Справа № 206/7003/19
Провадження № 1-кп/206/447/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0001239 від 13.12.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 12.12.2019 року приблизно о 15 годин 00 хвилин перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Омега» «Варус -40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул.. 20 річчя Перемоги, б. 43 Д, побачив на полицях з товаром салютну установку «Салют у Сеулі» L36-16, вартістю 449,90.

Цього ж дня, приблизно о 15 год. 10 хвилин, визначивши вказаний товар об`єктом свого злочинного посягання, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищезазначеного товару.

Далі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Омега» «Варус 40», який розташований за адресою: м. Дніпро, 20 річчя Перемоги, б. 43 Д, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, керуючись корисливими мотивами, викрав салютну установку «Салют у Сеулі» L 36-16, поклавши її під куртку, після чого перетнувши турнікет входу магазину направився в бік виходу з нього.

В цей час, ОСОБА_3 , був затриманий охоронцем «ТОВ «Омега» «Варус 40», при спробі залишити приміщення магазину. Таким чином, ОСОБА_3 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 міг заподіяти ТОВ «Омега» «Варус -40» майнову шкоду без урахування ПДВ в розмірі 264,00 гривень.

21.12.2019 року представником потерпілого ОСОБА_6 подано заяву в якій він проти укладання угоди про визнання винуватості між ОСОБА_3 і прокурором не заперечує та надає свою згоду.
Між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 03.01.2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та просили суд її затвердити.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 п. 1 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Абзацом п`ятим частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до злочинів середнього ступеню тяжкості, представник потерпілого надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості, отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст.474 КПК України, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за якою слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 03.01.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на 1(один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 витрати на проведення судово товарознавчої експертизи №4139/19 від 16.12.2019 року у розмірі 300 грн.
Речові докази по справі: ДВД Р диск (т. 1 а.п. 32) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження, салютну установку «Салют у Сеулі» L 36-16, що передана під розписку представнику ТОВ «Омега» «Варус 40» залишити ТОВ «Омега».
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1