У Х В А Л А
Іменем України

09 липня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 01.02.2017 близько 20 години, перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_6 поблизу кафе «Пікнік» на території стихійного ринку Вінницької об`їзної дороги біля с. Глибочиця, Житомирського району, під час конфлікту із потерпілим, умисно заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на волосистій частині голови, грудній клітині, саден по задній поверхні обох ліктьових суглобів, а також струсу головного мозку, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння потерпілому умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 позицію захисника підтримав та погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України із закриттям провадження у дані справі.
У свою чергу, прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий і його представник заперечували щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, оскільки останній не визнав свою вину та прокурор не надав відомостей про те, що обвинувачений після вчинення інкримінованого йому злочину не притягувався до кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників судового розгляду, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а провадження щодо ОСОБА_4 закриттю з огляду на таке.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

За приписами ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання, у тому числі, у виді обмеження волі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного суду у справі № 730/67/16-к від 26.03.2020 визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Також, ст. 49 КК України не містить вимоги щодо надання відомостей про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності після вчинення ним інкримінованого злочину, як умову для звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи те, що з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину минуло понад три роки, а також те, що останній дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності, з урахуванням роз`яснення судом обвинуваченому про те, що у разі звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України кримінальне провадження буде закрите з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку про грунтовність клопотання захисника.

Водночас, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається.

Таким чином, суд залишає без розгляду цивільні позови потерпілого ОСОБА_6 і прокурора та роз`яснює останнім про їх право звернутися із наведеними позовами у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №278/2146/18 відносно останнього закрити.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 2030 грн. 34 коп. матеріальної шкоди і 30000 грн. моральної шкоди, а також цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого на користь Управління фінансів Житомирської районної державної адміністрації 473 грн. 70 коп. витрат на лікування потерпілого, роз`яснивши позивачам про їх право на звернення із вказаними цивільними позовами у порядку цивільного судочинства.

Речові докази, а саме: інформацію по номерам та НОМЕР_1 з роздруківками на СД дисках, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: