Справа № 346/651/20
Провадження № 1-кп/346/369/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження №0000066 від 20 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перерів Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, депутатом та інвалідом не являється, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Злочин вчинено при наступних обставинах.
Обвинувачений ОСОБА_6 проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_7 та двома малолітніми дітьми в господарстві своєї тещі потерпілої ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 .

19 січня 2020 року близько о 19:30 годині обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні житлового будинку потерпілої ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , в присутності ОСОБА_7 , вчинив словесну суперечку із потерпілою ОСОБА_4 з приводу небажання останньої реєструвати місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 в своєму будинку.
У ході суперечки обвинувачений ОСОБА_6 маючи на меті спричинити потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання негативних наслідків щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_4 , наніс останній декілька ударів кулаком лівої руки в ділянку тулуба та голови, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому спинки носа, синців навколо правого і лівого очей, в ділянках носа, правого та лівого плеч, садна правого крила носа.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 22.01.2020 тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої ОСОБА_4 , а саме закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку та перелом спинки носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 19 січня 2020 року близько о 19:30 год. перебуваючи в приміщенні житлового будинку потерпілої ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , в присутності дружини ОСОБА_7 , вчинив словесну суперечку із матір ю дружини вона ж потерпіла ОСОБА_4 з приводу небажання останньої реєструвати його місце проживання в своєму будинку. У ході суперечки наніс потерпілій декілька ударів кулаком лівої руки в ділянку тулуба та голови, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення та розуміє, що вчинив умисний злочин. Просив суд його суворо не карати.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та зважаючи на те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, враховуючи думку потерпілої, яка не настоювала на суворому покаранні та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого: постійне місце проживання та реєстрації, що на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває, думку потерпілої, яка не настоює на суворому покаранні, однак обвинувачений негативно характеризується по місцю проживання, враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений розкаявся у вчиненому і характер його поведінки після вчинення кримінального правопорушення свідчить про це, що суд відносить до обставин, що пом`якшують йому покарання.Зокрема, він повністю визнав вину, не оспорюючи фактичних обставин у справі, осудив свою поведінку, вказав, що усвідомив, що вчинив неправильно та запевнив, що більше такого не повториться.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України про обставини, що обтяжуть покарання сторона обвинувачення не заявила і такі не встановлені судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченого, його поведінку до і після вчинення злочину, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, наявність пом"якшуючих обставин та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт згідно санкції вказаної правової норми.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, на переконання суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину та обставинам справи, але й особі самого обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, питання щодо яких має вирішувати суд - відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання - 150 годин громадських робіт.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той самий строк з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1