КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

29 квітня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року,

за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України повернуто прокурору м. Києва.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки місце проживання потерпілих не відповідають дійсності, тобто не зазначено дійсне місце їх проживання, так як за зазначеними в обвинувальному акті адресами потерпілі не проживають, що підтверджується даними поштових відправлень, які неодноразово направлялись до суду в зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та у зв`язку з тим, що ОСОБА_13 не проживає за зазначеною адресою.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду, суд вживав заходів щодо виклику потерпілих в підготовче судове засідання, а саме: направляв повістки зі зворотнім повідомленням, для з`ясування адреси проживання потерпілих були направлені запити до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. києві, згідно відповіді з якого ОСОБА_13 та ОСОБА_10 зареєстрованими по м. Києву не значаться, а потерпілий ОСОБА_14 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , потерпілий ОСОБА_11 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , куди судом також були направлені виклики в підготовче судове засідання, проте, зазначені виклики повернулись до суду в зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання, а також, суд пропонував прокурору забезпечити виклик потерпілих.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2019 щодо повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000047 від 27.01.2015 та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті викладені всі необхідні вимоги.

Зокрема, як зазначає апелянт, під час засідання суд повідомив про неявку потерпілих, але не надав дані про вжиття належних заходів щодо їх повідомлення про судовий розгляд, зазначивши, що по вказаних адресах вони не проживають та не зареєстровані, а також взагалі не надав дані про виклик в судове засідання представника потерпілого адвоката ОСОБА_15 .

Крім того, як вказує апелянт, колегія суддів не звернула увагу і на той факт, що обвинувальний акт вже майже три роки перебував у суді фактично без розгляду, а за цей час потерпілі могли змінити місце мешкання.

На думку апелянта, суд, приймаючи таке рішення, не врахував, що прокурор після повернення обвинувального акту, позбавлений можливості проводити будь-які процесуальні дії, у тому числі і встановлення місцезнаходження осіб.

Як звертає увагу апелянт, у зв`язку з вищевикладеним, в порушення ч. 2 ст. 314 КПК України, судове засідання було проведено за відсутності потерпілих.

Зазначає апелянт і про те, що суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, проігнорував Ухвалу Апеляційного суду м. Києва, про повернення акту на новий розгляд, в якій зазначено про необхідність призначення вказаного кримінального провадження для розгляду по суті, а також, на думку апелянта, суд порушив право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , провівши підготовче судове засідання без адвоката ОСОБА_16 , навіть не поставивши на обговорення питання про можливість проведення судового засідання у її відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, в обвинувальному акті мають бути зазначені анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000047 від 27.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який надійшов для розгляду до Деснянського районного суду м. Києва 05 жовтня 2015 року, вказаний процесуальний документ містить у собі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі відповідні анкетні відомості щодо потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.
Посилання в ухвалі суду на те, що місце проживання потерпілих не відповідає дійсності, тобто не зазначено дійсне місце проживання останніх, оскільки за зазначеними в обвинувальному акті адресами потерпілі не проживають, що підтверджується даними потових відправлень, які неодноразово направлялись до суду за закінченням встановленого строку зберігання щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 і у зв`язку з тим, що ОСОБА_13 не проживає за зазначеною адресою, а також на те, що суд вживав всіх можливих заходів щодо виклику потерпілих в підготовче судове засідання, але їх явка до суду, в тому числі прокурором, забезпечена так і не була, не можуть служити беззаперечними підставою для висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, з огляду на таке.
По-перше, відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року вказаний вище обвинувальний акт вже повертався прокурору з тих саме підстав, а саме через не зазначення точних відомостей про кожного потерпілого, зокрема щодо місця їх проживання, проте це рішення, за наслідками апеляційного розгляду за апеляційною скаргою прокурора, було скасовано ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 13 березня 2017 року з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.
У зв`язку з цим, повторне повернення обвинувального акта з цих самих підстав свідчить не тільки про невідповідність оскаржуваного судового рішення вимогам закону, а й про ігнорування Деснянським районним судом м. Києва висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі від 13 березня 2017 року, які, згідно вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
По-друге, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, з моменту надходження обвинувального акта до суду першої інстанції і до прийняття чергового рішення про його повернення прокурору, він перебував на стадії підготовчого провадження чотири роки. За цей час потерпілі могли змінити місце свого проживання, а тому висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті зазначені недостовірні дані щодо місця проживання потерпілих, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості належним чином повідомити потерпілих про час і місце підготовчого судового засідання слід визнати безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що положення ч. 2 ст. 314 КПК України про те, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, а також інших зазначених у цій нормі осіб, не означають, що таке судове засідання не може відбутися без потерпілого, в даному випадку потерпілих або їх представника - адвоката ОСОБА_15 , оскільки, як прямо передбачено ст. 325 цього Кодексу, питання про можливість чи неможливість проведення судового розгляду без потерпілого (потерпілих) вирішується на стадії судового розгляду, а не підготовчого провадження.
З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для повернення обвинувального акту прокурору, через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року про повернення прокурору м. Києва обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0000047 від 27.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , необхідно скасувати, з призначенням, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000047 від 27.01.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України повернуто прокурору м. Києва скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/310/2020

Категорія: ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ст. 257 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_17

Доповідач - суддя ОСОБА_1