Справа № 742/1041/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/154/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження №120.209.270.210.000.361 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді місцевого суду в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Покладено строком до 29 червня 2020 року, включно, на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;

- не відлучатися цілодобово з місця постійного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України та закордонний паспорт (у разі наявності);

- утриматись від спілкування з будь-якими особами, які мають відношення до кримінального провадження № 120.209.270.210.000.361 від 01.04.2020 року.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк закінчення дії ухвали 29 червня 2020 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказав про наявність обґрунтованої підозри у інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушеннях, яка підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.04.2020 року, протоколом вручення грошових коштів та огляду покупця від 10.04.2020 року, протоколом огляду місця події від 10.04.2020 року та 28.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.04.2020 року, протоколом НСРД від 10.04.2020 року, протоколом затримання від 28.04.2020 року, висновком експерта №17 (х) від 13.04.2020 року.

Також слідчий суддя прийняв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України. Максимальна санкція відповідних частин статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми та десяти років з конфіскацією майна відповідно.

В конкретній ситуації існування ризику можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, незважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі його визнання винуватим, в співставленні з його характеризуючими даними, а також з огляду на фактичні обставини інкримінованих злочинів є маловірогідним.

Не переконливим та взаємовиключним слідчий суддя визнав твердження органу досудового слідства про можливість незаконного впливу на свідка в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень протягом достатньо короткого проміжку часу, підтвердив свою наркозалежність, а відтак ймовірність незаконного придбання чи зберігання ним наркотичних речовин є достатньо високою.

Разом з тим, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_6 , який в цілому є особою позитивної соціальної спрямованості, має стійкі соціальні зв`язки, наявність родини, репутацію підозрюваного, його особисті обставини життя, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне та зареєстроване місце проживання, розмір доходу в отриманні якого внаслідок вчинення кримінальних правопорушень підозрюється та часткове визнання вини.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказує, що слідчий суддя зробив невірний висновок про відсутність ризиків впливу підозрюваним на свідків, як і ризику можливості переховування від органів досудового слідства та суду. Підозрюваний ОСОБА_6 не працевлаштований, не має законного джерела доходу, неповнолітня дитина проживає від нього окремо з колишньою дружиною, тобто не існують обставини, що перешкодили б йому покинути місце проживання та переховуватись з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Незважаючи на те, що анкетні дані залученого до оперативної закупівлі свідка приховані, підозрюваний знає осіб, яким збував прекурсори протягом останнього часу та може вчиняти дії для встановлення серед них «залегендованої» особи та подальшому впливу на неї, шляхом підкупу, погроз, залякування, умовляння чи іншим чином. ОСОБА_6 заперечує факт продажу ним прекурсорів будь-якій особі 10.04.2020 року, що також свідчить про його можливі наміри перешкоджати встановленню істини. Шляхи отримання самим підозрюваним прекурсорів на даний час досудовим слідством не встановлені, тому залишається ризик подальшого збуту ним заборонених речовин. При цьому перебування під домашнім арештом не може повністю убезпечити від отримання ним від інших осіб заборонених речовин та подальшого їх збуту. Не відповідає фактичним обставинам справи та виходить за межі судового розгляду твердження слідчого судді про те, що слідство не володіє даними щодо збуту підозрюваним прекурсорів іншим особам окрім ОСОБА_8 , який був попередньо залучений до проведення НСРД, з якого в подальшому зроблені висновки про відсутність суспільної небезпеки дій ОСОБА_6 . На даному етапі розслідування до матеріалів кримінального провадження не долучені всі отримані докази (зокрема під час негласних слідчий дій), натомість два факти збуту прекурсорів особі, що звернулась для їх придбання з певним розривом у часі (10 та 28 квітня) свідчить про наявність у підозрюваного прекурсорів саме для продажу.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що 30.04.2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на шістдесят діб.

Слідчим відділом Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №10000361 від 01.04.2020 року, відносно зберігання та збуту ОСОБА_6 психотропних речовин. Вказані обставини органом досудового слідства попередньо кваліфіковані за ч.ч.1,2 ст.307 КК України відповідно. 28.04.2020 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ч.3 ст.208 КПК України, а 29.04.2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України. Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливості запобігти зазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Заслухавши доповідача, пояснення сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

28.04.2020 року ОСОБА_6 був затриманий в порядку ч.3 ст.208 КПК України, а 29.04.2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно статті 194 КПК України, слідчий суддя при розгляді клопотання зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий, прокурор.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, не підтверджується доказами і не свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчий суддя врахував наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у їх скоєнні, наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення та визнав їх як обставини, визначені ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання місцевим судом було встановлено інші обставини: соціальні зв`язки (підозрюваний має доньку 2005 року народження, постійне місце реєстрації та проживання), а також те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Під час розгляду клопотання місцевим судом перевірялась можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, визначених ст. 176 КПК України, і місцевий суд вірно дійшов до висновку про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Таким чином колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою свого об`єктивного підтвердження не знайшли і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора відхилити, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю щодо підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4