Справа № 309/263/20
Провадження № 1-кп/309/343/20
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

03 червня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст матеріали кримінального провадження №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.306 ч.1, 307 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Хустського районного суду Закарпатської області 3 лютого 2020 року з Прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.306, ч.3 ст.307 КК України.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрано, а потім продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 4 червня 2020 року включно.

Ухвалою колегії суддів від 3 лютого 2020 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки вважала, що ризики, вказані прокурором, базуються на припущеннях, жодним чином не доведені, та, враховуючи що її підзахисний є інвалідом 1-ої групи, просила застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні захисниками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були заявлені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання, заявлені захисниками ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотань адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..

Заслухавши думки прокурора, обвинувачених та захисників обвинувачених, вивчивши обвинувальний акт, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання адвокатів задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Хустському районному суду Закарпатської області.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, підстав для його повернення прокуророві судом не встановлено.

Угод про примирення, визнання винуватості у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження судом не встановлено.

Колегія суддів під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду, вважає, що наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України: під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України: строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1/переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2/знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3/незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4/перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5/вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України: при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1/вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2/тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3/вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4/міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5/наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6/репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7/майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8/наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9/дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10/наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11/розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12/ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія судів враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., §57).

При розгляді клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого, та санкція за вчинення якого, згідно ч.3 ст.307 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленні волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені з метою ухилення від кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ними діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останнім вини у вчинені вищевказаного злочину, можуть в подальшому продовжити злочинну діяльність, перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного /обвинуваченого/, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, спрямованого саме на збут наркотичних засобів та психотропних речовин широкому колу осіб та збагачення від вказаної злочинної діяльності, враховуючи наявні ризики, існування яких доведено, колегія суддів вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених. У зв`язку з чим клопотання адвоката ОСОБА_11 про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, задоволенню не підлягає.

Водночас колегія суддів вважає, що вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 дозволяють та не перешкоджають продовженню відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Належних та достатніх доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 перешкоджає продовженню відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, та може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196-197,199,205,314-316,331,369,372,395 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, - відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.306 ч.1, 307 ч.3 КК України, колегією суддів у відкритому судовому засіданні в приміщенні Хустського районного суду Закарпатської області на 12 червня 2020 року, о 11 годині 00 хвилин.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 5 червня 2020 до 3 серпня 2020 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 5 червня 2020 до 3 серпня 2020 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 5 червня 2020 до 3 серпня 2020 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 5 червня 2020 до 3 серпня 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам обвинувачених та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення /ДУ «Закарпатська УВП №9» - для відома/.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених та їх захисників.

Ухвала суду в частині продовження строків запобіжних заходів може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3