1Справа № 335/4037/20 1-кс/335/2547/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000179 від 05.05.2020.

Доводи клопотання.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та з невстановленою в ході досудового розслідування особою які, розділяючи злочинні погляди ОСОБА_5 про швидке і незаконне збагачення за рахунок спільного вчинення корисливих злочинів, погодились на вчинення злочину.

З цією метою, 22.04.2020 приблизно о 14 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, неподалік будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на вимагання, з корисливих мотивів, представившись працівниками поліції, під вигаданим приводом та з погрозою фізичного насильства, висунули ОСОБА_8 незаконні вимоги щодо передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів США за не притягнення його кримінальної відповідальності за ніби то незаконний збут наркотичних засобів.

З метою досягнення злочинної мети та подолання спротиву потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нанесли йому чисельні удари руками в область тулубу, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експерти №151-М від 13.05.2020 завдали ОСОБА_8 забій правої нирки, що кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я та синці грудної клітки, що кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 силоміць відвели ОСОБА_8 до автомобіля, MAZDA CX-7 д.н.з. НОМЕР_1 який перебував у користуванні ОСОБА_5 . У цей час до них приєднався невстановлений в ході досудового розслідування член злочинної групи. Під час руху автомобіля ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, почали висувати вимоги ОСОБА_8 передати їм грошові кошти шляхом погроз насильства над потерпілим та примусили його передати їм банківську картку «Монобанк» НОМЕР_2 і повідомити пін-код. Направившись до банкомату «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Мелітополь, пр. 50 річчя Перемоги, буд. 22/1, ОСОБА_7 перевів у готівку з банківської картки потерпілого грошові кошти у сумі 9045 гривень та у банкоматі «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Мелітополь, вул. Університетська, буд. 2 перевів у готівку грошові кошти у сумі 3216 гривень.

Не зупиняючись на досягнутому, учасники злочинної групи відвезли ОСОБА_8 до кафе «Сіті», розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Героїв України, буд.34, де повторно висунули незаконні вимоги про передачу ним грошових коштів у сумі 2000 доларів США на наступний день за нібито не притягнення до кримінальної відповідальності та відпустили з автомобіля.

За даним фактом 05.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000179 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

01.06.2020 кваліфікація злочину змінена на ч. 3 ст. 189 КК України.

02.06.2019 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 189 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати свідків, потерпілих або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторони обвинувачення.
Прокурор клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, та підтверджують наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення просила задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Доводи сторони захисту.
Адвокат підозрюваного проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечувала, просила обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав наведені захисником доводи.

Оцінка та висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом впізнання проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_5 як співучасника вимагання; протоколом впізнання проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_7 як співучасника вимагання; висновком судово-медичної експертизи №151-м від 13.05.2020 згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження, що кваліфікуються, як легкі, що спричинили короткочасний (понад, але не більше 21 дня) розлад здоров`я та легкі тілесні ушкодження; показаннями свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання проведеного за участі свідка ОСОБА_9 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 як співучасника вимагання; протоколом впізнання проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_7 , як співучасника вимагання; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом впізнання проведеного за участі свідка ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав ОСОБА_5 як співучасника вимагання; протоколом впізнання проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав ОСОБА_7 , як співучасника вимагання; іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, про які зазначено у клопотанні.

Судом встановлено, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 належить до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення. До зазначеного висновку слідчий суддя дійшов враховуючи посилання слідчого на те, що на теперішній час не виявлені та не вилучені усі об`єкти та речі, що мають та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки вони можуть зберігатися у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування

Окрім того, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення з погрозою насильства, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, переконливими слідчий суддя вважає надані стороною обвинувачення доводи щодо існування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілого та інших підозрюваних, у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя також враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час є висока ймовірність того, що ОСОБА_5 , не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, потерпілими іншими підозрюваними, яким відомі обставини вчинених ним злочинів(які вже допитані у кримінальному провадженні та які можуть бути встановлені в ході досудового розслідування), буде здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності.

Доводи сторони обвинувачення про існування іншого ризику, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеним, оскільки сама по собі наявність цього та інших кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 , не може свідчити про ймовірність вчинити інше кримінальне правопорушення, так як стосуються минулих подій, до часу обрання запобіжного заходу. Проте, можуть у цілому характеризувати особу та її здатність дотримуватись правових приписів.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про його причетність до інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи дані про особу, наявність вищенаведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Позитивних характеристик підозрюваного, на які посилається сторона захисту заявляючи клопотання про застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 недостатньо для доведення того, що ОСОБА_5 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

З цих підстав на переконання слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою належить задовольнити.

Виходячи з вимог ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного строком до 02.08.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, який слід обчислювати з 05.06.2020 року з моменту постановлення ухвали .

Щодо розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Слідчий суддя також враховує високий ступінь небезпеки злочину, керуючись ч. 3,4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав та свобод (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.08.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування

Строк тримання під вартою підозрюваного, рахувати з 05.06.2020 року, з дня постановлення ухвали.

Встановити строк дії даної ухвали до 02.08.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1