Справа № 206/5632/19
Провадження № 1-в/206/1/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ "ІВЦ (№133)": ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника державної установи Ігренського ВЦ (№133) стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, засудженого 27.03.2009 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 2 п. 13 ст. 115, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі; згідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 29.01.2016 року зараховано строк перебування під вартою з 22.09.2008 року по 02.06.2009 року та з 20.03.2012 року по 03.04.2012 року включно згідно ч. 5 ст. 72 КК України; згідно ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 01.12.2017 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2019 року начальник державної установи Ігренського ВЦ (№133) звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з поданнямпро умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, що останній довів своє виправлення.
Представник ДУ "ІВЦ (№133)" в судовому засіданні просив задовольнити подання.

Захисник-адвокат та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримали та просили задовольнити, посилаючись на те, що останній за час відбування покарання довів своє виправлення, у нього довірливі відносини з керівництвом, перебуває на обліку в єврейській громаді, переніс два інсульта.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та захисника-адвоката, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 відбув 3/4 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи інформації ОСОБА_5 з 29.09.2008 року відбував покарання в УВП-4, мав 1 стягнення, заохочень не мав. З 26.05.2009 року відбував покарання в УВП м. Київ, заохочень та стягнень не мав. З 05.06.2009 року відбував покарання в СІЗО м. Дніпро, заохочень та стягнень не мав. З 21.09.2009 року відбував покарання в СВК-67 м. Сокиряни, заохочень та стягнень не мав. З 20.03.2012 року відбував покарання в УВП м. Київ, заохочень та стягнень не мав. З 08.05.2012 року відбував покарання в СВК-67 м. Сокиряни, заохочень та стягнень не мав. З 15.11.2012 року відбував покарання в БВК-99 с. Біленьке, мав 9 заохочень та 5 стягнень. У ДУ "ІВЦ (№133)" відбуває покарання з 02.01.2018 року, після перебування в дільниці КДіР був працевлаштований на власному виробництві установи (з 20.01.2018 року по 01.04.2019 року), з липня 2019 року по теперішній час на добровільній основі залучений до робіт з благоустрою прилеглої території, характеризується позитивно, має 8 заохочень, ТОВ "ВТОРМЕТ" надало лист про змогу працевлаштування останнього по закіченню відбування терміну ув`язнення, Об`єднання іудейських релігійних громад та організацій Дніпропетровського регіону клопоче про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , за місцем проживання характеризується позитивно.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні подання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, так як умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що подання відносно засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень (які зняті та погашені), та наявність 8 заохочень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, ще не свідчать про стабільність поведінки засудженого, та про те, що засуджений довів те, що став на шлях виправлення під час відбування покарання у виді обмеження волі, така поведінка засудженого на даний час не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 25.11.2021 року, перебування засудженого у виправному центрі, як вбачається з матеріалів справи, є не тривалим, та на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_5 , які досліджені в судовому засіданні, він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність заохочень, у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а дотримання правил внутрішнього розпорядку установи є його прямим обов`язком, а не досягненням, крім того умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Доводи засудженого та захисту про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, а посилання на наявність у засудженого хвороби, як на підставу звільнення, може підлягати розгляду в розрізі положень ст. 84 КК України (звільнення від покарання за хворобою), а не ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_5 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника державної установи Ігренського ВЦ (№133) стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1