Справа № 496/3910/19
Провадження № 1-кп/496/135/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 06.11.2018 року Приморським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.186 КК України, строком до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком в 2 роки,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3, ст. 15, ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 30.08.2019 року, близько 17 години 00 хвилин, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи повторно маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами потрапив на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .
Далі, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, зірвавши навісний замок проник до сараю поруч із будинком, взявши металевий напильник, зірвав навісний замок на вхідних дверях будинку, проник в приміщення будинку, де таємно заволодів посилювачем звуку із трьома музичними колонками, які знаходились в кімнаті на підлозі та належать ОСОБА_6 .
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, проник до сараю, який знаходився поруч із будинком за адресою: АДРЕСА_3 , обравши предметом свого злочинного посягання бензопилу оранжевого кольору "Урал", вартістю 800 гривень, яка належить ОСОБА_6 , якою ОСОБА_5 таємно заволодів.
Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.

Крім цього, встановлено, що 16.09.2019 р., близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми, особами переліз через металевий паркан зазначеного домоволодіння та потрапив на його подвір`я. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами через вікно потрапив до будинку, де до поліетиленового мішку зібрав відрізки металу та поверхню чугуної плити поклав біля вікна.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 взявши металевий відрізок зірвав навісний замок з вхідних дверей та проник до підвального приміщення, але не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як на місці був затриманий сусідами потерпілого ОСОБА_7 . Таким чином ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 300 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує:

-за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення;

-ч. 3, ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Згідно висновку досудової доповіді, зазначено, що виходячи з того, що ризик вчинення повторного злочину високий, ризик для суспільства високий, але враховуючи спосіб життя обвинуваченого, скоєння повторного злочину в період іспитового строку, органи пробації не розглядають можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується як особа на яку скарг не надходило, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, також суд враховує той факт, що ОСОБА_5 раніше судимий, судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та в період іспитового строку скоїв інші злочини.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, зазначені вище, а також наведені вище характеризуючи данні обвинуваченого суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання ОСОБА_5 повинно бути призначено за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки ОСОБА_5 скоїв новий злочин до відбуття покарання, яке було призначено вироком Приморського районного суду м. Одеса від 06.11.2018 року у вигляді4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання строком на 2 роки.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - не підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_5 за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеса від 06.11.2018 року, і остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою, під час досудового розслідування та судового розгляду у період з 23.09.2019 року до 14.02.2020 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі: СПВ пальця руки, 1 фрагмент долоні руки, 1 металевий напильник, 2 фрагменти СПВ пальців рук знищити; посилювача звуку разом з 3 колонками, 2 навісні замки, чавуну поверхню плити від пічки у білому полімерному мішку, фрагмент арматури, навісний замок, бензопилу оранжевого кольору «Урал» повернути власникам за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1570 гривень.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду від 09, 10, 13 19 вересня 2019 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1