Провадження № 1-в/205/42/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування випробувального терміну та направлення для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 , представника органу з питань пробації ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_3 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року.

В обґрунтування даного подання представник органу пробації посилається на те, що 29.05.2019 року до Новокодацького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшла на виконання копія вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відносно засудженого ОСОБА_3 , на якого відповідно до ст. 76 КК України, судом були покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання.

У поданні зазначається, що 05.06.2019 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння повторних злочинів та систематичних адміністративних правопорушень.

Органом пробації звертається увага на те, що в ході здійснення контролю за поведінкою засудженого в період іспитового строку було встановлено, що ОСОБА_3 10.10.2019 року, 14.11.2019 року та 28.11.2019 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації.

Таким чином, на думку органу пробації, невиконання обов`язків, покладених вироком суду, безумовно свідчать про небажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення, який неодноразово попереджався про наслідки такої поведінки у період строку випробування, проте належних висновків для себе не зробив.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та представник органу пробації ОСОБА_5 подання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданні.

ОСОБА_3 у судовому засіданні посилаючись на положення ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснень.

Суд, заслухавши думки прокурора, представника органу пробації, дослідивши матеріали подання Новокодацького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області та особової справи ОСОБА_3 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до абз. 1-5 ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. п. 5.3, 5.4 Розділу IV «Інструкції з виконання покарань за вироками, не пов`язаними з позбавленням волі», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року №270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

Таким чином, при розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Так, наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_3 03.07.2018 року було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_3 було звільнено на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання.

05.06.2019 року ОСОБА_3 з`явився до органу пробації, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння повторних злочинів та систематичних адміністративних правопорушень, також було винесено постанову про встановлення днів явки та реєстрації.

Як вбачається з даних листків реєстрації, засуджений ОСОБА_3 не з`явився до органу пробації 10.10.2019 року, 14.11.2019 року та 28.11.2019 року.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_3 перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

З огляду на викладене, вбачається, що ОСОБА_3 в період випробувального терміну належних висновків для себе не зробив, не з`явився на реєстрацію до органу пробації більше двох разів поспіль без поважних причин, а також допустив вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку, що безумовно, на думку суду, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення

Із зазначеного слідує, що ОСОБА_3 в повній мірі не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки і не виправдав надану йому судом довіру, чим грубо порушив порядок відбування умовного покарання, що вказує на необхідність скасування йому іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 78, 371, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , випробувального терміну та направлення його для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати іспитовий строк і направити його для відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі, призначеного йому вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ст.70 КК України, в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1