Справа № 345/3522/18
Провадження № 11-кп/4808/166/20
Категорія ст. 212 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000045 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 11.02.2020 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора і закрито вказане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 за ст.. 212 ч.1 КК України на підставі ст. 284 ч. 1 п. 4 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України №1101-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18 вересня 2019 року.

ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що, будучи керівником ПП "Виробничо-комерційна фірма "Промтехінвест" упродовж 2010-2011 років, під час виконання робіт з ліквідації наслідків повені ухилився від сплати податків на 477 тисяч 285 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 заперечує проти закриття кримінального провадження, оскільки на його думку, вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину немає. Обвинувачений свою вину у скоєному не визнає, будь-яких доказів, які б доводили вину ОСОБА_8 не встановлено, жодного свідка під час судового розгляду даного провадження не допитано. Переважна більшість доказів здобуті з грубим порушенням КПК України. Стверджує, що у разі якщо підозрюваний, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку. Судом не вирішено питання про долю речових доказів і вилучених документів. Не скасовано арешт майна. В ухвалі суду не вказано, що закриття провадження щодо ОСОБА_8 за декриміналізацією його діяння є реабілітуючою обставиною і не тягне за собою будь-яких негативних наслідків, у тому числі і відшкодування ним коштів у сумі 477 тисяч 285 гривень. Просить ухвалу суду скасувати, та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події та відсутності у діянні складу кримінального правопорушення.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачений та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити в повному обсязі;

- прокурор заперечив апеляційну скаргу захисника, просить її відхилити.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 є законним й обґрунтованим. Апеляційні доводи апелянта про скасування ухвали суду не є обґрунтованими.

Факт декриміналізації діяння ОСОБА_8 на підставі Закону України №1101-ІХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» від 18 вересня 2019 року ніким не оспорюється.

Доводи апелянта про те, що суд мав дослідити всі докази і закрити провадження щодо ОСОБА_8 за відсутністю складу злочину за ст.112 ч.1 ККУ, не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відповідно до змісту ст.ст. 350, 371, 286 КПК України має розглядатися невідкладно на любій стадії судового процесу, незважаючи на те, чи досліджені всі докази у справі. Тому доводи апелянта про те, що суд мав дослідити всі докази і закрити провадження за відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину позбавлено процесуальної обґрунтованості.

Посилання апелянта на те, що суд в силу ст. 285 ч.3 КПК України зобов`язаний був повністю досліджувати докази у зв`язку з тим, що обвинувачений не погодився на закриття провадження без доведення його вини, колегія суддів відхиляє як необґрунтоване з таких підстав.

Апелянт доводить, що суд неправильно звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та не на тій процесуальній підставі, яка задовольняє обвинуваченого, закрив провадження.

Однак, ні в клопотанні прокурора, ні в ухвалі суду мова не йде про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 45-49 ККУ, які не передбачають такого звільнення особи за декриміналізацією діяння. Тому, норма ст. 285 ч.3 КПК про повне дослідження всіх доказів через незгоду обвинуваченого на закриття провадження за декриміналізацією, не поширюється на це провадження.

Крім того, дослідження всіх доказів для виправдання ОСОБА_8 за відсутністю в його діях складу злочину є процесуально неможливим через принцип змагальності сторін, передбачений ст. 22 КПК, оскільки із змісту клопотання прокурора слідує, що він на цій стадії судового процесу припинив свою участь в ньому.

Незважаючи на те, що прокурор в клопотанні прямо не відмовився від обвинувачення у звя`зку з декриміналізацією діяння ОСОБА_8 , однак колегія суддів вважає, що із змісту цього клопотання можна прийти до висновку, що прокурорське клопотання про закриття провадження через декриміналізацію є формою його відмови від обвинувачення з зв`язку з декриміналізацією і така його процесуальна дія на стадії судового розгляду прямо передбачена ст. 284 ч.2 п.2 КПК.

Таким чином закриття провадження саме на підставі ст. 284 ч.1 п.4 КПК не узгоджується з повноваженнями суду на стадії його судового розгляду, оскільки ч.1 п.4 вказаної статті належить до стадії досудового розслідування і входить до повноважень слідчого і прокурора.

Такий висновок апеляційного суду повністю узгоджується з вимогами ч.7 ст. 284 КПК, яка регулює повноваження суду на стадії судового провадження і в якій відсутнє посилання на ч.1 п.4 цієї норми, яка застосована судом, однак є посилання на її ч.2 п.2, тобто суд закриває провадження при відмові прокурора від обвинувачення у зв`язку з відмовою від нього.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що це провадження судом закрито правильно, однак на підставі не тієї процесуальної норми, яка має бути застосована, а саме п.2 ч.2 ст. 284 КПК України, а не п.4 ч.1 вказаної норми, що є підставою для зміни ухвали суду лише в цій частині й для часткового задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд констатує, що закриття провадження щодо ОСОБА_8 є реабілітуючою для нього підставою у цьому провадженні зі всіма позитивними для нього правовими наслідками про відновлення передбачених законом прав, повернення майна і документів. Саме тому питання про вирішення долі речових доказів, майна і документів має бути вирішено на стадії виконання ухвали суду за зверненням зацікавленої особи.

Підстав для скасування ухвали чи інших її змін не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково, ухвалу Калуського міськрайонного суду від 11.02.2020 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закритим за відмовою прокурора від державного обвинувачення у зв`язку з декриміналізацією його діяння на підставі ст. 284 ч.2 п.2 КПК України.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала з дня її проголошення вступає в силу і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5