Справа № 629/2469/19
Номер провадження 1-кп/629/111/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000364 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.08.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 01.03.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ст.. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі; звільнений 04.10.2013 року Дергачівським районним судом з заміною на виправні роботи, невідбуте покарання 1 рік 4 місяців 9 діб; 02.02.2015 року звільнений Дергачівським районним судом умовно-достроково від відбування покарання за вироком від 01.03.2010 року Жовтневого районного суду м. Харкова, зміненого за ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26.09.2013 року;
- 19.12.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

05 березня 2019 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить його бабусі ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на крадіжку кредитної банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк», яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , та відповідно до Постанови Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являється офіційним документом.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою використання вказаної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з гаманця ОСОБА_6 таємно викрав кредитну банківську картку № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» та покинув місце скоєння злочину.
Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, з використанням кредитної банківської картки № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк», яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , 05 березня 2019 року, в період з 18 години 03 хвилини до 18 години 05 хвилин із банкомату «ПриватБанк», що розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Слобожанська, 12а, тричі зняв грошові кошти, загальною сумою 8600 гривень, таємно викравши їх у такий спосіб, які обернув на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 15 березня 2019 року о 14:00 годині, ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить його бабусі ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на крадіжку кредитної банківської картки «Універсальна» № НОМЕР_1 , та банківської картки для виплат № НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», які є засобом доступу до банківських рахунків на ім`я ОСОБА_6 та відповідно до Постанови Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» являються офіційним документом.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою використання вказаних банківських к5арток для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку на ім`я ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу з гаманця ОСОБА_6 таємно викрав кредитну банківську картку № НОМЕР_2 та банківську картку для виплат № НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк» та покинув місце скоєння злочину.
Крім того, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, з використанням кредитної банківської картки № НОМЕР_1 та банківської картки для виплат № НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк», які є засобом доступу до банківських рахунків на ім`я ОСОБА_6 , 15 березня 2019 року о 14 годині 26 хвилин із банкомату «ПриватБанк», що розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, м-н, буд. 2, зняв грошові кошти з кредитної картки № НОМЕР_1 в сумі 800 гривень, та о 00 годині 28 хвилин 16 березня 2019 року розрахувався за послуги розваг GRAY*GAMES, перерахувавши з вказаної банківської картки грошову суму в розмірі 200 гривень, а в період з 20 години 28 хвилин по 20 годину 29 хвилин із банкомату «ПриватБанку», що розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, м-н, буд. 2, двічі зняв грошові кошти на загальну суму 5000 гривень, таємно викравши їх у такий спосіб, які обернув на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищевказану суму.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що має претензії до обвинуваченого, оскільки гроші, які він викрав їй не повернуті, міру покарання призначити на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні злочинів визнав та пояснив у судовому засіданні, що щиро кається у скоєних ним злочинах. Також пояснив, що дійсно скоїв злочини при зазначених обставинах, а саме 05 березня 2019 року, приблизно о 17:00 годині, він перебував в квартирі своєї бабусі ОСОБА_6 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де з гаманця ОСОБА_6 викрав належну їй кредитну банківську картку № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» та покинув місце скоєння злочину. Також вказав, що дійсно з використанням кредитної банківської картки № НОМЕР_2 АТ КБ «ПриватБанк» він 05 березня 2019 року, в період з 18 години 03 хвилини до 18 години 05 хвилин із банкомату «ПриватБанк», що розташований за адресою: Харківська область, м. Лозова, смт. Панютине, вул. Слобожанська, 12а, тричі знімав грошові кошти, на загальну суму 8600 гривень, які обернув на свою користь. Крім того, 15 березня 2019 року о 14:00 годині він перебував в квартирі своєї бабусі за вищевказаною адресою, де з гаманця ОСОБА_6 викрав належну їй банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_1 , та банківську картку для виплат № НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк». Пояснив, що дійсно 15 березня 2019 року о 14 годині 26 хвилин із банкомату «ПриватБанк», що розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, м-н, буд. 2, зняв грошові кошти з кредитної картки № НОМЕР_1 в сумі 800 гривень, та о 00 годині 28 хвилин 16 березня 2019 року розрахувався за послуги розваг GRAY*GAMES, перерахувавши з вказаної банківської картки грошову суму в розмірі 200 гривень, а в період з 20 години 28 хвилин по 20 годину 29 хвилин із банкомату «ПриватБанку», що розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, смт. Краснопавлівка, м-н, буд. 2, двічі зняв грошові кошти на загальну суму 5000 гривень, які обернув на свою користь.
Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.
Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документу та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даних кримінальних правопорушень і підлягає покаранню.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини невеликої та середньої тяжкості.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню спеціальну освіту, розлучений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно.
Обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився для участі у підготовці досудової доповіді.
Оцінка виявила високі ризики вчинення повторного кримінального правопорушення і може відбутися у будь-який момент, зважаючи на значну кількість криміногенних факторів ризику.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.
Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення/обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , висновку органу пробації, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочинів та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в місцях позбавлення волі і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
При призначенні покарання по сукупності злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначив покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Оскільки, ОСОБА_3 вчинив даний злочин в період відбування покарання, призначеного йому вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт і на час винесення даного вироку не відбув покарання у виді 85 годин громадських робіт, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України і за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року, при цьому суд керується ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавленню волі відповідають 8 годин громадських робіт, таким чином 85 годин громадських робіт це 10 днів позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання працівниками поліції, тобто з 08 січня 2020 року, згідно протоколу № 01/86 затримання особи, на підставі ухвали суду про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Витрати на залучення експертів та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України та піддати його покаранню:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі,
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, приєднати не відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.12.2017 року, застосувавши при цьому положення ст. 72 КК України, а саме 10 днів позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 років 10 днів позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання працівниками поліції, тобто з 08 січня 2020 року, згідно протоколу № 01/86 затримання особи, на підставі ухвали суду про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1