Провадження №1-кп/523/234/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2020 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітніх обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_7 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
в присутності неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005787 щодо:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із неповною середньо-спеціальною освітою (навчається в Одеському професійному ліцею будівництва та архітектури), не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із неповною середньо-спеціальною освітою (навчається в Одеському автомобільно-дорожньому коледжі Одеського національного політехнічного університету), не одруженого, не офіційно працюючого продавцем в гідропарку «Лузанівка», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2017р., приблизно о 21:15год., неповнолітний ОСОБА_10 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_11 , перебуваючи біля будинку №42 по вул. Ак. Заболотного в м. Одесі, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, побачили ОСОБА_5 , майно якої, а саме мобільний телефон визнали предметом свого протиправного умислу. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 почали спілкуватися із потерпілою ОСОБА_5 , в процесі спілкування попросили у останньої мобільний телефон марки «iphone», вартістю 13500грн., при цьому пояснили, що їм потрібно зателефонувати, на що потерпіла бажаючи допомогти обвинуваченим набрала номер телефону, який сказав ОСОБА_13 , після чого вказаний телефон передала ОСОБА_14 . В подальшому, отримавши мобільний телефон, ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 з місця скоєння злочину зникли, а саме спільно та обумовлено побігли в різні сторони, на крики потерпілої ОСОБА_5 про повернення телефону не відреагували, але через деякий час були затримані працівниками правоохоронних органів.

В судовому засіданні, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням не визнали та пояснили наступне.
Обвинувачений ОСОБА_14 пояснив, що він разом із ОСОБА_13 ввечері домовились піти погуляти, він хотів подзвонити матері та попередити, що запізнюється, але у нього сіла батарея телефона, а у ОСОБА_13 на рахунку не було грошей. Назустріч їм йшла потерпіла, вони зупинились та попросили її подзвонити, ОСОБА_13 зі свого телефона надиктував їй номер, вона набрала номер та передала свій телефон ОСОБА_14 . Далі, ОСОБА_14 вирішив пожартувати з потерпілої та побіг з її телефоном, пробігши 10 метрів, почув як кричить потерпіла та за ним біжать чоловіки, він продовжував бігти, пробіг 100 метрів та почув «стоять, стрелять будем», після чого він зупинився та був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Обвинувачений ОСОБА_13 пояснив суду, що він разом із ОСОБА_14 підійшли до потерпілої, яка розмовляла по телефону, та яка запитала, що в такий час вони роблять на вулиці без рахунку на телефоні. Далі потерпіла набрала номер телефону та передала телефон ОСОБА_14 , який став з останнім бігти. Рогачко в свою чергу побіг додому, при цьому не чув, щоб потерпіла щось кричала. Крім того, ОСОБА_13 пояснив суду, що не знав про наміри ОСОБА_14 , думав, що останній жартує, тому не кричав йому припинити свої дії.
