Справа № 190/179/20
Провадження №1-в/190/30/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 09.04.2009 р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 11.12.2009р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21.03.2014р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 роки

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року, оскільки вважає, що став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Представник ПВК 122 ОСОБА_4 клопотання підтримав, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки.
Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року засудженому ОСОБА_5 скасовано іспитовий строк і направлено його для відбування покарання у вигляді п`яти років позбавілення волі, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2014 року.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується добре, на виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до роботи ставиться добре; дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Згідно довідки про заохочення та стягнення від 20.02.2020 року засуджений ОСОБА_5 має три заохочення та вісім разів піддавався стягненням, які погашені в установленому законом порядку.
Згідно витягу з протоколу № 3 від 20.02.2020 року засідання адміністративної комісії ПВК №122 засудженому ОСОБА_5 в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81, 107 КК України відмовлено, як такому, що не довів своє виправлення.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, до засудженого, за період відбування покарання в установі хоч і застосовувалися заохочення, однак останній вісім разів піддавався стягненням. При цьому вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 31.07.2014 року ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку, однак останній довіру суду не виправдав, внаслідок чого звільнення від відбування покарання скасовано та засудженого направлено до відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, що в сукупності свідчить про те, що засуджений вперто не бажає ставати на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1