КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 03 червня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на повідомлення слідчого ОСОБА_7 від 27 листопада 2019 року ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження №0009460 від 08 листопада 2019 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 .
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.
Стверджує, що органом досудового розслідування не вірно зазначено правову кваліфікацію дій підозрюваного, оскільки відповідно до показів свідка, потерпілого, підозрюваних, об`єктом посягання у діях підозрюваного не був громадський порядок, дії підозрюваного зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, - за частиною другою статті 125 КК.
Окрім того, прокурором не встановлено об`єктивні дані, що дозволяють обґрунтовано припустити вчинення підозрюваним злочину відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 296 КК України, не надано належної правової оцінки сукупності зібраних під час досудового розслідування доказів. Необґрунтованість повідомленої підозри підтверджується тим, що протягом досудового розслідування не зібрано жодних нових доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_6 складу злочину ст. 296 КК України
На думку захисника, наведені обставини фактично призвели до невідповідності повідомлення про підозру від 27 листопада 2019 року фактичним обставинам кримінального правопорушення.
В судове засідання учасники провадження не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про час та місце судового розгляду їм завчасно повідомлено в установленому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08 листопада 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0009460, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
26 листопада 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, із застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
06 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав до Голосіївського районного суду міста Києва скаргу про скасування згаданого повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у задоволені вказаної скарги адвоката відмовлено.
Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим погоджується колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини вчиненная підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів у вчиненні кримінального правопорушення колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 яка узгоджується з практикою Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання адвоката на те, щоорганом досудового розслідування не вірно зазначено правову кваліфікацію дій підозрюваного, є передчасними, оскільки підлягає перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.
Відтак, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на повідомлення слідчого ОСОБА_7 від 27 листопада 2019 року ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження №0009460 від 08 листопада 2019 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/1972/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.303 КПК Доповідач ОСОБА_1