ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 201/9219/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/215/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадження №0000266,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням Дніпровського апеляційного суду,

скаржника ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням Дніпровського апеляційного суду,

захисника адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції з приміщенням Дніпровського апеляційного суду.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року, якою останньому відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на дії та бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадження №0000266.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені вимоги ОСОБА_6 не входять до переліку, визначеного ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати певних уповноважених осіб скасувати запобіжний захід щодо нього у вигляді застави та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 02 серпня 2019 року до прокуратури Дніпропетровської області ним подано клопотання про звернення до слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про скасування запобіжного заходу, а у випадку відмови обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки.
У зв`язку із тим, що у строк, передбачений ст.220 КПК України, відповіді на клопотання він не отримав, то звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.
Проте, ухвалою слідчого судді від 12 серпня 2019 року йому відмовлено у відкритті провадження за його скаргою.
Дану ухвалу слідчого судді апелянт вважає незаконною та обґрунтованою з ознаками неправосудності, неповноти судового розгляду, за невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді; скаржника ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.ст.110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, прийнята слідчим суддею ухвала вказаним вимогам закону не відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, у тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За змістом кримінального процесуального законодавства, бездіяльність, яка може бути оскаржена відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, за змістом якої, окрім іншого, він не погоджується із бездіяльністю прокурора яка полягає в тому, що не розглядається його клопотання щодо вирішення питання про зміну запобіжного заходу щодо нього.

Згідно з вимогами ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Отже, вказаною статтею прямо передбачено, що клопотання відповідного учасника провадження має бути розглянуто слідчим або прокурором у визначений законом строк (не більше трьох днів) та про результати розгляду клопотання повинно бути повідомлено особу, яка заявила клопотання.

Якщо вказані дії не здійсненні у визначений законом строк, то особа, що заявила клопотання, вправі оскаржити таку бездіяльність відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя не з`ясував належним чином суть поданої ОСОБА_6 скарги та дійшов передчасного висновку про те, що у скарзі не міститься питань, вирішення яких відноситься до компетенції слідчого судді.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому, на підставі ст.ст.407, 409, 412 КПК України - підлягає скасуванню.
Оскільки скарга ОСОБА_6 слідчим суддею по суті не розглядалась, а розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за скаргою в суді першої інстанції.
В ході нового розгляду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі і прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2019 року, якою ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на дії та бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадження №0000266, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Дата документу 10.03.2020 Справа № 201/9212/19