ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 615/657/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/3189/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі інших учасників: потерпілого ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Валківського районного суду Харківської області від 10 09 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у в чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, з призначенням покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_9 закрито.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що 01 січня 2019 року, близько 00:20 години, ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті неприязниих стосунків з ОСОБА_9 , зустрівши останнього, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область носу, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та відкритого перелому носової кістки. За ступенем тяжкості, відкритий перелом носової кістки належить до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я більш ніж 6, але менше ніж 21 день.
Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування вироку, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення та визнати ОСОБА_7 невинуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, виправдавши останнього у зв`язку з недоведеністю вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_8 серед інших посилань зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: ОСОБА_7 підтверджуючи факт нанесення потерпілому удару правою рукою в лівий бік обличчя, спростовує факт нанесення останньому удару в область носу.

Крім того, вказує, що наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України є лише припущенням сторони обвинувачення та не підтверджено жодним доказом.

Вказує також на те, що судово-медична експертиза у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 проведена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки експертом досліджувалась медична картка ОСОБА_9 , без винесення у справі ухвали про надання доступу до цих документів.

Також стверджує, що дії ОСОБА_7 безпідставно було кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки не було доведено умисел останнього на заподіяння саме умисного легкого тілесного ушкодження.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор просив залишити апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та зазначив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В ніч з 31.12.2018 року на 01.01.2019 року, він йшов вулицею із собакою та зустрів ОСОБА_9 , якого знає із дитинства, і йому здалось, що він намагався потрапити в його двір, щоб щось викрасти. Через те, що ОСОБА_9 його образив, як зазначив ОСОБА_7 , він ударив його в обличчя. Як пояснив ОСОБА_7 , насправді саме ОСОБА_9 побив його, через що ОСОБА_7 звертався до органів поліції. ОСОБА_7 категорично не згоден із обвинуваченням в тій частині, що внаслідок його удару, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта. За думкою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 міг отримати тілесні ушкодження за інших обставин, проте користуючись нагодою та керуючись корисливими мотивами, бажає отримати від нього ( ОСОБА_10 ) матеріальне відшкодування. ОСОБА_7 підтверив, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 щодо недоведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України у зв`язку з відсутністю у діях обвинуваченого його складу не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 який в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що він разом із співмешканкою ОСОБА_11 , в ніч з 31.12.2018 року на 01.01.2019 року святкували Новий Рік разом із сім`єю на прізвище ОСОБА_12 у їхньому будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Після святкування вони вирішили піти додому. Відкривши хвіртку, як пояснив ОСОБА_9 , у двір зайшла дружина із дитиною, а потім і він. Прямо на вході у двір він побачив свого знайомого ОСОБА_7 , який зі словами «З Новим Роком», ударив його в ніс і той впав на землю. Після чого, як зазначив ОСОБА_9 , до нього підбігла його дружина і забрала його до квартири сусідів, з якими вони святкували Новий Рік. Виявилось, що у нього з носу текла кров. Вдома у сусідів, він умився, проте кров швидко не зупинялась і тому він звернувся за медичною допомогою та до органів поліції. Потерпілий ОСОБА_9 припустив, що така поведінка ОСОБА_7 може бути наслідком їх давнього особистого конфлікту, коли декілька років тому, вони працювали разом;
- поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка зазначила, що вона мешкає разом із своєю малолітньою донькою та ОСОБА_9 однією сім`єю. 31.12.2018 року вони усі разом пішли святкувати Новий рік до сусідів на прізвище ОСОБА_12 . Після святкування вони забрали подарунки і направились до себе додому. Проходячи хвіртку, вона побачила сусіда ОСОБА_7 . Пройшовши разом із донькою повз нього, як пояснила ОСОБА_11 , вона почула як ОСОБА_7 привітав її чоловіка із Новим ОСОБА_13 . Оглянувшись назад, вона побачила, що у ОСОБА_9 розбитий ніс, а ОСОБА_7 лежав на землі;
- поясненнями свідка ОСОБА_14 який зазначив, що в ніч 31.12.2018 року на 01.01.2019 року він разом із своєю родиною святкували «Новий Рік» разом з родиною ОСОБА_9 . Після святкування, останні пішли додому, а як пояснив свідок, він разом із дружиною вийшли на поріг дому. В той момент, коли ОСОБА_9 проходив повз хвіртку, ОСОБА_7 сказав «З Новим Роком» та почав розмахувати руками. Після чого, ОСОБА_9 повернувся до їхнього будинку і в останнього був пошкоджений ніс і з нього йшла кров;
- поясненнями свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що її сім`я разом із сім`єю ОСОБА_9 святкували Новий Рік і після його святкування, ОСОБА_9 , який повертався до себе додому, зустрів ОСОБА_7 , який привітав його з Новим Роком та наніс удар кулаком в обличчя. ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_7 , який впав та втратив свідомість. Як зазначила свідок, коли ОСОБА_9 зайшов до їхнього будинку, вона побачила, що у нього носом йшла кров.
Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що знають про негативне ставлення ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_7 висловлював у їх присутності власне відношення до нього.
Будь-які підстави вважати, що свідчення потерпілого та свідків є недостовірними відсутні, оскільки вони є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2019 року, у ході якого потерпілий ОСОБА_9 розповів та показав, як саме він 01.01.2019 року разом із своєю сім`єю виходив від сусідів на прізвище ОСОБА_12 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 , після святкування Нового року і в цей час ОСОБА_7 сказав ОСОБА_9 «З Новий Роком» і вдарив його в ніс, від чого у останнього почала текти кров. Після чого, повернувшись назад до помешкання ОСОБА_16 , як пояснив ОСОБА_9 , він зателефонував до швидкої медичної допомоги та поліції;
- висновком судово-медичної експертизи №11-НВ/19 від 01.02.2019 року, відповідно до якої у ОСОБА_9 мали місце забійна рана спинки носа з відкритим переломом носової кістки, які виникли від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею (можливо одноразової), індивідуальні особливості травмуючої поверхні якого в ушкодженнях не відобразилися, можливо 01.01.2019 року. Механізм утворення удар. По ступеню тяжкості відкритий перелом кісток носа (забійна рана та підлягаючий до неї перелом) як в сукупності, так і окремо це легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, більше ніж 6, але менше ніж 21 день. Судово-медичних даних, які б могли свідчити про утворення тілесних ушкоджень при вільному падінні потерпілого з висоти власного зросту не має. Локалізація, механізм утворення та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 відповідають тому способу утворення, на який вказує сам потерпілий, а саме при розташуванні потерпілого та нападника у вертикальному положенні обличчям до обличчя. Напрям діючої сили (прямого удару), найбільш вірогідно, був спереду назад в горизонтальному чи в наближеному до нього напрямку;
- листом Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №01-42/С від 16.01.2019 року, 01.01.2019 року о 01:28 годині до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , виїжджала бригада екстреної медичної допомоги. Разом з тим, 01.01.2019 року ОСОБА_7 за екстреною медичної допомогою не звертався.

