Провадження № 11-cc/824/860/2020 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року, якою скаргу на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим повернено особі, яка її подала,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року скаргу на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим повернено особі, яка її подала.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що згідно наказу директора Державного бюро розслідувань від 11.11.2019 №310 визначено основні місця розташування підрозділів досудового розслідування слідчих відділів Центрального апарату Державного бюро розслідувань, в тому числі і другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань, за адресою: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26 (7 поверх), що знаходиться у Печерському районі міста Києва.
Отже місцем знаходження органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань, рішення якого оскаржує заявниця, визначено адресу: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26 (7 поверх), тобто у Печерському районі м. Києва, що поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.
При цьому доводи заявниці про те, що відповіді слідчого та його процесуальні рішення надруковані на бланку, де зазначена адреса: м. Київ, вул.. С.Петлюри, 15, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва, така саме адреса зазначена на конвертах для поштових відправлень, а також про те, що слідчий працює за цією ж адресою, не суперечить змісту вказаного вище наказу №310 від 11.11.2019, однак не свідчить про те, що орган досудового розслідування, яким здійснюється кримінальне провадження №0000959, розташований за вказаною адресою у межах юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року про повернення скарги ОСОБА_7 на постанову про відмову у визнанні потерпілою скасувати та постановити нову ухвалу якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчим суддею допущено істотне порушення кримінального процесуального закону та не правильно застосовано процесуальний закон. Крім цього, апелянт зазначає, що процесуальне рішення у кримінальному провадженні №0000959, яке оскаржене ОСОБА_7 слідчому судді, винесене слідчим за місцем проведення досудового розслідування за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 15 тобто досудове розслідування проведене та рішення прийнято на території Шевченківського району м. Києва, а тому у слідчого судді були відсутні підстави для повернення скарги без розгляду.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у відмові у визнанні ОСОБА_7 потерпілою.
Рішення про повернення ОСОБА_7 скарги на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань слідчий суддя мотивував тим, що дана скарга не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва, як така, що подана із порушенням правил територіальної підсудності.
На думку колегії суддів, цей висновок слідчим суддею, зроблений на підставі неправильного тлумачення положень КПК України, що призвело до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Так, ні положеннями § 1 Глави 26 КПК України, який регламентує оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, ні іншими положеннями Глави 26 КПК України не визначено територіальної підсудності розгляду скарг, які подаються в порядку § 1 Глави 26 КПК України.
Для вирішення цього питання колегія суддів вважає за необхідне, за аналогією закону застосувати ті норми КПК України, які регулюють подібні правовідносини. Такою нормою є ч.2 ст. 132 КПК України яка визначає територіальну підсудність розгляду клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та відповідно до якої зазначені клопотання розглядаються судом у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим ототожнення в даному випадку понять «місце знаходження органу досудового розслідування» та «місце реєстрації юридичної особи». Під місцем знаходження органу досудового розслідування необхідно розуміти фактичне місце знаходження цього органу, слідчих цього органу, проведення слідчих дій, тощо. Таке місце знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Факт місця знаходження органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань саме за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15 (Шевченківський район м.Києва) підтверджується: інформацією на офіційному веб-сайті ДБР, згідно якої адресою для листування та для направлення запитів на публічну інформацію є АДРЕСА_1 ; довідником установ ДБР, що належать до сфери його управління розміщеному у Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, відповідно до якого керівництво ДБР та органи досудового розслідування Центрального апарату ДБР мають адресу М.Київ, вул.Симона Петлюри,15 ; копіями відповідей на запити та заяви ОСОБА_7 та інш., на яких зазначена адреса органу досудового розслідування Державного бюро розслідувань за адресою м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15.
Наведене дає підстави стверджувати те, що скарга ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань повинна розглядатися саме у Шевченківському районному суді м. Києва.
За таких обставин ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року про повернення зазначеної скарги не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали за цією скаргою - направленню до Шевченківського районного суду м. Києва для виконання вимог ст.ст. 306, 307 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2019 року, якою скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, повернуто особі, яка її подала, скасувати.
Матеріали за скаргою ОСОБА_7 направити до Шевченківського районного суду м. Києва для виконання вимог ст. 306, 307 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

_______________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5