Справа № 442/752/15-к
Провадження № 1-кп/442/27/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_6
провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Дрогобичі по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001966 від 21.08.2014 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 15.10.2001 за ч. 3 ст. 101 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в :
В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
Захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності.
Встановлено, що 20.08.2014 близько 20 год. 10 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на території відпочинкового комплексу „Залісся, що в АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 вчинив опір працівникам правоохоронного органу Дрогобицького РВ УДСО при ГУ МСВ України у Львівській області, зокрема: молодшому інспектору СГЗ молодшому сержанту міліції ОСОБА_7 , молодшому інспектору СГЗ прапорщику міліції ОСОБА_5 , міліціонеру СГЗ молодшому сержанту міліції ОСОБА_8 , міліціонеру водію молодшому сержанту міліції ОСОБА_9 , міліціонеру СГЗ рядовому міліції ОСОБА_10 та міліціонеру водію молодшому сержанту міліції ОСОБА_11 , які у відповідності до п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про міліцію виконували службові обов`язки, а саме здійснювали функції по забезпеченню безпеки громадян і громадського порядку, до запобіганню та припиненню злочинів, по припиненню адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, про що самому ОСОБА_3 було достовірно відомо, що проявлялось в активній фізичній протидії законним діям співробітників міліції по забезпеченню громадського порядку, затриманню правопорушника, який на законні вимоги, зауваження працівників міліції не реагував, виривався, впирався, шарпався, і виражався нецензурними словами, тобто перешкоджав законному застосуванню сили відносно нього, в ході чого умисно наніс удар ногою в пах потерпілому молодшому інспектору міліції ОСОБА_5 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень та під час застосування останнім спеціального засобу „кайданок, умисно пошкодив його одяг, що виразилось у зриванні лівого погону з форменого одягу і кинув його на землю. ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії лише після застосування до нього спеціального засобу „кайданок та сльозоточивого газу „Терен 4м.

Тобто, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в опорі працівникам правоохоронних органів під час виконання ними покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України.

Крім цього, продовжуючи вчинення своїх протиправних дій 20.08.2014 ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в оглядовій кімнаті Дрогобицької міської лікарні № 1, що по вул. Шептицького, 9 в м. Дрогобичі, для проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, умисно наніс працівникові правоохоронного органу міліціонеру водію Дрогобицького РВ УДСО при ГУ МСВ України у Львівській області молодшому сержанту міліції ОСОБА_11 , який у відповідності до п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про міліцію виконував службові обов`язки, а саме здійснював функції по забезпеченню безпеки громадян і громадського порядку, по запобіганню та припиненню злочинів, по припиненню адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, про що самому ОСОБА_3 було достовірно відомо, удар своєю головою в його обличчя, внаслідок чого ОСОБА_11 отримав тілесне ушкодження у вигляді рани на слизовій оболонці нижньої губи ближче до центру, що згідно висновку експерта № 544 від 21.08.2014, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу, легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

ОСОБА_3 пояснив суду, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку закінченням строків давності.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання та просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку закінчення строків давності.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньоїх тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція ч. 2 ст. 342 КК України передбачає покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до двох років.

За санкцією ч. 2 ст. 345 КК України покарання передбачене у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення, а саме, 20.08.2014 минуло понад п`ять років та чотири місяці, обвинувачений перебував у державному розшуку впродовж 104 днів на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2018 № 442/752/15-к, нових злочинів не вчинив, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання з приводу звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 44, ч. 1 ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 314, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Заяву захисника ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.
Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001966 від 21.08.2014, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1