ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1214/20 Справа № 205/1520/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22квітня 2019 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає, що не врахував у повній мірі того, що він режим утримання не порушує, стягнення погашені, має 3 заохочення, працевлаштований на виробництві установи. Також, не враховано судом його позитивну характеристику та сумлінне ставлення до праці.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст.82 КК України.

Суд обґрунтовуючи своє рішення, врахував, що засуджений ОСОБА_6 протягом відбування покарання неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, раніше неодноразово судимий, у тому числі, й за вчинення умисних злочинів, та знову вчинив умисний злочин, що не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення та довів це.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та лише після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вимог закону, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про те, що ОСОБА_6 на даний час не став на шлях виправлення, а тому, застосування до нього положень ст.82 КК України є передчасним.

Колегія суддів, вивчивши надані матеріали провадження встановила, що ОСОБА_6 засуджений за злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, даний злочин вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком, раніш до засудженого застосовувалося умовно- дострокове звільнення, однак він знову скоював злочини та перебуваючи в місцях позбавлення волі мав лише 2 заохочення в 2017 та 2019 роках та мав три стягнення. На думку колегії суддів, така поведінка не може свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав для застосування ст. 82 КК України щодо ОСОБА_6 немає.

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність лише 2 заохочень за весь період відбування покарання та відомості про належну поведінку ОСОБА_6 , як на те посилається засуджений в апеляції, хоча і характеризують позитивно його особу, однак з урахуванням інших встановлених судом обставин, зокрема, неодноразових судимостей за вчинення умисних злочинів, та вчинення цього злочину в період іспитового строку, що свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення злочинної діяльності, на виправлення засудженого не вказують.

Також, колегія суддів, зазначає, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

На думку колегії суддів, заміна призначеного покарання на більш м"яке, на цій стадії відбування покарання не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що не суперечать фактичним обставинам провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст.82 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4