Справа № 603/431/19
Провадження № 1-кп/603/28/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2020 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3
про продовження

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вістря Монастириського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не депутата, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, заявлене у кримінальному провадженні №0000186 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.04.2019 року
за участі:
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_3
потерпілої не з`явилася

ВСТАНОВИВ:
Прокурором Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 було подано письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обґрунтовуючи яке, прокурор зазначила, що на даний час не зменшилися ризики, які враховувалися при застосуванні обвинуваченому ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та може переховуватись від суду, у зв`язку із чим, просила у своєму клопотанні продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримала вказуючи, що наразі не зменшилися та продовжують існувати ризики, які слугували обранням та застосуванням до ОСОБА_4 такої міри запобіжного заходу. Також прокурор ОСОБА_3 покликаючись на ст. 177 КПК України зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, а це свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт. Окрім цього, прокурор звернула увагу й на те, що обвинувачений сам проживає в будинку за адресою: с. Комарівка Монастириського району Тернопільської області, постійного місця роботи не має, а тому на її переконання у обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений, його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не заперечували.
Вислухавши думки учасників судового провадження щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу.
Так, 24.09.2019 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт, шляхом заборони йому цілодобово покидати своє житло строком до 23 год 59 хв 22 листопада 2019 року з покладенням на нього певних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.
19.11.2019 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому цілодобово покидати своє житло строком до двох місяців з моменту постановлення ухвали, тобто до 23 год. 59 хв. 17 січня 2020 року.
Також, ухвалами Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.01.2020 року та від 27.02.2020 року обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому цілодобово покидати своє житло строком до двох місяців з моменту постановлення ухвали застосований щодо нього продовжувався до 23 год. 59 хв. 02 березня 2020 року та 23 год. 59 хв. 26 квітня 2020 року відповідно.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано продовжує обвинувачуватись у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Також прокурором в судовому засіданні доведено, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Так, ризиком того, що обвинувачений ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності.
Суд враховує той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності обставин не вирішуючи наперед питання винуватості обвинуваченого, виходячи з наявності відповідного обвинувального акту; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; віку обвинуваченого; стану його здоров`я, майнового стану, постійне місце проживання, репутацію та відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, суд вважає за доцільне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту шляхом заборони йому цілодобово покидати своє житло та покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
На думку суду на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання, заміни та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, гарантувати належної поведінки обвинуваченого, жодних обставин, які б свідчили про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.
Беручи до уваги те, що строк застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується о 23 год 59 хв 26 квітня 2020 року, а судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу через введення в Україні постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину, а також враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у разі доведеності вини ОСОБА_4 може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з продовженням покладених на нього обов`язків, на строк до двох місяців, а саме до 21.06.2020 року, оскільки наявність ризиків, що були враховані при обранні та продовженні зазначеного запобіжного заходу, не відпали.
Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 198, 199, 331, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому цілодобово покидати своє житло, що знаходиться за адресою: с.Комарівка Монастириського району Тернопільської області, із застосуванням електронних засобів контролю задовольнити.
Продовжити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони йому цілодобово покидати своє житло, що знаходиться за адресою: с.Комарівка Монастириського району Тернопільської області, із застосуванням електронних засобів контролю на строк до двох місяців з моменту її постановлення, тобто до 21.06.2020 року.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 194 КПК України, продовжувати виконувати наступні обов`язки покладені на нього судом:
- не відлучатись з місця свого проживання без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання або роботи;
- носити електронний засіб контролю.
Обов`язки покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк до двох місяців з моменту постановлення ухвали, тобто до 23 год. 59 хв. 21 червня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала суду щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого, а саме Монастириському відділенню поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області.
Копію ухвали про продовження застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали суду щодо продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на прокурора ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.
Суддя ОСОБА_1