Справа № 497/36/20
Провадження № 1-кс/497/24/20
УХВАЛА
14.01.2020 року слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
11.01.2020 року старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000444 від 25.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з метою забезпечення збереження вилученого у кримінальному провадженні майна, яке за обставинами кримінального провадження може бути визнане речовими доказами.

З клопотання вбачається, що 24.12.2019 року близько о 18:30 годині, у приміщенні піцерії «Ріо» в м. Болград, ОСОБА_4 вчинив побиття колишньої дружини ОСОБА_5 , спричинивши останній легкі тілесні ушкодження.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження ЄРДР № 0000444 від 25.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Під час досудового розслідування, потерпіла ОСОБА_5 добровільно надала органу досудового розслідування копію відеозапису на компакт-диску DVD-R «Kaktuz» 4,7 Gb серії DRSF60-PW44, на якому зафіксовано побиття ОСОБА_4 колишньої дружини ОСОБА_5 .

Зазначений диск з відеозаписом мають значення речового доказу у даному провадженні, тому слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням.

Старший слідчий СВ Болградського ВП ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено судом, 25.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 внесені відомості по кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, про що свідчать докази здобуті під час досудового слідства. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно є речовим доказом по цьому кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000444 від 25.12.2019 року, а саме на:

- копію відеозапису на компакт-диску DVD-R «Kaktuz» 4,7 Gb серії DRSF60-PW44, на якому зафіксовано побиття ОСОБА_4 колишньої дружини ОСОБА_5 .

Вказаний диск з відеозаписом долучити та зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000444 від 25.12.2019 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1