. працевлаштований і в умовах ДУ «ПВК №90». За час відбування покарання усвідомив протиправний характер не лише своїх дій, а також дійшов висновку, що змінювати необхідно життя.
Прокурор заперечувала проти задоволення подання, зазначивши, що засуджений в умовах ДУ «ПВК №90» був працевлаштований лише три місяці, а тому відсутні достатні відомості про його сумлінне ставлення до праці.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані суду матеріали в обґрунтування заявленого подання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 в ДУ «ПВК №90» відбуває покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2015 р. року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно до ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08.04.2016 р. зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 13.02.2015 р. по 26.06.2015 р. включно. Початок строку: 13.02.2015 р.; кінець строку: 29.09.2022 р.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
ОСОБА_5 фактично відбув 2/3 частини строку покарання, що дає можливість розглянути питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що говориться і в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».
Так, ОСОБА_5 за період відбування покарання 8 разів заохочувався начальником установи, шляхом оголошення подяки, зокрема за сумлінне ставлення до праці по виконанню поставлених завдань. Один раз до ОСОБА_5 було застосовано стягнення у вигляді догани, яке на день розгляду клопотання у встановленому законом порядку погашено та знято відповідно. За змістом довідки на засудженого ОСОБА_5 щодо нарахування заробітної плати та відшкодування завданих злочином збитків, засуджений протягом серпня 2019 року жовтня 2019 року був працевлаштований, отримував заробітну плату.
Згідно наданої характеристики ОСОБА_5 характеризується позитивно. З представниками адміністрації установи ввічливий, тактовний. На заходи виправного впливу реагує, робить належні висновки. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті, має охайний зовнішній вигляд. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Духовне Відродження». За характером спокійний, врівноважений.
З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 фактично відбуває в ДУ «ПВК №90» покарання за вчинення двох тяжких злочинів, оскільки покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2015 р. остаточно визначеноз урахуванням вимог норми ч. 4 ст. 70 КК України, на підставі якої зараховано покарання за попереднім вироком, яким ОСОБА_5 визнано винуватим за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Слід також зазначити, що останні за часом злочини ОСОБА_5 було вчинено за наявності непогашеної судимість за попереднім вироком, за яким його було засуджено за вчинення розбою. Хоча ОСОБА_5 за час відбування покарання лише одного разу притягувався до дисциплінарної відповідальності, проте працевлаштований у умовах ДУ «ПВК №90» був лише протягом трьох місяців, що не дає можливості зробити висновки про сумлінне ставлення засудженого ОСОБА_5 до праці. Обставиною, яка ставить під сумнів можливість застосування до ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є постанова засідання міської спостережної комісії від 05.02.2020 р., за змістом якої відмовлено в погодженні подання начальника ДУ «ПВК №90» щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .

Суд, оцінивши в сукупності наведені факти та доводи учасників судового розгляду, враховуючи особу засудженого, який хоча і характеризується позитивно, приходить до висновку, що матеріали подання не містять достатніх та безумовних доводів для задоволення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
В задоволенні подання Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1