Справа № 694/1654/18
Провадження №1-кп/694/52/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
10.02.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженки с.Квітки,Корсунь-Шевченківського району,Черкаської області,
українки,громадянки України,з середньою освітою,розлученої,на утриманні
неповнолітніх дітей немає,зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1 ,не працюючої,
фактично проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2 ,раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 ,29.05.2018 року близько 21.50 год. в м.Звенигородка Черкаської області,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в житловій квартирі АДРЕСА_3 в якій вона проживала із співмешканцем ОСОБА_6 ,на грунті раптово виниклих неприязних відносин із останнім,під час сімейної сварки,з метою спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень,шляхом нанесення одного удару кухонним ножем в область живота,спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням брижі сигмо видної кишки,які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-9-01/197 від 16.07.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Таким чином,своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ст.121 ч.1 КК України-умисне тяжке тілесне ушкодження,тобто умисне тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння..
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнала повністю і суду пояснив,що дійсно,29.05.2018 року зранку її співмешканець ОСОБА_6 з яким вона проживала за адресою АДРЕСА_4 кудись пішов,а повернувся вже в обідній час і приніс горілки 1 л,яку вони випили разом.Після чого вони разом пішли до місця проживання його матері,щоб допомогти висадити розсаду помідорів та перцю.На городі почав до неї чіплятися та зачіпати її,але вона пішла до місця проживання ОСОБА_6 ,ввечері він повернувся і знову приніс горілки, вони знову її разом розпили,а потім хотів вступити з нею в інтимні стосунки,але вона йому відмовила,він її схопив руками,але вона на тумбочці схопила ножа кухонного і нанесла один удар ножем в ліву сторону живота (всі події відбувалися у великій кімнаті по місцю проживання потерпілого близько 22.00 год.,точного часу не пам`ятає,оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння),потім ножа вийняла з живота потерпілого та пішла з будинку,коли йшла по дорозі викинула ножа у город сусідам, прийшла до місця проживання свого колишнього співмешканця ОСОБА_7 ,який проживає за адресою АДРЕСА_2 ,з яким на даний час і проживає,але його вдома не було.І вона пішла до свого колишнього чоловіка ОСОБА_8 ,який проживає за адресою АДРЕСА_5 ,поговоривши з ним деякий час,вона пішла до місця проживання ОСОБА_9 ,яка проживає в АДРЕСА_6 і близько 23.50 год. її від неї приїхали і забрали у відділ поліції працівники поліції.
В скоєному щиро кається та просить суд її суворо не карати ,так як відповідні висновки для себе зробила і стала на шлях виправлення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився надавши суду письмову заяву про розгляд
справи у його відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.При вирішенні питання відносно міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , просить суд призначити не пов`яз ану з реальним відбуттям покарання.
Відповідно до ст..325 КПК України та за ухвалою суду справа розглядається у відсутності потерпілого ОСОБА_6 .
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує її дії за ч.1 ст.121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження,тобто умисне тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винної, яка ніде не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ПоперешнякТ.В. покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.
Суд враховує, як пом`якшуючі вину обставини, а також те, що потерпілий ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 немає,міру покарання просить обрати до обвинуваченої не пов`язаної з реальним позбавленням волі,а тому за доцільним суд, вважає, на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробовуванням.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, однак з урахуванням тяжкості злочину та особи винної, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити її покарання із застосуванням ст.75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити її покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо остання протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п.1,2 ч.1ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи..
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні,а саме:-два мобільні телефони марки Nokia 5230 та S-TELLSI-02,а також кухонний ніж повернуті під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_6 -залишити потерпілому після вступу вироку в законну силу;
-два сліди пальців рук в сейф пакеті №3718658 та ДК на ОСОБА_6 в сейф пакеті №3718659,які згідно квитанції про приймання речових доказів зберігаються в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області-знищити після вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним
відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1