У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/8124/19

№ 1-кс/183/2873/19

26 грудня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.12.2019 року за № 0002204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що 18.12.2019 року приблизно о 19.10 годині водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі, розташованій по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області, зі сторони вул. Спаська в напрямку вул. Гетьманська, де в районі будинку № 68 по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо по відношенню руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Відомості про кримінальне правопорушення 19.12.2019 року слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

18.12.2019 року в ході проведення огляду місця події був вилучений автомобіль «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 14.04.2004 року Дніпропетровським МРЕВ-2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , користувачем вказаного автомобіля є ОСОБА_4 .

Автомобіль вилучено на територію Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул. М. Головко, 19, м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

19.12.2019 року автомобіль «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу - автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Оскільки автомобіль «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ньому будуть проводитися судово-автотехнічна експертиза та судова експертиза технічного стану автомобіля, а фактичним власником транспортного засобу ОСОБА_4 є особою, яка заінтересована у результатах розслідування даного кримінального провадження, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт автомобіля у даному кримінальному провадженню є необхідним.

В судове засідання слідчий ОСОБА_2 та прокурор ОСОБА_3 не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином. Слідчий суддя вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши надані слідчим докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту на речові докази, вважає, що підстав, зазначених у клопотанні, немає, оскільки не зазначено на якій підставі ОСОБА_4 користується та відповідно до клопотанням, є фактичним власником автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 14.04.2004 року Дніпропетровським МРЕВ-2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, належить ОСОБА_6 , а тому клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 19.12.2019 року за № 0002204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1