Справа № 177/1911/19
Провадження № 1-кп/177/55/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000512 від 07.11.2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянка України, з професійно-технічною освітою, не працює, не заміжня, дітей та інших осіб на утриманні не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судима, а саме:

- 17.08.2010 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 263, ст. ст. 75, 76 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 25.11.2010 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 17.08.2010 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та

6 місяців;

- 12.03.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 20.05.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 12.03.2014 та визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 день;

- 23.06.2014 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком від 20.05.2014 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 07.08.2014 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим за вироком від 23.06.2014 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнилась 26.02.2016 з Чернігівської ВК №44 умовно-достроково на не відбутий строк 5 місяців 21 день;

- 08.02.2017 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 07.08.2014 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці;

- 22.06.2017 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України та з урахуванням вироку від 08.02.2017 остаточно призначено до відбуття покарання 3 роки позбавлення волі. Звільнилась 04.06.2019 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участі:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимою за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно скоїла умисний корисливий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 07 листопада 2019 року приблизно о 14-30 год. діючи повторно, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, скориставшись відсутністю потерпілого, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, знаходячись у приміщенні магазину «Спокуса», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, вул. Шевченка, буд. № 5/15, шляхом вільного доступу здійснила таємне викрадення майна ОСОБА_6 , а саме: пакету білого кольору з написом «eva.ua», у якому знаходились інструменти у кількості 7 шт., чорна ізоляційна стрічка та гаманець, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 950 грн. купюрами номіналом в 500 грн. в кількості 1 шт., номіналом в 200 грн. в кількості 2 шт. та номіналом в 50 грн. в кількості 1 шт.

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникла, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 950,00 гривень.

Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України за ознаками - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину у вчиненому злочині визнала повністю, розкаялася у скоєному, не заперечувала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення нею злочину, та суду пояснила, що в листопаді 2019 року, точної дати не пам`ятає в обідній час, знаходячись у приміщенні магазину, який розташований в с. Вільному Криворізького району, куди вони приїхала до подруги, побачила на холодильнику пакет, в якому знаходились інструменти та гаманець, та викрала його. З викраденим вийшла з магазину та через деякий час її наздогнав потерпілий. Викрадене майно вона повернула.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі. Також зазначив, що претензій до обвинуваченої він не має, оскільки все викрадене йому повернуто під час досудового розслідування та не наполягає на призначені суворого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин здійснення обвинуваченою злочину, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, та обмежився дослідження характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів провадження.

При цьому обвинувачена ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , який діє в її інтересах, суду пояснила, що вона розуміє зміст цих обставин та можливість позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченої.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останньої.

Вивчаючи особу обвинуваченої ОСОБА_3 судом встановлено, що остання скоїла кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, розкаялася в скоєному злочині, не заміжня, дітей або інших осіб на утримання не має, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває; з липня 2019 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, неодноразово засуджена за вчинення злочинів проти власності.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щиросердне каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 67 КК України визнає рецидив злочину.

За таких обставин, з урахуванням особи обвинуваченої та конкретних обставин провадження, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства неможливе, у зв`язку із чим вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України з реальним його відбуттям.

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження скоєння нею нових злочинів.

Підстав для призначення покарання обвинуваченій з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

ОСОБА_3 вказала, що 25.11.2019 року вона засуджена згідно вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу, який на день винесення зазначеного вироку не набрав законної сили, оскільки оскаржений нею та просила врахувати покарання призначене за ним при призначенні покарання за цим вироком.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК України при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції».

Отже, в даному випадку не підлягають застосуванню правила ст.. 70 ч.4 КК України, оскільки питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.. 537 ч.1 п. 11 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2019, строком на 60 діб відносно ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання 28.11.2019 року.

Запобіжний захід застосований на підставі ухвали слідчого судді від 28.11.2019 до обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили

Речові докази:

- пакет білого кольору з написом «eva.ua»; інструменти у кількості 7 шт., чорна ізоляційна стрічка та гаманець, всередині якого знаходились грошові кошти у сумі 950 грн. купюрами номіналом в 500 грн. в кількості 1 шт., номіналом в 200 грн. в кількості 2 шт. та номіналом в 50 грн. в кількості 1 шт. передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 ;

- СD-диск з записом залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: