Справа № 936/201/20
Провадження № 1-кс/936/43/2020
У Х В А Л А

26.03.2020 року смт Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника фактичного володільця майна- адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 15.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

в с т а н о в и л а :

Прокурор Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 16.03.2020 року звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 15.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В заявленому клопотанні зазначено, що 14.03.2020 року о 12.27 годині в черговій частині Воловецького ВП зареєстровано повідомлення працівників патрульної поліції про те, що 14.03.2020 року о 12- 00 годині на стаціонарному посту в с.Нижні Ворота Воловецького району ними було зупинено мікроавтобус марки "Opel Movano"номерний знак НОМЕР_1 під керкванням громадянина ОСОБА_5 , який перевозив посуд та надав документи, які викликали сумнів у їх достовірності.

15.03.2020 року відомості про дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000051 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

14.03.2020 рокув ході огляду місця на автодорозі Київ-Чоп на 717 км біля стаціонарного поста с.Нижні Ворота Воловецького району було вилучено автомобіль марки "Opel Movano" номерний знак НОМЕР_1 з вантажем, користувачем якого є ОСОБА_5 , який в ході огляду добровільно надав свідоцтво про реєстрацію зазначеного вище транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки "Opel Movano" номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами по даному кримінальному провадженню, автомобіль та вантаж є засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, з метою проведення повного, всебічного, неупередженого, об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб, вантаж, який знаходиться у фургоні та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які були тимчасово вилучені в ході огляду місця події.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, наведених у такому. Зазначив, що слідчим СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області здійснено перекваліфікацію кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні з ч.1 ст.358 КК України на ст.198 КК України.

Представник фактичного володільця майна- адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, вважає його безпідставним та необгрунтованим.

Заслухавши доводи прокурора, адвоката, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя прийшла наступного висновку.

Згідно з ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з витягу з ЄРДР №0000051 обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України стосуються того, що 14.03.2020 року о 12.27 годині в черговій частині Воловецького ВП зареєстровано повідомлення працівників патрульної поліції про те, що 14.03.2020 року о 12- 00 годині на стаціонарному посту в с.Нижні Ворота Воловецького району ними було зупинено мікроавтобус марки "Opel Movano" номерний знак НОМЕР_1 під керкванням громадянина ОСОБА_5 , який перевозив посуд та надав документи, які викликали сумнів у їх достовірності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно не містить обгрунтування мети та підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна у відповідності до вимог ст.170, 171 КПК України.

Твердження прокурора про те, що транспортний засіб та вантаж у ньому є засобом вчинення злочину не містить жодної конкретизації в контексті диспозиції ч.1 ст.358 КК України.

В матеріалах кримінального провадження №0000051 наявна постанова слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_7 про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.358 КК України на ст.198 КК України.

Проте, відсутність в даному процесуальному документі одного з його обов`язкових реквізитів, а саме- дати складання, викликає сумнів у достовірності такого документа та не може вважатися належним та допустимим доказом для обгрунтування підстав заявленого клопотання.

Крім цього, в клопотання відсутній перелік вантажу, що належить арештувати, його вид, кількість, тощо, що свідчить про невиконання прокурором вимог п.2 ч.2 ст.171 КПК України.

У порушення вимог передбачених ст. 170 КПК України прокурор у клопотанні не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та вантажу.

Не вмотивовано прокурором і доводи про те, що лише шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні буде проведено повне, всебічне, неупереджене та об`єктивне досудове розслідування, а також про те, що обмеження власника майна у користуванні, володінні та розпорядженні ними буде відповідати завданням кримінального провадження, не призведе до порушення прав фізичних чи юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні слід відмовити.

У відповідності до положення ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.170-172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 15.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - відмовити.

У відповідності до ч.3 ст.173 КПК України негайно повернути ОСОБА_5 все тимчасово вилучене майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено о 16-30 годині 26.03.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1