ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2798/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/121/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000175,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про підозру останнього від 30 жовтня 2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, вручену йому у кримінальному провадженні № 0000175 від 21 жовтня 2019 року.

Згідно оскарженої ухвали, слідчий суддя визнав, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра від 30 жовтня 2019 року є обґрунтованою і відповідає вимогам ст.276 КПК України, а також здійснена на підставах та в порядку, що визначений кримінальним процесуальним законом ( ст.ст. 276,278 КПК України).

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.03.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити - скасувати повідомлення про підозру від 30.10.2019 року, стосовно ОСОБА_8 . Свої вимоги мотивує тим, що органом досудового розслідування не обґрунтовано та не доведено наявності кваліфікуючої ознаки ч.4 ст. 189 КК України, а саме особливо великих розмірів, що полягає в тому, що із 300 купюр номіналом по 100 доларів США, виявлених згідно протоколу обшуку від 29.10.2019 року, 295 одиниць по 100 доларів США, серійний номер -КВ85828569КВ2, являються несправжніми (імітаційними) засобами, застосовані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а тому не можуть братися до уваги при визначенні правової кваліфікації за ч.4 ст. 189 КК України, що вказує на відсутність обґрунтованості підозри. Також зазначає, що судом першої інстанції не звернуто уваги на порушення слідчим права підозрюваного отримувати копію повідомлення про підозру рідною грузинською мовою, а не українською та російською мовами.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржену ухвалу, частково дослідивши обставини провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Встановлено, що ОСОБА_8 був затриманий 29 жовтня 2019 року в порядку ст.208 КПК України і 30 жовтня 2019 року йому було повідомлено про підозру за ч.4 ст.189 КК України.

Згідно вказаної підозри, досудовим розслідування було встановлено, що ОСОБА_8 в жовтні 2019 року діючи умисно з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб з погрозою застосування насильства над потерпілим, в період з 20.10.2019 по 28.10.2019 в телефонному режимі, а також при зустрічах в кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м. Тернопіль, пред`являв потерпілому вимоги передачі 45 тисяч доларів США, при цьому висловлював погрози застосування насильства, якщо він не передасть вказаної суми грошей. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю потерпілий 28.10.2019 при зустрічі з ОСОБА_8 та іншими особами, відносно яких здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, повідомив, що він згоден 29.10.2019 передати гроші в сумі 30 000 доларів США. Надалі, 29.10.2019 ОСОБА_8 організував зустріч із потерпілим у кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м. Тернопіль, під час якої потерпілий передав грошові кошти в сумі 30 000 доларів США (згідно офіційного курсу НБУ на 29.10.2019 становить 751 800 гривень), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

При розгляді скарги захисника на вказану підозру слідчий суддя прийшов до висновку, що в контексті розуміння ЄСПЛ вона є обґрунтованою, тобто на момент її пред`явлення існувала сукупність фактів та інформації, які могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Колегія суддів вважає такий висновок слідчого судді правильним, оскільки він підтверджується матеріалами кримінального провадження, які були зібрані органом досудового розслідування станом на 30 жовтня 2019 року, зокрема даними:

- письмової заяви потерпілого ОСОБА_9 від 21.10.2019 року та його показаннями під час допитів 21 і 29 жовтня 2019 року, в яких він безпосередньо вказував на причетність чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , грузина за національністю, до вимагання у нього грошових коштів з погрозами застосування насильства. Також, потерпілий вказав, що з приводу вказаних майнових вимог ОСОБА_8 телефонував до нього 24 жовтня 2019 року з номера НОМЕР_1 ;

- протоколом результатів негласних слідчих (розшукових) дій від 30 жовтня 2019 року, в якому зафіксовано розмови, в ході яких ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з іншими особами, вимагав у потерпілого грошові кошті в сумі 45 тис. доларів США і погрожував фізичною розправою;

- протоколом обшуку від 29.10.2019 року, в ході якого було виявлено і вилучено грошові кошти в сумі 30 тисяч доларів США, які потерпілий передав на вимогу групи осіб, в тому числі підозрюваного;

