н/п 1-кс/766/1307/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_4 про продовження строку дії обов`язків, відносно підозрюваного за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якій просив задовольнити клопотання та продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування до 13.03.2020.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, які мають відношення до кримінального провадження;

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2019 року, точну датe та час органом досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_7 , який у період часу з 10.08.2017 по 17.10.2019 був працевлаштований на посадах охоронця та завідуючого господарством підприємства ФОП « ОСОБА_5 », розташованого в смт. Новотроїцьке Херсонської області.

З метою реалізації своїх злочинних намірів направлених на вимагання грошових коштів з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, залучив до протиправної схеми невстановлених на даний час осіб, чітко розподіливши функції та обов`язки кожного з них.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання від ОСОБА_7 грошових коштів, ОСОБА_5 , 28.10.2019, перебуваючи в офісному приміщені ФОП « ОСОБА_5 », розташованому по АДРЕСА_2 , у грубій формі висунув претензію потерпілому ОСОБА_7 , щодо наявності нестачі вугілля, яка начебто виникла з вини останнього. При цьому, ОСОБА_5 висунув вимогу ОСОБА_7 передати йому грошові кошти у сумі 120 000 гривень, нібито в якості компенсації збитків, не надаючи при цьому буд-яких документів, підтверджуючих боргові зобов`язання. ОСОБА_7 , усвідомлюючи безпідставність висунутих ОСОБА_5 вимог, повідомив останньому про відмову у наданні йому грошових коштів та про намір розібратися у цій ситуації в майбутньому.

Через деякий час, цього ж дня, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про те, що за результатами проведеної інвентаризації на підприємстві виявлено нестачу вугілля у кількості 20 тон, у зв`язку з чим сума боргових зобов`язань останнього збільшилась до 156 000 гривень. При цьому, ОСОБА_5 повторно висунув ОСОБА_7 вимогу передати йому грошові кошти у зазначеній сумі, таким чином здійснюючи психологічний тиск на останнього. У свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи те, що зазначена сума грошових коштів, враховуючи матеріальне становище останнього, є значною для нього, а також те, що ОСОБА_5 є депутатом обласної ради та може здійснювати тиск на нього з використанням своїх повноважень та зв`язків, сприйняв незаконні вимоги ОСОБА_5 як існування реальної погрози настання буд-яких негативних наслідків для себе, у т.ч. своєму здоров`ю та майну. При цьому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про те, що він буде деякий час проходити стаціонарне лікування в м. Херсон та після виписки з лікарні повернеться до цього питання щоб розібратися у виниклій ситуації.

У подальшому, ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_7 відмовляється виконати його майнові претензії, вирішив примусити його до передачі грошових коштів шляхом погрози знищення майна потерпілого чи його родичів.

Так, 04.11.2019 ОСОБА_8 , який є сином ОСОБА_5 , зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 , зателефонував потерпілому ОСОБА_7 на мобільний телефон останнього НОМЕР_2 . У ході телефонної розмови ОСОБА_8 довідався про те, що потерпілий ОСОБА_7 відсутній за місцем свого проживання та перебуває у лікарні.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на вимагання грошових коштів від ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що останній відсутній за місцем свого проживання та перебуває у лікарняному закладі, залучив до протиправної схеми невстановлених на даний час осіб, які 04.11.2019 незаконно проникли на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , звідки незаконно заволоділи транспортними засобами, а саме автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 , та автомобілем ВАЗ 2106, блакитного кольору, 1989 року випуску, які перебували у віданні потерпілого ОСОБА_7 .. Тим самим ОСОБА_5 створив умови за яких ОСОБА_9 реально сприймав погрозу заподіяння шкоди у разі не передання ОСОБА_5 вищевказаних грошових коштів.

Довідавшись про незаконне заволодіння вищезазначеними транспортними засобами ОСОБА_7 04.11.2019 здійснив телефонний дзвінок зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 на мобільний телефон ОСОБА_5 НОМЕР_4 , в ході якого останній підтвердив свою причетність до незаконного заволодіння транспортирними засобами та повідомив, що у разі передачі потерпілим ОСОБА_7 документів на зазначені транспортні засоби, вони будуть продані учасниками злочинної схеми за ринковою ціною, що значно зменшить його борг перед ОСОБА_5 , а у разі відмови передачі документів, транспортні засобі будуть ними знищені шляхом реалізації, як металобрухту.

