Справа № 991/2253/20
Провадження1-кс/991/2302/20
У Х В А Л А

16 березня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИЛА

16 березня 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 (далі скаржника), на невнесення відомостей уповноваженими особами НАБУ до ЄРДР за його заявою від 25 лютого 2020 року.

У ній скаржник просить «зобов`язати Національне антикорупційне бюро України внести відомості до Єдиного реєстрру досудових розслідувань зловживання владою з метою приховати злочин шляхом закриття справи за сфальсифікованими або підробленими документами у розрахунку одержання неправомірної вигоди слідчим Територіального управління державного бюро розслідувань у місті Хмельницький ОСОБА_3 .» (пунктуація та орфографія збережені).

Зі слів скаржника, ним було подано заяву на ім`я Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про вчинені кримінальні правопорушення.

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Слідча суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (підсудна цьому суду), 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України).

Чи скарга була подана особою, що має право подавати скаргу

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, володілець тимчасово вилученого майна може оскаржити на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у, зокрема, невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарга була подана ОСОБА_2 , який зазначає, що подав повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до НАБУ. На підтвердження цього у матеріалах справи міститься заява з підписом скаржника з датою 25.02.2020 року, зазначеною внизу. Скаржник вважає, що, «повідомлення про вчинений злочин слідчим Територіального управління ДБР у місті Хмельницький ОСОБА_3 не внесено антикорупційним правоохоронним інститутом. до Єдиного реєстру досудових розслідувань попри те, що обов`язок внести не пізніше доби після повідомлення не підпадає рекурсу жодною службовою особою уповноваженою посадовою особою.» (пунктуація та орфографія збережені). З цього можна зрозуміти, що скаржник вказує на факт невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою.

Проте, у матеріалах не міститься підтвердження, коли ця заява була отримана (і чи була отримана взагалі) уповноваженими особами НАБУ. Підтвердженням отримання заяви може слугувати підтвердження отримання рекомендованого поштового відправлення, листа з оголошеною цінністю (у порядку, передбаченому Правилами надання послуг поштового зв`язку (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року), електронне повідомлення з підтвердженням отримання вхідного електронного документа (у порядку, передбаченому главою 12 Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання (затвердженому наказом Міністерства юстиції України № 1886/5 від 11.11.2014 року), підтвердження отримання службою кур`єрської доставки, копія або витяг з журналу вхідної кореспонденції Національного антикорупційного бюро України, або ж відмітка про реєстрацію в такому журналі на копії документа, що подається, чи будь-яке інше належне підтвердження. У цьому випадку скаржник не надає жодного з цих підтверджень.

Оскільки скаржником не наводиться доказів на підтвердження факту того, що заява була дійсно подана до НАБУ, неможливо встановити його статус як особи, що має право подавати скаргу (тобто, як заявника особи, що звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування).

Скарга повертається якщо, зокрема, скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу (п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України). Враховуючи відсутність підтвердження статусу особи як заявника у матеріалах скарги, слідча суддя приходить до висновку, що скаргу було подано особою, яка не має права подавати скаргу, тобто не є суб`єктом, визначеним п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону не перевіряється, оскільки судом встановлено підставу для повернення скарги. Слідча суддя також звертає увагу на те, що за відсутності підтвердження отримання заяви органом досудового розслідування, неможливо встановити інші обставини, які суд повинен встановити для відкриття провадження за скаргою (строк подання скарги, факт бездіяльності).

Слідча суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідча суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації.

Отже, з урахуванням обставин та відсутності доказів, що підтверджують важливі фактичні обставини, які необхідно встановити для розгляду скарги, слідча суддя приходить до висновку, що скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (НАБУ), що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1