Провадження № 1-кп/317/126/2020
Справа № 317/2510/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_9 на постанову заступника керівника органу прокуратури від 02.05.2018 р. щодо зміни групи прокурорів в кримінальному провадженні під час досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002288 від 25.12.2016 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 по обвинуваченню за ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З

В підготовчому судовому засіданні до Запорізького районного суду звернувся адвокат обвинуваченого ОСОБА_11 зі скаргою на постанову заступника керівника органу прокуратури від 02.05.2018 р. щодо зміни групи прокурорів в кримінальному провадженні під час досудового розслідування(в порядку ч.2 ст.303, 314-316 КПК України).

Сторона захисту бажає скористатися своїм правом на оскарження рішення прокурора під час досудового розслідування,
Предметом оскарження є постанова заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_12 від 02.05.2018 р. про зміну групи прокурорів в кримінальному провадженні, яку прийнято в порушення вимог ст. 37 КПК України.
Ознайомившись у порядку ст. 290 КПК України з матеріалами кримінального провадження, у тому числі за допомогою фотографування документів, сторона захисту встановила, що згідно витягів з ЄРДР від 25.12.2016 року досудове розслідування первісно здійснювалося: по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002288 від 25.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0002289 від 25.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 289 КК України.
В зазначених витягах з ЄРДР станом на 25.12.2016 р. відсутні відомості про прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні.
При цьому матеріали кримінального провадження не містять постанов про первісне призначення прокурора(групи прокурорів) у конкретному кримінальному провадженні, як того вимагає ч. 1 ст. 37 КПК України.
Також відповідне посилання відсутнє в опису матеріалів, що знаходяться у кримінальному провадженні.
Тому, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаних кримінальних провадженнях фактично здійснювалося прокурорами без процесуальних повноважень, тобто, неналежними суб`єктами.
Згідно приписів ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
За ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Так, прийняття рішення керівником органу прокуратури про призначення групи прокурорів у конкретних кримінальних провадженнях, є процесуальним рішенням у кримінальному процесі та воно оформлюється відповідною постановою.
Відповідно до постанови заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_12 від 02.05.2018 р. про зміну групи прокурорів в кримінальному провадженні зазначено наступне:
«У провадженні СВ Запорізького РВП Дніпровського ВПГУНП України в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0002288 від 25.12.2016 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України.
З метою здійснення належного процесуального керівництва, виникла необхідність у зміні групи прокурорів у кримінальному провадженні та визначивши її у складі прокурорів Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 »
Адвокат ОСОБА_9 вважає, що зазначена постанова керівника органу прокуратури є незаконною оскільки:
1)Первісно група прокурорів у кримінальному провадженні, що є предметом досудового розслідування не призначалася(в порушення ч. 1 ст. 37 КПК України);
2)Законні підстави для зміни групи прокурорів були відсутні( в порушення ч. 2,3 ст. 37 КПК України);
3)Відсутні мотиви прийняття постанови та їх обгрунтування (в порушення п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України).
Постанова про зміну групи прокурорів прийнята з порушенням ч. 2, 3 ст. 37 КПК України, вона прямо суперечить законодавчому положенню, згідно якого прокурор здійснює повноваження прокурора в кримінальному провадженні з самого його початку та до завершення(принцип незмінності прокурора), а заміна може відбуватися виключно з передбачених КПК України підстав.
Відсутні були такі обставини для зміни прокурора/прокурорів - як відвід /хвороба / звільнення.
Відсутня й виняткова обставина - неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Захист наголошує, що про такі обставини не вказано в оскаржуваній постанові.
Отже, в чинному законодавстві відсутня така підстава для зміни прокурора, як «з метою здійснення належного процесуального керівництва».
Обвинувачений та його захисник просять визнати протиправною постанову заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 радника юстиції ОСОБА_12 про зміну групи прокурорів від 02.05.2018 року, як таку, що прийнята в кримінальному провадженні з порушенням закону.
ОСОБА_11 скаргу свого адвоката підтримав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили скаргу задовольнити. Захисники потерпілих адвокати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 зазначили, що з доводами скарги погоджуються, але остаточно визначитися з підтриманням зможуть лише при отриманні витребуємих в обґрунтування скарги відомостей за клопотанням адвоката обвинуваченого.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_18 та обвинувачений ОСОБА_10 залишили питання розгляду скарги на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги категорично заперечував, зазначивши, що на його думку бездіяльність керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2, яка полягає у не призначенні прокурора у конкретних кримінальних провадженнях не є предметом оскарження на підставі ст.303 КПК України в підготовчому судовому засіданні, всі відомості про які зазначає адвокат обвинуваченого можуть бути та будуть надані суду в ході судового розгляду на підставі та в порядку ст.317 КПК України.

Суд, вивчивши доводи та мотиви заявленої скарги, вислухавши думку всіх учасників та сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

На досудовому розслідуванні відповідно до вимог ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що чітко визначені в ст.303 ч.1 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені п.5 та 6 частини 1 ст.303 КПК України, а саме:

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Оскаржуванне рішення під вказані пункти не підпадає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.22,37,89, 110, 303, 309, 314, 317 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_9 на постанову заступника керівника органу прокуратури від 02.05.2018 р. щодо зміни групи прокурорів в кримінальному провадженні під час досудового розслідування -відмовити у повному обсязі.

Суддя ОСОБА_1