Справа № 950/160/20
Номер провадження 1-кс/950/26/20
У Х В А Л А

27 січня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчої - ОСОБА_3 , представника власника вилученого майна - ОСОБА_4

розглянувши в засіданні в приміщенні суду в м. Лебедині клопотання слідчого Лебединського відділення поліції Сумського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000030 від 23 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідча Лебединського відділення поліції Сумського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області із клопотанням, що погоджене прокурором Лебединського відділення Роменської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що в провадженні слідчого відділення Лебединського відділення поліції Сумського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за № 0000030 від «23» січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись на те, що з метою забезпечення збереження майна виникла необхідність у накладенні арешту на майно, слідча просила клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ствердив клопотання.

Власник вилученого майна ОСОБА_6 надав заяву про те, що не бажає приймати участь в розгляді клопотання, проти арешту вилученого майна не заперечує, представник власника вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши слідчу, представника власника вилученого майна ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні слідчих слідчого відділу Лебединського відділення поліції Сумського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне проваження № 0000030 від 23 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Встановлено, що близько 19 год. 30 хв. 22.01.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання, а саме в житловому будинку господарства по АДРЕСА_1 умисно наніс тяжкі тілесні ушкодження у вигляді торакоабдомінального ножового поранення з пошкодженням діафрагми, лівостороннього гемопневматориксу своїй співмешканці - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано на підставі ст. 208 КПК України о 16 год. 15 хв. 23.01.2020 року, про що у період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год. 45 хв. 23.01.2020 було складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину за участю захисника ОСОБА_4 та понятих.
В ході вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено до Лебединського ВП : 1) зимову куртку чорного кольору, що була запакована до паперового пакунку з биркою; 2) штани чоловічі темного кольору, що були запакована до паперового пакунку з биркою, а також зроблено змиви та контрольні змиви з кистей рук на стерильні марлеві тампони, що згодом були поміщені до паперових конвертів та вилучено до Лебединського ВП.
Вищевказані предмети, які було вилучено в ході проведених слідчих дій, визнано речовими доказами, відповідно до постанови від 23.01.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вищезазначені речі, а саме майно яке було вилучено в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є на даний час тимчасово вилученим майном, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на перелічене в клопотанні майно.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, та розміру заподіяної внаслідок їх вчинення потерпілому моральної шкоди, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчої Лебединського відділення поліції Сумського районного відділення поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на предмети, що були виявлені та вилучені до Лебединського ВП в ході затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год. 45 хв. 23.01.2020, а саме:
- зимову куртку чорного кольору, що була запакована до паперового пакунку з биркою;
- штани чоловічі темного кольору, що були запакована до паперового пакунку з биркою,
- змиви та контрольні змиви з кистей рук ОСОБА_6 на стерильних марлевих тампонах, що згодом були поміщені до двох паперових конвертів та вилучені до Лебединського ВП.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1