- протоколом обшуку номера № 343 в готелі Тернопіль, де серед інших речей виявлено і вилучено упакування від сім-картки мобільного зв`язку з номером НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі захисник стверджує, що зазначене повідомлення про підозру в частині кваліфікації за ознакою завдання шкоди в особливо великому розмірі не відповідає фактичним обставинам і не підтверджується відповідними доказами, оскільки 295 купюр по 100 доларів США, які були вилучені при обшуку на місці події 29 жовтня 2019 року являються несправжніми імітаційними засобами.

Однак, з матеріалів провадження та пояснень сторін в ході апеляційного розгляду вбачається, що в протоколі обшуку від 29 жовтня 2019 року не було вказано про виявлення імітаційних засобів і ця обставина була встановлена в ході досудового розслідування після пред`явлення повідомлення про підозру 30 жовтня 2019 року.

Крім того, з результатів НСРД та показань потерпілого вбачається, що ОСОБА_8 діючи спільно з іншими особами вимагали у потерпілого 45 тисяч доларів США, тобто грошові кошти в особливо великому розмірі, і вчинили всі дії, які вважали необхідними для заподіяння саме такого розміру шкоди, однак були затримані безпосередньо після отримання від потерпілого коштів на суму 30 тисяч доларів США.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на час пред`явлення підозри, яка оскаржується, орган досудового розслідування мав обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України. Той факт, що в ході подальшого розслідування було встановлено нові обставини, що дають підстави для зміни кваліфікації дій підозрюваного, не спростовують обґрунтованість раніше пред`явленої підозри.

Твердження сторони захисту про те, що під час вручення повідомлення про підозру слідчим допущено процесуальні порушення, а саме, повідомлення про підозру вручено підзахисному ОСОБА_8 не рідною грузинською мовою, а українською та російською мовами, чим порушено його право на захист, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Згідно з вимогами ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, кримінальний процесуальний закон не вимагає забезпечити участь перекладача виключно на рідну мову підозрюваного, але допускає і можливість перекладу підозри мовою, якою особа володіє достатньо для розуміння її суті.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (підпункт «е» п. 3 ст. 6 Конвенції) та практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висунення на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача. Розуміння зазначених обставин охоплює виключно їх мовно-комунікативний аспект, але не стосується правового механізму здійснення захисту, оскільки перекладач надає комунікативну, а не правову допомогу, що є функцією захисника.

Щодо особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_8 є особою без громадянства, зареєстрований і тривалий час проживає на території України в м.Одеса. Зібрані органом досудового розслідування на час пред`явлення підозри матеріали, зокрема показання потерпілого і результати негласних слідчих дій (аудіо-, відеоконтролю особи), вказують на те, підозрюваний ОСОБА_8 фактично володіє російською мовою і спілкується нею в побуті, розуміє відповіді потерпілого українською мовою та відповідно реагує на них.

За наведених обставин, орган досудового розслідування дотримався гарантій, передбачених ст.29 КПК України, оскільки здійснив повідомлення про підозру мовою, якою ОСОБА_8 володіє в достатній мірі для розуміння її суті.

Крім того, в матеріалах провадження наявні письмові записи ОСОБА_8 у процесуальних документах, зроблені ним російською мовою в присутності захисника. При цьому ОСОБА_8 показання давати відмовився взагалі, що є його процесуальним правом. Жодних клопотань про бажання давати показання грузинською мовою і висунути свою версію подій чи вчинити будь-які інші процесуальні дії з метою реалізувати своє право на захист ні ОСОБА_8 , ні його захисник слідчому не заявляли, а тому доводи сторони захисту про порушення цього права в даному випадку є формальними і не пов`язані з об`єктивною необхідінстю залучення на той час перекладача саме на грузинську мову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному дослідженні наданих суду матеріалів провадження, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 276-278,303,307,309,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2020 року без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді