Справа № 579/1169/19
Провадження № 1-кп/589/290/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000221 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулиголово Кролевецького району Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.09.1993 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ст. 42, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі;

21.08.1995 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 140 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі;

03.07.2002 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

25.10.2005 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

29.05.2013 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

20.03.2017 р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі;

04.08.2017р. Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців обмеження волі;

08.05.2018р. Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В один з днів лютого 2017 року ОСОБА_5 перебував в будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, він, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника будинку ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу здійснив крадіжку належного ОСОБА_6 газового балону об`ємом 40 л, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/280 від 31.01.2019р. 342,00 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину та розпорядився цим майном на власний розсуд. Таким чином в результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 342,00 грн.

Окрім цього, 02.05.2017 в період з 9 год. по 10 год. ОСОБА_5 перебував на території домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, він, діючи з корисливих мотивів, повторно, таємно, скориставшись відсутністю власника домогосподарства ОСОБА_7 , через незачинені ворота проник до гаражу, розташованого на території даного домогосподарства, звідки здійснив крадіжку належного ОСОБА_7 електродвигуна 3-х фазного на 380 В, потужністю 3,5 кВт, 3500 об/хв., вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1772е від 31.05.2017р. 1025,00 грн. Після чого з викраденим майном ОСОБА_5 залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином в результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1025,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаних злочинів, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння злочинів, наведені у обвинувальному акті. Пояснив, що в один з днів лютого 2017 року зайшов в будинок по АДРЕСА_2 (номер не пам`ятає), щоб переночувати, а коли виходив з будинку, то викрав з веранди газовий балон, який погрузив на металеву тачку та вивіз. Після чого він балон і тачку продав, виручивши близько 400 грн. Щодо другого злочину пояснив, що на початку травня 2017 року вранці біля 9 години зайшов до свого знайомого ОСОБА_7 , але дома у останнього нікого не було. Тоді ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю господаря, із гаражу, який був відчинений, викрав електричний двигун та здав його на пункт прийому металобрухту біля залізничного вокзалу.

Обвинувачений не оспорював вартості викраденого майна, не заперечував вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства.

Потерпілі, кожен окремо, звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їхньої участі, зазначили, що матеріальних претензій до обвинуваченого не мають, щодо міри покарання позиції не висловили.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаним з проникненням до приміщення, вчиненими повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з який є середньої тяжкості, а другий - тяжкий, а також дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працював, неодружений, проживає з батьками, утриманців не має. Обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря психіатра, проте перебуває на обліку у лікаря нарколога з синдромом залежності від алкоголю. ОСОБА_4 неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення корисливих злочинів проти власності. За місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджено стороною обвинувачення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, наявність однієї обтяжуючої та двох пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 заслуговує покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, а за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням викладеного, враховуючи кількість злочинів, що входять до сукупності, відсутність тяжких наслідків від цих злочинів (про що свідчить у тому числі і відсутність з боку потерпілих матеріальних претензій до обвинуваченого), за правилами ст.70 КК України ОСОБА_4 , слід призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців.

Остаточно призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2018р. ОСОБА_4 засуджено вироком Буринського районного суду Сумської області ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 353, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців.

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи, що злочини, передбачені ч. 2 ст. ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив до постановлення вказаного вище вироку, приймаючи до уваги кількість злочинів, які утворюють реальну сукупність, разом з тим обставини їх вчинення, відсутність тяжких наслідків, суд вважає необхідним шляхом поглинання покарання, призначеного за дані злочини, покаранням, призначеного вироком Буринського районного суду Сумської області від 08.05.2018р., остаточно визначити підсудному за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком з 20.09.2017р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) та правового висновку ВП ВС у справі № 663/537/17 від 29 серпня 2018 року обвинуваченому слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.10.2019 р. (день постановлення ухвали про тимчасове залишення обвинуваченого в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження) по день постановлення цього вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Буринського районного суду Сумської області від 08.05.2018р., ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки і 6 місяців.

Строк відбування покарання рахувати з 20.09.2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 17.10.2019 р. по 31.01.2020р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 725 грн 61 к. за проведення експертиз № 19/119/11-1/280е та № 19/119/9-3/1772е.

Речові докази: металевий візок зеленого кольору, диски якого пофарбовані в червоний колір, який зберігається на штраф-майданчику Кролевецького ВП ГВП ГУНП в Сумській області, а також газовий балон червоного кольору, об`ємом 40 л, який перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кролевецького ВП ГВП ГУНП в Сумській області, - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1