Справа № 700/1113/19
Провадження №1-кп/694/111/20
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
15.01.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
серетаря судових засідань ОСОБА_2
з участю:прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця
та жителя АДРЕСА_1 ,
українця,громадянина України,з середньою освітою,не одруженого,
неповнолітніх дітей на утриманні немає,раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.357,ч.2 ст.125 КК України,-
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ст.357 ч.3 КК України,як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.
Він же,07.09.2019 року близько 21.30 год., перебуваючи в домоволодінні, що розташоване за адресою: с. Журжинці Лисянського району Черкаської області під час спільного вживання спиртних напоїв, на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 кілька ударів кулаком по голові, від яких останній упав, чим спричинив йому тілесні ушкодження, що згідно висновку експерта №05-9-01/241 від 16.09.2019 року встановлено, що у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді рубців на лобі, які в минулому були забійними ранами та спричинені дією тупого твердого предмету(предметів), давність спричинення їх може відповідати часу вказаному в ухвалі суду і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.125 КК України,як умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчинених злочинах,а саме за ч.3 ст.357,ч.2 ст.125 КК України та пояснив,що дійсно 07.09.2019 року близько 22.00 год. він прийшов в гості до ОСОБА_6 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . Під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 близько двох-трьох ударів кулаком по голові,який сидів за столом напроти,а потім потерпілий вийшов на двір,а коли зайшов до будинку, то ледь стояв на ногах, після чого він разом із ОСОБА_8 завели його в кімнату та поклали на ліжко відпочивати. Виходячи з будинку він побачив рюкзака потерпілого із якого викрав чоловічу сумку в якій зберігалися картка для виплат ПриватБанку НОМЕР_1 , паспорт ОСОБА_6 НОМЕР_2 , картка фізичної особи платника податків НОМЕР_3 , трудова книжка ОСОБА_6 , свідоцтво про народження
В скоєнні вищевказаних злочинів свою вину визнає повністю,щиро кається та просить суд його суворо не карати,а також в судовому засіданні попросив пробачення у потерпілого,зазначає,що зробив для себе відповідні висновки.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав аналогічні покази показанням обвинуваченого ОСОБА_5 , претензій матеріального і морального характеру немає, просить не призначати сувору міру покарання до обвинуваченого ОСОБА_5 ,оскільки з ним примирилися.
Показання ОСОБА_5 по фактах вчинення ним кримінальних правопорушень передбачених ст.357 ч.3 та ст.125 ч.2 КК України відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується,як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч.3ст.357,ч.2 ст.125 КК України доведене.
Відтак суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :
- за ч.3 ст.357 КК України -незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом ;
- за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обираючи міру покарання,суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного,особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,який по місцю проживання характеризується посередньо,на «Д» обліку у наркологічному кабінеті Лисянської ЦРЛ не перебуває,а перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра Лисянської ЦРЛ з діагнозом «Нічний енурез».Згідно висновку судово-психіатричного експерта №337 від 02.10.2019 року ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням,тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки не страждає,а виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації,що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними,правильно сприймати обставини,що мають значення по справі,приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді.За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд вважає,що необхідно обрати покарання у вигляді штрафу в межах санкцій,передбачених ст.125 ч.2,357 ч.3 КК України,оскільки від скоєних злочинів тяжких наслідків не настало,а остаточне покарання визначити в порядку ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Питання про речові докази у справі суд вирішує відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України,суд,-
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів),передбачених ст.125 ч.2,ст.357 ч.3 КК України та призначити покарання за:
- ст.125 ч.2 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
- ст.357 ч.3 КК України штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що
становить 510 (п`ятсот десять) грн.;
На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлений.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1