Справа № 754/6810/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

10.06.2020 року до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

Зі змісту заяви і додатків до неї вбачається, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року у справі №754/5301/20 задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000102 від 16.04.2019 року про накладення арешту на грошові кошти, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок, які знаходяться на банківських рахунках: ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 ), карткові рахунки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , а також НОМЕР_4 картка ключ НОМЕР_5 відкриті в АТ КБ "ПриватБанк" (МФО 305299), адреса: м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 30.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що на сьогоднішній день на вказані банківські рахунки накладено арешт, ОСОБА_4 не має можливості ними користуватись за прямими їхніми функціональними призначеннями, зокрема щодо виконання зобов`язань перед контрагентами. При винесенні вищевказаної ухвали ані захисник, ані представники вказаної фізичної особи присутні не були. Вищевказане порушення призвело до неможливості навести аргументи на користь своєї позиції, у зв`язку з чим розгляд клопотання було проведено з порушенням права власників майна на захист та справедливий суд. Арешт на майно ОСОБА_4 накладено з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та можливої подальшої спеціальної конфіскації. Але безготівкові грошові кошти не можуть бути речовими доказами, оскільки не є матеріальними об`єктами, а є виключно записами на рахунках у банках. Також, у постанові слідчого про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 01.04.202 року взагалі не наведено жодного обґрунтування значення грошових коштів, що знаходяться на рахунках ОСОБА_4 , як доказ для встановлення істини у даному кримінальному провадженні. Наразі ОСОБА_4 не перебуває у статусі підозрюваного, обвинуваченого та не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Крім того, кримінальне провадження розслідується більше року, але до цього часу ОСОБА_4 навіть не перебуває у процесуальному статусі свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки ніколи не допитувалась та не викликалась до слідчого. На підставі викладеного адвокат просить суд скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року у справі №754/5301/20 на грошові кошти, що знаходяться на банківських карткових рахунках ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 картка ключ НОМЕР_5 , відкритих в АТ КБ "ПриватБанк" (МФО 305299), адреса: м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 30.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши думку заявника, дослідивши письмові матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0000102 від 16.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на грошові кошти та накладено арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000102 від 16.04.2019 року, а саме на кошти у безготівковій формі, що знаходяться на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк», що використовуються ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зокрема на карткові рахунки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року при її постановленні було враховано правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки грошові кошти у безготівковій формі, що знаходяться на банківських рахунках ОСОБА_4 , відкритих у банківській установі АТ КБ «ПриватБанк», набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень, є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог діючого законодавства, слідчий суддя вважає, що при постановленні ухвали слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і зазначені вище вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів необхідно клопотання задовольнити та накласти арешт, зокрема на вказані грошові кошти, оскільки вважає наявні передбачені п. 1 ч.2 ст.170 КПК України підстави для його накладення, а також слідчим доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Матеріали клопотання та долучені до нього документи не містять належного обґрунтування та доказів про те, що у застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту, накладеного на вказане майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171, 173, 174, 223, 303, 305-307, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1