Справа № 467/417/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка спільне клопотання виконуючого обов`язки начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» Міністерства юстиції України та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

08.04.2020 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло спільне клопотання виконуючого обов`язки начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому порядку, 4 рази заохочувався правами начальника колонії, в місцях позбавлення волі працює, позитивно характеризується, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу.
Засуджений ОСОБА_4 до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав також про своє розкаяння у вчиненні злочину та зобов`язувався у разі задоволення клопотання не порушувати режиму відбування покарання у виді обмеження волі та не порушувати законів України.
Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення, так як неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Вироком від 14.01.2016 року Йошкар-олинського міського суду Республіки Марій Ел ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1КК РФ і з застосуванням ч.3 ст.66, ст..64 КК РФ призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців без позбавлення права займати певні посади чи займатись певною діяльністю, без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. У відповідності з ч.3 ст.72 КК РФ зараховано ОСОБА_4 в строк позбавлення волі час його тримання під вартою до постановлення вирок, тобто з 06.06.2015 року. Апеляційною ухвалою Верховного Суду Республіки Марій Ел від 29.02.2016 року даний вирок залишено буз змін та він відповідно набрав законної сили 29.02.2016 року.

Ухвалою від 22.11.2016 року Жовтневого районного суду Миколаївської області приведено у відповідність із законодавством України вирок Йошкар-Олинського міського суду Марій Ел від 14.01.2016 року щодо ОСОБА_4 . Визначено положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним, а саме: ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, відповідає ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 Кримінального кодексу України. Визначено засудженому ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Йошкар-Олинського міського суду Марій Ел від 14.01.2016 року за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років. На підставі ст.72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 визначено рахувати з часу затримання з 06.06.2015 року. В строк відбування покарання зарахувати термін перебування під вартою з 06.06.2015 року по 14.01.2016 року включно в розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвалою від 30.01.2020 року Миколаївського апеляційного суду ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_4 змінено. Визначено ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Йошкар-Олинського міського суду Марій Ел від 14.01.2016 року за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України у виді 8 років позбавлення волі.

Згідно матеріалів особової справи з 06.06.2015 року ОСОБА_4 утримувався у СІЗО м.Йошкар-Олинськ Республіки Марій Ел Російської Федерації. За цей час допустив 37 порушень режиму утримання, чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 3 рази поміщувався до карцеру, а в інших випадках було вирішено обмежитись проведенням бесід виховного характеру.

З 18.03.2016 року ОСОБА_4 відбував покарання у виправній колонії м.Йошкар-Олинськ Республіки Марій Ел Російської Федерації. За період відбування покарання допустив 3 порушення режиму утримання, з них два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, та в одному випадку було вирішено обмежитись проведенням бесіди виховного характеру. один раз заохочувався правам начальника колонії.

З10.01.2018 року ОСОБА_4 утримувався в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за період утримання стягнень та заохочень не мав.

З 03.03.2018 року ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)».

08.10.2018 року засуджений ОСОБА_4 звертався до Президента України з клопотанням про помилування. Станом на цей час характеризувався адміністрацією колонії посередньо, за висновком адміністрації колонії на шлях виправлення не став (а.о.с.29-30, том ІІ). Спостережною комісією при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області вирішено, що ОСОБА_4 не заслуговує на застосування до нього такого гуманного акту як помилування (а.о.с.36, том ІІ). У задоволенні клопотання про помилування ОСОБА_4 на цій підставі відмовлено.

Починаючи з квітня 2019 року ОСОБА_4 отримано 3 заохочення у виді подяки начальника колонії. З 15.08.2019 року переведений до дільниці соціальної реабілітації. ОСОБА_4 укладений договір цивільно-правового характеру, проте за даними колонії не працює в зв`язку з відсутністю робочих місць, залучається до робіт з благоустрою колонії, до праці ставиться сумлінно. Характеризується позитивно, бере участь у роботі самодіяльних організацій, у програмах диференційованого виховного впливу. У 2019 році здобув професію «Каменотес».

Відповідно до вимог ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. За частиною 4 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання, участь у виховних заходах, які проводяться в колонії, засвідчили успішність процесу виправлення.

В даному випадку наявність у засудженого шести стягнень та його посередні характеристики протягом значної частини відбуття покарання свідчить про нестабільність поведінки засудженого, та з матеріалів особової справи встановлено, що засуджений лише протягом останнього року, який передує зверненню з даним клопотанням активно проявляв позитивні зміни у своїй поведінці.

Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, характеристику його особи, а також значний строк невідбутого покарання суд дійшов висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений став на шлях виправлення, отже підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 336, 395, 537,539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні спільного клопотання виконуючого обов`язки начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія №83» та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через суд, що постановив ухвалу.

Суддя ОСОБА_1