Аналізуючи усі вищевказані докази, колегія суддів приходить до висновку про їх належність та допустимість, будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та їх оцінці, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів не вбачає.

В своїй апеляційній скарзі захисник посилається на неналежності такого доказу, як судово-медична експертиза № 11-НВ/10 від 01.02.2019 року у зв`язку з дослідженням при її проведенні медичної картки ОСОБА_9 без відповідної ухвали суду про надання доступу до її дослідження.

Проте, такі посилання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, відповідно до яких судово медична експертиза № 11-НВ/19 від 01 лютого 2019 року проведена на підставі ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 28.01.2019 року судово-медичним експертом районного відділення судово-медичної експертизи обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації лікарем ОСОБА_17 .

Під час постановлення висновку експертом, дослідження проводилось шляхом огляду самого потерпілого ОСОБА_9 та рентгенологічного знімку на ім`я ОСОБА_9 № 29 від 01.01.2019 року, долученого до матеріалів кримінального провадження постановою слідчого Валківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 від 05.01.2019 року про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне збереження.

Відомості, що свідчать про дослідження експертом медичної карти, виданої на ім`я ОСОБА_9 матеріали справи та вищевказаний висновок експерта не містять.

Вищевикладені факти спростовують доводи апелянта щодо проведення судово-медичної експертизи з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Що стосується посилання адвоката на відсутність у обвинуваченого умислу на заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, то колегія суддів оцінює їх критично, оскільки вважає, що обвинувачений не міг не розуміти, що нанесення потерпілому удару в таке вразливе місце, як обличчя, обов`язково спричинить наслідки у виді тілесних ушкоджень.

На думку колегії суддів, жоден з доводів захисника не знайшов свого підтвердження та спростовується матеріалами справи, а тому сприймається колегією суддів як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнення або пом`якшення його відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року), а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника за обставин, викладених ним в апеляційній скарзі, не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді даного провадження колегією суддів не встановлено, та інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 10.09.2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на це судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4