Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/418/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, який офіційно не працював, маючого середньо-спеціальну освіту, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб, раніше судимого:
- 19.02.2001 Новгородківським районним судом Кіровоградської області по ч. 1 ст. 140 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік;
- 20.09.2004 Новгородківським районним судом Кіровоградської області по ч. 3 ст. 185 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки;
- 17.02.2005 Долинським районним судом Кіровоградської області по ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;
- 16.11.2010 Кіровоградським районним судом м. Кіровоград по ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців із конфіскацією всього особистого належного йому майна, звільнений 25.03.2016 по відбуттю строку покарання;
- 10.08.2016 Кіровським районним судом м. Кіровограда по ч.2 ст.185 КК України, покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Новгородківського районного суду від 25.01.2018 скасовано іспитовий строк та направлено ОСОБА_7 в місця позбавлення волі;
- 21.02.2018 Новгородківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,
відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровоградаз клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання та просив застосувати до нього норми ст.81 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, допускав порушення режиму відбування покарання, за які п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має одне заохочення. Перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до членоушкодження. У спілкуванні з представниками адміністрації не завжди тактовний, за характером скритний, цілеспрямований. Вимоги гігієни та санітарії в цілому дотримується. Не підтримує суспільно - корисні зв`язки з рідними.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою засуджений ОСОБА_7 звернуся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити його клопотання та умовно-дострокове звільненими його від відбування покарання,.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він працює на роботі з благоустрою в установи кожен день та не відмовляється від виконання робіт, знаходився в СІЗО упродовж двох років, вину у скоєному злочині визнав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2018 ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2020 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, КК України та призначено покарання на підставі ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2018.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 18.02.2020 із зарахуванням в строк відбуття покарання, частково відбутого покарання за попереднім вироком відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України. На момент розгляду справи у суді першої інстанції вирок не набрав законної сили.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вбачається, що ОСОБА_7 характеризується посередньо, допускав порушення режиму відбування покарання, за які 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має 1 заохочення. Перебуває на профілактичному обліку установи як схильний до членоушкодження. У спілкуванні з представниками адміністрації не завжди тактовний, за характером скритний, цілеспрямований. Вимоги гігієни та санітарії в цілому дотримується. Не підтримує суспільно - корисні зв`язки з рідними.
При оцінці поведінки засудженого, суд відзначає, що ОСОБА_7 залучався до роботи з благоустрою в установі без нарахування заробітної плати терміном до 2-х годин на день.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. При цьому необхідно зазначити про те, що у зв`язку із не виконанням обов`язків скасовувався іспитовий строк та направлявся ОСОБА_7 в місця позбавлення волі. Таким чином ОСОБА_7 належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став.
Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_7 не повністю довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, за час відбування покарання допустив п`ять порушень, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Твердження ОСОБА_7 про те, що він працював, як підстава для звільнення умовно достроково, колегією суддів не може бути враховано, оскільки згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року, якою останньому відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_8 Ремез