Справа № 304/523/20 Провадження № 1-кс/304/182/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника фактичного володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000197 від 05 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 14 травня 2020 року о 15.00 год.

Слідчий СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000197 від 05 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , деревину породи «Дуб», об`ємом 29.05 м. куб., власником якої являється ТзОВ «Сіо-К» та оригінали документів на вантаж (товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН- ліс) та товарно-транспортна накладна на вантаж № 107 від 04 травня 2020 року). Клопотання мотивує тим, що 04 травня 2020 року біля 19.00 год працівниками Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області під час патрулювання було зупинено тягач марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , завантажений деревиною породи «Дуб», в ході перевірки документів на вантаж було виявлено розбіжності між товарно-транспортною накладною та завантаженим товаром. За даним фактом 05 травня 2020 року слідчим СВ Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 відомості внесені в ЄРДР за № 0000197 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. 04 травня 2020 року слідчим ОСОБА_5 було проведено поверхневий огляд вищевказаного автомобіля з причепом, де в ході проведення огляду причепу на поперечних зрізах деревини були виявлені електроні бирки № 159578093, № 159578086, № 159578080, які мають розбіжності із завантажувальною деревиною, а саме не відповідає зазначена довжина стовбура з наявною довжиною в причепі. Крім того, водієм транспортного засобу працівникам поліції була надана товарно-транспортна накладна № 107 від 04 травня 2020 року, в якій не заповненні всі необхідні реквізити, затверджені постановою Кабінету Міністрів від 25 лютого 2009 року № 207, тому можуть міститися відомості, які не відповідають дійсності. Після проведення огляду, тягач з причепом було поміщено на територію ДП «Перечинське ЛГ» для проведення замірів з метою визначення кубатури вантажу та до якого сорту відноситься дана продукція, однак власник вантажного автомобіля ОСОБА_3 категорично відмовився від проведення огляду та будь-яких замірів без участі адвоката. В той же час, є суттєві відмінності в сумі на деревину, яка вказана в товарно-транспортній накладній при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) та товарно-транспортній накладній на вантаж № 107 від 04 травня 2020 року. Враховуючи вищевикладене та те, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучена деревина породи «Дуб» та тягач марки «Рено» з причепом, оригінали документів на вантаж можуть зберегти на собі сліди вчинення злочину, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, проведення необхідних судових експертиз та інших слідчих дій виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий СВ Перечинського ВП ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив таке задовольнити, при цьому посилаючись на викладені у нього обставини.

У судовому засіданні представник фактичного володільцю майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заперечила в частині накладення арешту на автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , посилаючись на раніше подане письмове клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи, викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається з наданих слідчим матеріалів, 04 травня 2020 року біля 19.00 год працівниками Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області під час патрулювання було зупинено тягач марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , завантажений деревиною породи «Дуб», в ході перевірки документів на вантаж було виявлено розбіжності між товарно-транспортною накладною та завантаженим товаром.

Також із наданих матеріалів вбачається, що дану подію 05 травня 2020 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 00000197 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000197 від 05 травня 2020 року (а. с. 4).

Крім цього, з протоколу огляду місця події від 04 травня 2020 року вбачається, що автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , з деревиною породи «Дуб» після огляду вилучено та тимчасово поміщено на територію ДП «Перечинське ЛГ» (а. с. 25-27).

Вантажний автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , деревина породи «Дуб», об`ємом 29.05 м. куб., та оригінали документів на вантаж (товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН- ліс) та товарно-транспортна накладна на вантаж № 107 від 04 травня 2020 року) постановою слідчого СВ Перечинського ВП про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 05 травня 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000197 (а. с. 14-15).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручан¬ня в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (див. рішення у справі «Агосі проти Сполученого Королівства» від 24 жовтня 1988 року «Agosi v. UK»). Іншими слова¬ми, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії», заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Слідчим доведено, що зазначене у клопотанні майно, а саме деревина породи «Дуб», об`ємом 23.365 м. куб., власником якої являється ТзОВ «Сіо-К», оригінали документів на вантаж (товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН- ліс) та товарно-транспортна накладна на вантаж № 107 від 04 травня 2020 року), має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000197 і, що таке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України щодо запобігання можливості його пошкодження, псування, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з цим, з огляду на те, що деревина породи «Дуб», об`ємом 23.365 м. куб., власником якої являється ТзОВ «Сіо-К», яку поміщено на територію ДП «Перечинське ЛГ», хоч і є речовим доказом, однак слідчий суддя вважає, що таку без шкоди для кримінального провадження можливо передати на відповідальне зберігання керівнику ДП «Перечинського ЛГ», при цьому забезпечивши слідчому у разі необхідності доступ до вказаної деревини.

В той же час, матеріалами доданими до клопотання не встановлено достатніх підстав для накладення арешту на автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Тому, в цій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ні з клопотання, ні з матеріалів, які його обґрунтовують, в порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України не вбачається жодних підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вказаного майна (проведення експертиз, слідчих експериментів тощо).

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція вказаної статті не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином відсутні й підстави для накладення арешту на транспортні засоби у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

На підставі вищенаведеного, слідчій суддя дійшов висновку, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

На даний час слідчим не доведено, що в застосуванні цього заходу є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт автомобіля марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Отже, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не надано доказів необхідності накладення такого арешту, а також відсутні ризики зазначені ст. 170 КПК України, тому зазначене клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000197 від 05 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на деревину породи «Дуб», об`ємом 23.365 м. куб., власником якої являється ТзОВ «Сіо-К», оригінали документів на вантаж (товарно-транспортна накладна при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН- ліс) та товарно-транспортна накладна на вантаж № 107 від 04 травня 2020 року), яка поміщена на територію ДП «Перечинське ЛГ».

Деревину породи «Дуб», об`ємом 23.365 м. куб., власником якої являється ТзОВ «Сіо-К», передати на відповідальне зберігання керівнику ДП «Перечинського ЛГ».

В частині накладення арешту на автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 - відмовити.

Попередити керівника ДП «Перечинське ЛГ» про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

В порядку ч. 3 ст. 173 КПК України негайно повернути фактичному володільцю майна ОСОБА_3 автомобіль марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, з причепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , та документи на них, які поміщено на територію ДП «Перечинське ЛГ».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1