Справа № 317/354/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника засудженого, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Агачі, Марі-Турекського району, республіки Марій-Ел, Російської Федерації, громадянина України, засудженого вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 23.02.2011 року за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років, про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким,

Початок строку покарання: 12 листопада 2011 року

Кінець строку покарання: 13 травня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення та відбув необхідну частину строку покарання, призначеного вироком суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд задовольнити його клопотання, та замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким з підстав, визначених в клопотанні. Захисник засудженого підтримав клопотання свого підзахисного.

В судовому засіданні представник адміністрації установи виконання покарань висловив думку, щодо відсутності підстав для задоволення поданого засудженим клопотання.

Суд, вислухавши представника адміністрації, засудженого та його захисника, враховуючи думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, оглянувши матеріали особової справи засудженого, дійшов наступних висновків.

Статтею 82 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особам, що відбувають покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням:

1.засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину та особи засудженого (ч. 4 ст. 82 КК України).

Згідно характеристики від 13 лютого 2020 року ОСОБА_5 характеризується в цілому добре. Працевлаштований на виробництві установи. До роботи ставиться добре, але ініціативи не проявляє. Підтримує зв`язок із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це заради отримання поблажливості. Передбачені законом вимоги персоналу установи виконує, але під наглядом. Дбайливо ставиться до ввіреного йому майна та здійснює за ним належний догляд. Має охайний зовнішній вигляд, а своє спальне місце утримує в чистоті. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо. В житті відділення участі не приймає.

Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу, на заходи індивідуально-виховного впливу реагує посередньо. На профілактичному обліку в установі не перебуває.

У скоєному злочині вину визнає, але робить це виключно в корисних для себе цілях.

За вироком суду має цивільний позов на суму 137181,71 гривень, який не відшкодований. Виконавчі листи за цим вироком до установи не надходили.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 13 лютого 2020 року засуджений ОСОБА_5 стягнень не має, має п`ять заохочень.

Строк, визначений ст. 82 КК України, необхідний для розгляду питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_5 відбув.

При оцінці дотримання ОСОБА_5 умови, передбаченої ч. 3 ст. 82 КК України, суд враховує характеристику з установи виконання покарань, скорочений зміст якої викладений судом вище, оскільки працівники соціально-психологічної служби БВК-99 мають постійний контакт з засудженим ОСОБА_5 і їх думка щодо ступеню виправлення засудженого має бути врахована судом.

Крім того, суд зважає на той факт, що протягом всього часу відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , який засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину закінченого замаху на умисне вбивство двох осіб, одна з яких на момент вчинення злочину була малолітньою, не вчинив жодних дій щодо відшкодування шкоди потерпілим від злочину, яку стягнуто з нього вироком суду.

Оцінюючи зазначені обставини в своїй сукупності, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 хоч і проявляє позитивні зміни в своїй поведінці та об`єктивно стає на шлях виправлення, але не в тій мірі, коли можна поза сумнівом вважати належність його ступеня виправлення критерію, зазначеному в статті 82 КК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 82 КК України, суд приходить до висновку про неможливість задоволення на даний момент клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення, оскільки засуджений не в повній мірі став на шлях виправлення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Оскарження даної ухвали прокурором зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1