ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/6098/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1527/20 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження №11кп/818/1527/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.02.2008 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186., ст.69. 70 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі;
-09.02.2010 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 на 3 роки позбавлення волі;
-05.12.2012 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-03.09.2014 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі. 13.11.2017 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 29 днів,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 21 травня 2019 року ОСОБА_7 о 15 год. 30 хв., перебуваючи на другому поверсі будівлі Харківської міської поліклініки №24, яка розташована за адресою: вул.Полтавський шлях, 153 м.Харків помітив, що одне з відділень лікарні закрито на ремонт. Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку будь-якого майна, яке як на його думку, могли знаходитися в приміщенні вказаного відділення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку безперешкодно відчинив залишені необачно незачиненими вхідні двері та проник в одне з приміщень відділення, де побачив при вході на підлозі перфоратор «Ритм ПЄ-1050», а на тумбочці справа від входу він побачив дриль «Grand ДА 18 DFR», належний раніше йому незнайомому ОСОБА_9 , якими й вирішив заволодіти. Надалі ОСОБА_7 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволодів вказаним майном, та після чого з місця злочину скрився, причинив своїми діями потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1854 грн. 53 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить знизити йому строк призначеного покарання, посилаючись на відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих, а саме: добровільне повернення викрадених речей, визнання вини, наявність дружини, двох неповнолітніх дітей, батьків, а також те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Просить вирок змінити та згідно до положень ст.69 КК України призначити йому покарання - 2 роки позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу; прокурора, про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого за своїм розміром покарання на підставі ст.69 КК України - безпідставні.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як убачається із матеріалів провадження, при призначенні покарання обвинуваченому суд взяв до уваги, що останній раніше судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючої покарання обставини активне сприяння розкриттю злочину.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як добровільне повернення викрадених речей є безпідставними, оскільки матеріали провадження таких даних не містять.

Не містять матеріали провадження і даних про наявність у обвинуваченого другої неповнолітньої дитини, крім дочки, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).

Яких - небудь нових даних про особу ОСОБА_7 чи про наявність обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено.

Не міститься таких даних і в матеріалах кримінального провадження.

З огляду на наведене, наявність лише однієї обставини, що пом`якшує покарання, унеможливлює застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання, не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у зв`язку з чим суд призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене у санкції ч.3 ст.185 КК України.

Що стосується тверджень обвинуваченого про наявність у нього дітей, дружини, батьків, то це само по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання, за своїм розміром, є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень ст.69 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: