Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4914/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суд м. Житомира від 12 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 13-02 год. 10.06.2020 по 13-02 год. 09.08.2020 року та визначено заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу або застосувати до ОСОБА_8 інший більш м`який запобіжний захід. У разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що підозра ОСОБА_8 в частині щодо зберігання автомату та пістолету є необґрунтованою, оскільки не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, тобто можна говорити, про існування підозри лише в частині зберігання набоїв. Вказує, що приймаючи рішення слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, негативно ніде не характеризується, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також неофіційно працює. Крім того зазначає, що поза увагою суду залишився той факт, що підозрюваний не схильний до вчинення будь-яких правопорушень. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому висновок слідчого судді про наявність вказаних ризиків є помилковим. Стверджує, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів. Посилається на те, що визначений ОСОБА_8 розмір застави є завідомо непомірним і в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що існують обставини, які є виключними для визначення застави саме в такому розмірі.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_8 всупереч вимогам, які передбачені Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 р., Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998р. та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992р., придбав та у подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу, із метою збуту у приміщенні гаражу, що знаходиться неподалік від будинку АДРЕСА_2 54 проміжні патрони з кулею «ПС» зразка 1974 року зі сталевим осердям, два магазини до автомата «Калашнікова», 25 бойових патронів калібру 7,65 мм. «БРАУНІНГ», бойовий пістолет марки «Чешська збруйовка» модель 50 № НОМЕР_1 , із 8-ма бойовими патронами калібру 7,65 мм. «БРАУНІНГ», бойовий автомат «Калашнікова» № НОМЕР_2 калібру 5,45 мм.

11.06.2020 року ОСОБА_8 було затримано на місці злочину в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у тому, що він придбав, зберігав та збув вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

11.06.2020 року ОСОБА_8 було затримано на місці злочину в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у тому, що він придбав, зберігав та збув вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме : протоколом допиту та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 (а.п.8-12), протоколом огляду та вручення грошових коштів від 10.06.2020 року (а.п.13-14), протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 10.06.2020р. (а.п.15), протоколом обшуку від 10.06.2020р. (а.п.19-22); висновком експерта від 10.06.2020р. (а.п.23-28).

Крім того, в засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що під час затримання ОСОБА_8 на місці події був присутній спеціаліст, який підтвердив, що вилучені в гаражі ОСОБА_8 речі являються зброєю.

Наведеним спростовуються доводи апелянта про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, його вік, обставини вчинення злочину, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що підозрюваний не працює, що свідчить про відсутність законного джерела доходів.

Ризик можливого незаконного впливу підозрюваним на свідка підтверджується тим, що підозрюваному ОСОБА_8 відомо місце проживання свідка ОСОБА_11 , а тому існує можливість впливу на останнього з метою відмови від раніше наданих показів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та обставин вчинення злочину, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідка.

Тому, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи вищенаведене та доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, і в апеляційній скарзі.

Зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що при наявності обгрунтованої підозри та доведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Крім того, слідчим суддею визначено розмір застави, при внесенні якої останній буде звільнений з-під варти.

Щодо розміру застави, визначеної слідчим суддею, слід зазначити, що відповідно до ст. 183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням як обставин кримінального правопорушення так і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею визначений розмір застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, який на думку слідчого судді буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Зазначення апелянтом, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення зазначеного розміру застави є не обов`язком, а правом підозрюваного. Крім того, апелянтом не надано будь яких підтверджуючих даних щодо відсутності у підозрюваного ОСОБА_8 можливості внесення визначеного слідчим суддею розміру застави.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, негативно ніде не характеризується, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Крім того, в засіданні апеляційного суду прокурором надано копію довідки ОСК ГУНП України в Житомирській області, з якої вбачається, що ОСОБА_8 , хоча і вважається не судимим, проте, раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності (перебував в місцях позбавлення волі), що спростовує доводи апелянта стосовно того, що підозрюваний до цього часу не був схильний до вчинення будь-яких правопорушень.

Інші доводи апеляційної скарги також не впливають на правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суд м. Житомира від 12 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 13-02 год. 10.06.2020 по 13-02 год. 09.08.2020 року та визначено заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень без зміни

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: