Провадження № 1-кс/243/122/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001750 від 23 серпня 2019 року,
сторони та інші учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
слідчий СВ
Слов`янського ВП ГУ НП
в Донецькій області ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИЛА:
21 січня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, надійшло клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001750 від 23 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001750 від 23 серпня 2019 року, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів підтримала та наполягала на його задоволенні, пояснила, що тимчасовий доступ їй необхідний оскільки потрібно отримати саме оригінали вказаної документації, оскільки вони потрібні для проведення почеркознавчої експертизи документів та інших експертних досліджень.
Особа, у володінні якої перебувають документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, а саме представник ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином повідомлений про розгляд слідчим суддею клопотання, тому слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності представника ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до положень ч. 4 ст. 163 КПК України.
Дослідивши клопотання слідчого про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів та додані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з огляду на такі встановлені у судовому засідання обставини та відповідні ним докази.
Згідно із витягом з ЄРДР, 23 серпня 2019 року до чергової частини Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надійшли матеріали ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях щодо вчинення самоправства ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 під час виконання будівельних робіт(ЖЄО 27580 від 23 серпня 2019 року).
За даним фактом СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області 23 серпня 2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001750 від 23 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22 січня 2016 року вищевказані фізичні особи підприємці, подали до ІНФОРМАЦІЯ_2 декларації про початок виконання будівельних робіт №№ ДЦ 73, ДЦ 01 та ДЦ22. До вказаних декларацій ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 було умисно внесено недостовірні відомості, які в подальшому слугували підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно.
Зокрема, у вищевказаних деклараціях було зазначено про видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки ІНФОРМАЦІЯ_3 № № 228, 229 та 230 від 26 грудня 2015 року. Поряд з тим, містобудівні умови та обмеження за вищевказаними номерами були видані для будівництва інших об`єктів. При цьому, містобудівні умови за даними номерами видавались в інший час та іншим особам.
В декларації на початок будівельних робіт № ДЦ 22 вказано про наявність договору оренди землі № б/н від 30 квітня 2014 року, в декларації № ДЦ 01 вказано про наявність договору оренди землі № б/н від 21 лютого 2014 року та в декларації № ДЦ 73 вказано про наявність договору оренди землі № б/н від 15 серпня 014 року. Фактично, вищевказані угоди є договорами строкового особистого сервітуту, які укладені між ІНФОРМАЦІЯ_4 та ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , за якими, згідно із Земельним Кодексом будівництво вказаних в деклараціях торгівельних споруд заборонено.
Згідно із протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 15 січня 2020 року, остання вказала на те, що вона працює на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку, що стосується громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вказала, що договори строкового особистого сервітуту подавались особисто ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та були нею зареєстровані. В подальшому, саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приносили у відділ до реєстратора ОСОБА_8 документи на реєстрацію об`єктів нерухомості в м. Слов`янськ за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , так як вказані об`єкти перебували в їх спільній сумісній власності. Для цього ними були надані заява на державну реєстрацію, квитанції про сплату адміністративного збору, паспорт громадянина України, декларації про готовність об`єктів до експлуатації, та технічні паспорти. На підставі вказаних документів вказаним реєстратором було вчинено реєстраційні дії, а саме державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомості. Вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинялись особисто приблизно в лютому 2016 року. Документи про надання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 права третім особам на вчинення від їх імені дій ними до відділу не подавались. Зазначила, що в подальшому, у відповідності до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі відповідних нотаріальних документів впродовж 2016-2017 років здійснили переоформлення вищевказаних об`єктів нерухомості (продаж), а саме:
-в АДРЕСА_2 на громадянку ОСОБА_9 ;
-в АДРЕСА_5 на громадянку ОСОБА_9 ;
-в АДРЕСА_3 на підставі рішення сесії ІНФОРМАЦІЯ_5 про присвоєння поштових адрес вчинив розподіл об`єкту нерухомості на АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 також на громадянку ОСОБА_9 .Жодних інших документів та дій у відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вчиняли.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Згідно із вимогами ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
За загальними положеннями застосування заходів забезпечення кримінального провадження, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).
Як закріплено ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Таким чином, слідчий під час розслідування кримінального провадження наділений правом збирання доказів, зокрема, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, а також відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що слідчий не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з питанням про отримання тимчасового доступу оригіналів реєстраційної справи № 41, щодо реєстрації об`єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_2 ; реєстраційної справи № 41, щодо реєстрації об`єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_5 .
В матеріалах справи також відсутня відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання слідчому оригіналів реєстраційної справи № 41, щодо реєстрації об`єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_2 ; реєстраційної справи № 41, щодо реєстрації об`єктів нерухомості за адресою АДРЕСА_5 .
Слідчий суддя звертає увагу, що чинним КПК України не передбачено суворої процесуальної форми щодо оформлення клопотання про витребування документів, при цьому посилання у клопотанні на ст. 40 КПК України не може бути самостійною підставою відмови у наданні документів, оскільки в даному випадку норми ст. 40 КПК України є нормами загальної дії і порівнянні із нормами ст. 93 КПК України.
Наведені обставини свідчать про те, що на сьогодні є наявні можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи.
Крім того слідчим не доведено наявність достатніх підстав для здійснення вилучення оригіналів документів, оскільки клопотання не містить достатніх доводів щодо того, що на сьогодні існує реальна загроза зміни або знищення документів, до яких він просить надати тимчасовий доступ, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слідчого наразі слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 159-163, 376 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_10 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001750 від 23 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України відмовити.
Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 28 січня 2020 року, о 16 год. 40 хв..

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1