Справа № 304/206/20 Провадження № 1-кс/304/67/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 14 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивує тим, що 13 січня 2020 року близько 21.10 год ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання, ігноруючи батьківський обов`язок - не залишати дітей без нагляду, пішов з дому залишивши двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в будинку та зачинив вхідні двері на врізаний замок. За час відсутності підозрюваного у будинку, де залишалися вищевказані малолітні діти, сталася пожежа, ймовірною причиною якої, відповідно до акту про пожежу Перечинського PC УДСНС України в Закарпатській області від 14 січня 2020 року, є необережне поводження з вогнем. Відповідно до висновку експерта № 12/7 від 18 лютого 2020 року щодо проведення судової пожежно-технічної експертизи ймовірною причиною виникнення загорання є дія відкритого джерела полум`я (свічки) на горючий матеріал. ОСОБА_4 , 2017 року народження, та ОСОБА_7 , 2018 року народження, перебуваючи у безпорадному стані, під час виникнення пожежі не мали можливості залишити приміщення, в результаті чого остання, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, померла внаслідок гострого отруєння чадним газом. Дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 14 січня 2020 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_3 , українець, неодружений, раніше судимий вироком Перечинського районного суду від 29 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України, якому 17 січня 2020 року за вказаним фактом повідомлено про підозру. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в даному кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події від 13 січня 2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , висновком експерта №7/16 від 03 лютого 2020 року та висновком експерта №12/7 від 18 лютого 2020 року. При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у відповідності до ст. 178 КПК України необхідно врахувати, що у сторони обвинувачення наявні достатні та вагомі докази вини останнього у вчиненні вказаного злочину, що були наведені, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, а саме обмеження волі на строк від двох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Враховуючи те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, з метою уникнення від відповідальності за вчинений злочин, перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні, будучи раніше судимим належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин, а тому існує ризик його протиправної поведінки у майбутньому, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 змінила клопотання, а саме просила вказати в ухвалі слідчого судді місце проживання підозрюваного - АДРЕСА_1 , при цьому таке підтримала повністю та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечили та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані слідчим матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Також згідно зі статтею 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 14 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 1 від 19 лютого 2020 року (а. с. 5).

Також встановлено, що 17 січня 2020 року ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбачено ст. 166 КК України, а також 21 січня 2020 року допитано такого як підозрюваного (а. с. 10-15).

Крім цього, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні з боку підозрюваного існують ризики переховування останнього від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання, яке йому загрожує, перешкоджання встановленню істини у даному кримінальному провадженні, та з огляду на положення статей 177, 181 КПК України, приходить до висновку, що адекватним та ефективним запобіжним заходом буде домашній арешт без застосування електронних засобів контролю.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, статтями 176-179, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на 30 діб, а саме до 26 березня 2020 року (включно).

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора або суду за першою вимогою; не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду в період часу з 22.00 год вечора до 06.00 год ранку наступної доби.

Ухвалу для організації виконання направити начальнику Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1