ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0004897 від 12.09.2017р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Клин Московської області Росії, громадянина України, освіта вища, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.164КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 02.09.2013 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2013року і до досягнення повноліття дитини.

Виконання даного рішення було покладено на Богунський відділ державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

У невстановлений день та час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати аліментів, реалізуючи який ОСОБА_4 в період з вересня 2016року і до вересня 2017року, маючи змогу заробляти гроші та сплачувати аліменти, будучи неодноразово попередженим працівниками Богунського ВДВС про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а саме на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , що виразилось в тому, що обвинувачений заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості для офіційного працевлаштування не перебував, працюючи неофіційно, приховував доходи від щомісячних заробітків від Богунського ВДВС, ні матеріально, ні продуктами, ні будь-якими цінними подарунками донці не допомагав та допустив заборгованість в період часу з 01.09.2016року по 01.09.2017року зі сплати аліментів на загальну суму 4836грн 30 коп.

Своїми умисними діями, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що дійсно, згідно рішення суду зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 . В період часу з 01.09.2016 року по 01.09.2017 року не сплачував аліменти, до дитини не приходив, на обліку в центрі зайнятості не перебував, працював неофіційно. На даний час також працює неофіційно, але намагається сплачувати аліменти.

Потерпіла пояснила, що бувший чоловік з 01.09.2016 року по 01.09.2017 року не платив аліменти на утримання доньки, нічим не допомагав, зараз частково сплачує аліменти. Просила суворо не карати обвинуваченого.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.3 ст.12КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю. Цю обставину суд визнає як таку, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 як особа характеризується посередньо по місцю проживання, не працює, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому не суворого покарання, згідно висновку фахівця органу пробації виправлення обвинуваченого, який має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, можливе без застосування покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання за цим законом 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1