Незважаючи на ту обставину, що обвинувачені не визнають свою вину у скоєнні злочину, винуватість останніх у вчиненому злочину підтверджується сукупністю наступних доказів:
- поясненнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що в день скоєння злочину, до неї підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 почали з нею спілкуватися, на що вона сказали їм, чому в таку пізню годину вони перебувають на вулиці. Далі, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 попросили подзвонити з її телефону, вона набрала номер та передала телефон хлопцю з світлим волоссям ( ОСОБА_14 ), який захватив зручно належний їй телефон та почав бігти, вона побігла за ним та кричала зупинитись, інший хлопець ( ОСОБА_13 ) побіг в інший бік. В подальшому, ОСОБА_14 було затримано працівниками Національної гвардії, та поруч з ним виявлено мобільний телефон, який раніше був викрадений у неї. Крім того, потерпіла пояснила суду, що вона зустрічалась з обвинуваченими та їх матерями, за проханням останніх. При цій зустрічі, на питання ОСОБА_5 , чому обвинувачені скоїли злочин, останні пояснили, що хотіли грошей;
- повідомленням від 10.11.2017р., згідно якого о 22год. 00хв. затримано злочинця на розі вул. Заболотного та Дніпропетровська дорога (на 1арк.);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.11.2017р., згідно якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до невстановлених осіб, які перебуваючи на вул. Ак. Заболотного біля будинку №42, відкрито викрали належній їй мобільний телефон марки «iphone» (на 1арк.);
- протоколом огляду місця події від 10.11.2017р., згідно якого працівниками поліції на ділянці по вул. Заболотного вилучено мобільний телефон марки «iphone» (на 1арк.);
- протоколом огляду речових доказів та постановою про визнання та прилучення речових доказів від 11.11.2017р., згідно яких об`єктом огляду є мобільний телефон марки «iphone», який раніше був відкрито викрадений у ОСОБА_5 , та який був прилучений до матеріалів кримінального провадження (на 5арк.);
- розпискою ОСОБА_5 , згідно якої остання отримала від органів досудового розслідування мобільний телефон марки «iphone», який раніше був у неї відкрито викрадений (на 1арк.);
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.11.2017р., згідно яких потерпіла ОСОБА_5 впізнала за наданими фотознімками обвинувачених ОСОБА_13 і відповідно ОСОБА_15 , як осіб, які скоїли відносно неї злочин (на 6арк.).
Суд критично ставиться та не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки останні є родичами (матерями) обвинувачених та зацікавлені в позитивному розгляді кримінальної справи.
Показання обвинувачених та їх твердження про те, що вони не скоювали грабіж, та покази ОСОБА_14 про те, що він вирішив пожартувати з потерпілої і тому побіг з належним їй телефоном, при цьому ОСОБА_13 не був обізнаний про його дії, суд розцінює як лінію захисту обвинувачених з метою уникнення кримінальної відповідальності, та які спростовується вищевказаними дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме тим, що потерпіла ОСОБА_5 почала бігти за ОСОБА_14 , у якого був її телефон, при цьому кричала йому зупинитись та наступним що при зустрічі потерпілої з матерями обвинувачених та самими обвинуваченими, на питання потерпілої ОСОБА_5 , чому останні скоїли злочин, вони пояснили, що хотіли грошей.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаних осіб кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку.
Судом враховується особа ОСОБА_13 , який є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та яке вчинив у неповнолітньому віці, має місце постійного проживання та реєстрації, де мешкає з матір`ю, яка є інвалідом 3-групи, і де характеризується позитивно, за місцем минулого навчання характеризується позитивно, відвідує курси німецької мови та займається спортивними бальними танцями, має низку дипломів та грамот за спортивні досягнення.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 , суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням мобільного телефону.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_13 , судом не встановлено.
Судом враховується особа ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), який є особою раніше не судимою, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та яке вчинив у неповнолітньому віці, має місце постійного проживання та реєстрації, де мешкає з батьками та де характеризується позитивно, за місцем минулого навчання та теперішнього характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, відсутність матеріальної шкоди, у зв`язку із поверненням мобільного телефону.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_14 , судом не встановлено.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинувачених, які є особами раніше не судимими, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, мають місце проживання, де мешкають з батьками, та де характеризуються позитивно, навчаються, де також характеризуються позитивно, ОСОБА_14 неофіційно працює продавцем, ОСОБА_13 відвідує курси та має низку заохочувань, вчинили кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та яке вчинили у неповнолітньому віці, з метою запобігання вчиненню ними нових злочинів та приймаючи до уваги думку потерпілої, яка просить призначити покарання відповідно до вимог Законодавства та суворо обвинувачених не карати, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинувачених можливе без їх ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням - із застосуванням ст.ст.75, 104 КК України.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.ст.75,76,104 КК України, звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.ст.75,76,104 КК України, звільнити ОСОБА_16 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «iphone», вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.
Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Головуючий суддя: ОСОБА_1