У подальшому, 02.12.2019, за попередньою домовленістю потерпілий ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 в офісному приміщенні ФОП « ОСОБА_5 » по АДРЕСА_2 . У ході особистої розмови потерпілий ОСОБА_7 наполягав, щоб ОСОБА_5 повернув йому викрадені транспортні засоби та повідомив, що вони належать на праві власності його близьким родичам. На це ОСОБА_5 повідомив, що транспортні засоби йому будуть повернуті лише за умови передачі йому грошових коштів вже у сумі 170 000 гривень. На питання потерпілого ОСОБА_7 з яких причин сума вигаданого боргу зросла ОСОБА_5 повідомив, що зазначена сума не є остаточною, у зв`язку з чим потерпілому необхідно звернутись до бухгалтера ФОП « ОСОБА_5 » ОСОБА_10 , яка повідомить йому точну суму «нестачі».

Так, 03.12.2019, потерпілий ОСОБА_7 , прибув до кабінету ОСОБА_10 , розташованого в офісному приміщенні по АДРЕСА_2 де остання, діючи за вказівками ОСОБА_5 , оглянувши свої чорнові записи, повідомила потерпілому ОСОБА_7 , що сума його боргу становить вже 214 162 гривні.

У подальшому, 07.12.2019, попередньою домовившись про зустріч біля офісного приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про необхідність повернення викрадених з його домоволодіння транспортних засобів їх власникам. На це ОСОБА_5 повідомив, що транспортні засоби йому будуть повернуті за умови сплати всієї суми вигаданого грошового боргу.

Таким чином, ураховуючи створені ОСОБА_5 умови, потерпілий ОСОБА_7 , реально сприймаючи погрозу ОСОБА_5 щодо знищення майна, яке перебувало у віданні потерпілого, а також інші негативні наслідки для себе та близьких родичів, був змушений виконати незаконні вимоги останнього та повідомив ОСОБА_5 про передачу останньому частини грошових коштів.

Надалі, 12.12.2019, у період часу з 08 год. 20 хв. по 08 год. 30 хв., з урахуванням негативно створених ОСОБА_5 умов, направлених на вимагання грошових коштів з потерпілого ОСОБА_7 , останній зустрівся з ОСОБА_5 в офісному приміщенні ФОП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_2 . Під час зустрічі ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_5 передав бухгалтеру ФОП « ОСОБА_5 » ОСОБА_10 частину грошових коштів в сумі 100 000 гривень, які остання за вказівкою ОСОБА_5 перерахувала та помістила до сейфу. Після чого, правоохоронними органами було затримано ОСОБА_5 .

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 Кримінального кодексу України, а саме вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна, з погрозою знищення майна, що перебуває у віданні потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, громадянин України, з вищою освітою, який є фізичною особою підприємцем, на утримані неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , являється депутатом Херсонської обласної ради VII скликання, раніше не судимий.
Так, після передачі ОСОБА_7 у приміщенні офісу ФОП « ОСОБА_5 », за адресою: АДРЕСА_2 , частини грошових коштів в сумі 100 000 гривень, ОСОБА_5 12.12.2019 о 11 годині 35 хвилин затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно ст.ст. 276-278 та глави 37 КПК України, за наявності достатніх доказів зібраних у ході досудового розслідування, 13.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого злочину, та за вчинення якого згідно санкції вказаної статті передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

13.12.2019 відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Херсонського міського суду ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з терміном дії до 09.02.2020.
Офісом Генерального прокурора України 30.01.2020 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 13.03.2020.
Запобіжні заходи застосовуютьсятільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в подальшому в суді, а також запобігання ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-п.1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-п.2 незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-п.3 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-п.4 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що виправдовує застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків.

Так, характер вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 та важкість покарання, яке йому загрожує в сукупності свідчать про наявність реального ризику того, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підтримує тісні зв`язки з особами, які безпосередньо мають відношення до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, та перевіряються на причетність до інших аналогічних злочинів, що безпосередньо свідчить про наявність ризику того, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор та слідчий в судовому засіданні, просив суд клопотання задовольнити за підставами, викладеними у ньому.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали надані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
13.12.2019 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:
-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

-- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та мобільного телефону.

-- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, які мають відношення до даного кримінального провадження;.
Підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання було забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Офісом Генерального прокурора України 30.01.2020 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 13.03.2020 року.

Мета, яка були підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу продовжує існувати, постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а строк дії обов`язків, що застосовувані відносно підозрюваного спливає, що є підставою для їх продовження.

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 179, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про продовження строку дії обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, а саме:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та мобільного телефону.

- утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, які мають відношення до даного кримінального провадження;

Встановити строк дії обов`язків до 13 березня 2020 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 20 хвилин 12 лютого 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1