УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/2429/17
Провадження №1-кп/348/28/20

19 червня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 за обвинувальним актом від 23.11.2017 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, з професійно-технічною освітою, працюючого по тимчасовим заробіткам, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

08 травня 2017 року біля о 08:40 хв. в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту, перебуваючи у будинку, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезнечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс два удари долонею правої руки по обличчі потерпілої, а саме в ділянку лівого ока та верхньої губи.

Внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, садна в ділянці верхньої губи зліва, що згідно висновку судово-медичного експерта № 283 від 09 червня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті та заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити, про що подав письмову заяву.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого та просив його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цого є всі передбачені законом підстави.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання 19.06.2020 не прибула, при цьому була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Суд зазначає, що ст. 325 КПК України допускає розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілого.
Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду кримінального провадження у зв`язку з неприбуттям в судове засідання потерпілої. Також, потерпіла була присутня в попередніх судових засідання, підтримала обвинувачення щодо ОСОБА_6 зач. 1 ст. 125 КК України, надала суду пояснення щодо фактичних обставин кримінального провадження і висловила свою позицію щодо необхідної міри покарання обвинуваченому.
На переконання суду, неявка в судове засідання потерпілої не перешкоджає розгляду клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки не може ставитись в залежність від бажання і можливості прибути в судове засідання потерпілої, право обвинуваченого на припинення його кримінального переслідування.
Разом з тим слід зазначити, що для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не потрібно згоди потерпілої сторони.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз указаних норм дозволяє дійти висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у разі спливу строків давності є безумовним правом обвинуваченого, якщо відсутні обставини, визначені ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є відповідно до ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді штрафу в розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Кримінальне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, вчинено 08.05.2017р.

Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 закінчилися строки давності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

За змістом ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Також, згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З наведеного вбачається, що перебіг строків давності відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України переривається за умови, якщо особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду. Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченому наслідки такого закриття, а також те, що підстава, з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, не є реабілітуючою. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 ствердно відповів, що розуміє наслідки такого звільнення.
Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства або суду та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового слідства у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_4 іншого злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, чи його ухиляння від слідства чи суду (а.с. 110).
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущенні, усі сумніви тлумачаться на користь особи, що притягується до кримінальної відповідальності, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.
Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те що злочин, за який обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у виді виправних робіт на строк до одного року, та з моменту вчинення такого злочину минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від слідства та суду, не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 за обвинувальним актом від 23.11.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України слід закрити, та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 ,. від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

На підставі ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 325, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № за №0000300 за обвинувальним актом від 23.11.2017 про обвинувачення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1