Номер провадження: 11-сс/813/1847/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2019 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 188, ч. 3 ст. 287 КК Республіки Молдова,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом першої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 188, ч. 3 ст. 287 КК Республіки Молдова.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що 10.07.2006 року ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_12 , поблизу ферми у с. Талмаза р-ну Штефан Воде, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинили злісне хуліганство та розбій відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на неповнолітньої ОСОБА_15 .

Рішенням Колегії по кримінальним справам Апеляційної палати Кишиніва від 16.10.2007 року, вирок від 06.09.2006 року скасований, справа переглянута та проголошено нове рішення, відповідно до якого ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 188 та ч. 3 ст. 287 КК Республіки Молдова, йому призначено покарання у вигляді 8 та 5 років позбавлення волі, відповідно; до призначеного покарання приєднана невиконана частина покарання за вироком суду Штефан Воде від 04.05.2004 у вигляді 6 місяців тюремного ув`язнення, та ОСОБА_11 остаточно засуджений до 9 років позбавлення волі.

Судом першої інстанції враховано тяжкість покарання, яке належить відбувати ОСОБА_11 на території Республіки Молдова (позбавлення волі строком на 9 років), а також ті обставини, що він не перший рік переховується від суду, існує реальний ризик того, що ОСОБА_11 , перебуваючи на свободі, намагатиметься уникнути видачі, та як наслідок переховуватиметься від компетентних органів України, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

31.10.2019 р. захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій захисник, посилаючись на необґрунтованість та незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, яка підлягає скасуванню з таких підстав:

1) ОСОБА_7 не був обізнаний про наявність вироку;

2) судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_7 не мав наміру переховуватись, він одружився на території України, отримав картку платника податків України, перетинав кордони Молдови, Білорусії, Російської Федерації.

3) судом не прийнято до уваги сімейний стан ОСОБА_7 , а також те, що на його утриманні перебуває 4 річний син, він має постійне місце проживання у м. Одесі.

4) прокурором було порушено вимоги ст. 584 КПК України, а саме, матеріали, надані до клопотання про екстрадиційний арешт, не перекладені на державну мову.

Посилаючись на такі доводи, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2019 р., скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити.

Натомість прокурор заперечував проти вимог захисника та просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до норм ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України екстрадиційний арешт застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали, в тому числі і ті, що стосуються даних про особу ОСОБА_7 , на підставі чого дійшов обґрунтованого рішення щодо того, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі.

Слідчий суддя районного суду зазначив, що метою і підставами застосування екстрадиційного арешту по відношенню до ОСОБА_7 , який не є громадянином України, є запобігання спробам ухилитись від правоохоронних органів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Колегії по кримінальним справам Апеляційної палати Кишиніва від 16.10.2007, вирок від 06.09.2006 року скасований, справа переглянута та проголошено нове рішення, відповідно до якого ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 188 та ч. 3 ст. 287 КК Республіки Молдова, йому призначено покарання у вигляді 8 та 5 років позбавлення волі, відповідно; до призначеного покарання приєднана невиконана частина покарання за вироком суду Штефан Воде від 04.05.2004 року у вигляді 6 місяців тюремного ув`язнення, та ОСОБА_11 остаточно засуджений до 9 років позбавлення волі.

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_11 на території Республіки Молдова відповідають злочинам, передбаченим ч. 2 ст. 187 та ч. 4 ст. 296 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Строки давності виконання обвинувального вироку, відповідно до ст. 80 КК України не спливли.

До Міністерства юстиції України надійшов запит Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_7 для приведення у виконання ухвали Апеляційної палати Кишинів від 16.10.2007 року.

При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_7 .

Вивчивши матеріали екстрадиційної перевірки слідчий суддя не знаходить в матеріалах справи та в поясненнях учасників процесу підстав для звільнення ОСОБА_11 з-під варти і застосування до нього іншого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість покарання, яке належить відбувати ОСОБА_11 на території Республіки Молдова (позбавлення волі строком на 9 років), а також ті обставини, що він не перший рік переховується від суду, існує реальний ризик того, що ОСОБА_11 , перебуваючи на свободі, намагатиметься уникнути видачі, та як наслідок переховуватиметься від компетентних органів України, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується апеляційний суд, з врахуванням конкретних обставин справи та даних про особу, є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя дотримався вимог ст. 584 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа, перевірений запит компетентних органів Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_7 , екстрадиційний арешт застосовано в межах строків, передбачених ч.10 ст.584 КПК України.

Доводи ОСОБА_7 , та його захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неспроможними, оскільки, як вірно зробив висновок слідчий суддя, враховуючи можливість застосування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років, а також ті обставини, що ОСОБА_7 не перший рік переховується від суду, існує реальний ризик того, що, перебуваючи на свободі, останній намагатиметься уникнути видачі, та як наслідок переховуватиметься від компетентних органів України.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 одружений з громадянкою України а також те, що на його утриманні перебуває 4 річний син, він має постійне місце проживання у м. Одесі, на законних підставах перебуває на території України, апеляційний суд враховує, проте вказане не доводить, що застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну поведінку останнього.

Порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 583, 584 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2019 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 188, ч. 3 ст. 287 КК Республіки Молдова залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4