Справа № 346/153/20
Провадження № 1-кп/346/330/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї кримінальні провадження № 0001277 від 28 грудня 2019 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Литви, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , українки, з середньою освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючої, громадянки України, раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена, 07 грудня 2019 року, у період часу з 14:00 год. по 19:00 год., перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання таємно, шляхом вільного доступу викрала із шкатулки золотий ланцюжок 585 проби вагою 8, 53 грама вартістю 9 655, 87 грн., золотий кулон у вигляді серця з камінцями 585 проби вагою 3, 89 грама вартістю 4 403, 44 грн., кулон у вигляді трикутника з камінцями 585 проби вагою 2, 98 грама вартістю 3 373, 33 грн, після чого місце вчинення злочину покинула, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 17 432, 64 гривні.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину в повному обсязі, пояснивши суду наступне.

Того дня знаходилася у квартирі потерпілої ОСОБА_6 з якою була знайома і скориставшись тимчасовою відсутністю останньої таємно викрала із кімнати вказані вище золоті вироби, які надалі здала в ломбард за що отримала біля 10 000 грн. Вказані гроші витратила на власні потреби. Пізніше суму крадіжки повернула потерпілій.

У вчиненому щиро розкаюється. Просить врахувати наведене та те, що на утриманні має малолітню дитину і не карати суворо.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ч. 2 ст. 50, ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та дані про її особу.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченій суд вважає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої та її просьбу суворо не карати, наявність на утриманні малолітньої дитини, а тому вважає за можливе застосувати до неї найм"якіше покарання визначене санкцією статті за якою обвинувачується, що на думку суду буде достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Також при цьому суд звертає увагу на висновок досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 21 лютого 2020 року, згідно якого беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, Коломийський міськрайонний відділ з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання - штраф у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів горомадян, що складає 850 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7