єдиний унікальний номер 397/986/19
провадження №1-кп/389/216/19

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_2 , прокурора Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, по матеріалам досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 від 02 травня 2019 року щодо

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Бовтишка Олександрівського району Кірвооградської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого головою ФГ «Задвір» с.Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, не одруженого, утриманці відсутні, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст.89 КК України,

який підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи неосудним внаслідок психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії (МКХ-10,F-20), у результаті чого, не маючи можливості усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними, скоїв суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин.
01 травня 2019 року, о 07.00 годині, між ОСОБА_5 , який вважав, що ОСОБА_4 викрав у нього металевий ланцюг та ОСОБА_4 , перед домоволодінням АДРЕСА_1 , виникла словесна сварка.
В ході сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .. З метою реалізації вказаного умислу, діючи умисно та цілеспрямовано, на ѓрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 наніс один удар ОСОБА_4 правою ногою в область передньої поверхні лівого стегна. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в ділянці лівого стегна які, згідно висновку судово-медичної експертизи №22 від 16 травня 2019 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру, а саме примусового лікування в спеціалізованому закладі, з наданням психіатричної допомоги зі звичайним режимом, оскільки суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5 вчинив у стані неосудності.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не визнав, надав суду показання, відповідно до яких, 1 травня 2019 року, між ним та ОСОБА_7 ніяких словесних перепалок та конфліктних ситуацій не було, ніяких тілесних ушкоджень він потерпілому не спричиняв, заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Потерпілий ОСОБА_4 надав суду показання, відповідно до яких, в перших числах травня 2019 року, вранці, точної дати та часу не пам`ятає, коли він із співмешканкою повертався до себе до дому, після відведення худоби на пасовище, проходячи по вул.Лівобережна в с.Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, він зустрів ОСОБА_5 , який почав звинувачувати його в тому, що він викрав у нього металевий ланцюг і, під час словесної перепалки між ними, ОСОБА_5 вдарив його ногою в область стегна, якою ногою бив його ОСОБА_5 і в яке стегно його вдарив - не пам`ятає.
Потерпілий також пояснив, що внаслідок удару ОСОБА_5 в нього дуже сильно боліла нога, в зв`язку з чим був змушений на другий день звернутися до лікарні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 надала в судовому засіданні показання, відповідно до яких, вранці, в травні місяці 2019 року, точної дати та часу не пам`ятає, вона та її співмешканець - ОСОБА_4 , після того, як відвели худобу на пасовище, поверталися до себе до дому і, на вул.Лівобережній в с.Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, зустріли ОСОБА_5 , який почав звинувачувати ОСОБА_4 , що ніби-то останній викрав у нього металевий ланцюг, після чого між ними виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_5 почав розмахувати руками та ногами та намагався вдарити ОСОБА_4 , на що останній ухилявся, однак, в один із моментів, ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 ногою в верхню частину стегна останнього, після чого вона їх розборонила і вона та ОСОБА_4 пішли до себе до дому, а вже на слідуючий день, останній, в зв`язку з тим, що сильно боліла нога, звернувся до лікарні.

Свідок також вказала, що на протязі дня, після конфліктної ситуації, яка відбулася між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , останній лежав дома на дивані, нічого не робив та скаржився на біль у стегні.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , вважав, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад суспільно небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.125 КК України.

Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, крім показів потерпілого та свідка, підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме: заявою ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за спричинення йому тілесних ушкоджень; протоколом проведення слідчого експерименту від 3 травня 2019 року, проведеного з участю потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого остьанній розповів та показав, як і при яких обставинах ОСОБА_5 спричинив йому тілесне ушкодження; протоколом проведення слідчого експерименту від 3 травня 2019 року, проведеного з участю ОСОБА_8 , в ході якого остання розповіла та показала, як і при яких обставинах ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесне ушкодлження; висновком експерта №22 від 16 травня 2019 року, відповідно до якого, при судово-медичній експертизі по медичній документації у ОСОБА_4 мало місце тілесне ушкодження у вигляді гематоми в ділянці лівого стегна, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, механізм утворення пішкірної гематоми в ділянці лівого стегна, яке мало місце у ОСОБА_4 не протирічить механізму утворення, на які вказують потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_8 в протоколах проведення слідчих експериментів за їх участю від 3 травня 2019 року; висновком судово-психіатричного експерта №187 від 28 травня 2019 року, відповідно до якого, ОСОБА_5 , в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії (МКХ-10,F-20), яке вимагає догляду та лікування; за своїм психічним станом ОСОБА_5 не може усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними; у відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати неосудним; підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України, потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового лікування в спеціалізованому закладі з наданням психіатричної допомоги зі звичайним режимом.

Проаналізувавши викладені докази в їх сукупності, враховуючи їх достатність, належність, достовірність і допустимість, суд вважає, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження і дане суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_5 в стані неосудності.
Підстав вважати, що ОСОБА_5 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін в стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру - відсутні, не здобуті вони і під час судового засідання по розгляду даного клопотання.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи, за рішенням суду, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК України) - висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно зі ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, перебуваючи в стані неосудності, тож суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а щодо ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Разом з тим, відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні, міра запобіжного заходу не обрана, цивільний позов не подано.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.19,92-94 КК України, ст.ст.512,513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, а саме до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» щодо ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бовтишка Олександрівського району Кіровоградської області, що вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

В іншій частині клотання відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового засідання, надіслати до відома - в експертну установу, де ОСОБА_5 перебував на обстеженні; для виконання - до закладу охорони здоров`я за місцем проживання ОСОБА_5 та Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня її оголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1