Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1625/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру від 14.12.2019 року оголошену ОСОБА_9 . Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_9 не проникав до будинку потерпілого, а доказом того, що він був затриманий не в середині будинку є відеозапис проведення працівниками поліції спеціальних заходів по затриманню осіб, які проникли в будинок. Вказує, що дії осіб, які можливо причетні до скоєння інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, кваліфіковано невірно. Вважає, що повідомлення про підозру погоджено прокурором, яка на момент погодження не мала повноважень, оскільки повноваження прокурора ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019р. з`явились тільки 16.01.2020р. на підставі постанови про зміну визначення групи прокурорів для здійснення повноважень у даному кримінальному провадженні, натомість, повідомлення про підозру ОСОБА_9 було погоджено прокурором ОСОБА_11 14.12.2019р., тобто до того як у прокурора з`явились такі повноваження. Крім того, зазначає, що слідчим суддею безпідставно було відмовлено в проведенні допиту інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що адвокат ОСОБА_12 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 14.12.2019р. відносно ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019р.

В обґрунтування поданої скарги захисник вказав, що 14.12.2019р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Письмове повідомлення про підозру було складено старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 , погоджено процесуальним керівником - прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_11 , оголошеного та вручено підозрюваному старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 .

Вважає, що підставами для визнання незаконним та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_15 є те, що :

- ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні дій, яких він не вчиняв;

- дії осіб, які, можливо, причетні до скоєння інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення кваліфіковано невірно, зважаючи на реальні обставини вчинення злочину;

- повідомлення про підозру погоджено «процесуальним керівником» - прокурором, яка на момент погодження не мала повноважень процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019р.

Враховуючи, що повідомлення ОСОБА_9 про підозру від 14.12.2019р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, відповідає вимогам КПК України, з урахуванням наданих доказів, слідчій суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування зазначеного повідомлення про підозру від 14.12.2019р.

Заслухавши доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються главою 22, зокрема ч.ч. 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається з матеріалів скарги, в провадженні СУ ГУНП в Житомирської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000188 від 19.06.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.14, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК України.

Згідно копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.12.2019 року, ОСОБА_9 був затриманий 13.12.2019 року близько 19 год. 10 хв. працівниками поліції під час розбійного нападу на будинок ОСОБА_16 в с. Шпитьки (а.п. 35-37).

14.12.2019 року в рамках кримінального провадження №0000188 від 19.06.2019 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України (а.п. 14).

Вказане повідомлення про підозру містить всі необхідні відомості, у тому числі, прізвище та посаду слідчого, який здійснював це повідомлення, зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , виклад обставин кримінального правопорушення, підпис слідчого який здійснив повідомлення.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року.

Колегія суддів звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Наведеним спростовуються доводи апелянта про необгрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні дій, яких він не вчиняв, оскільки дане повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України та є процесуальним рішенням слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, апеляційний суд вбачає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, у зазначеному випадку, присутня.
Також, колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а також кваліфікацію її дій. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Отже, доводи апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію дій підозрюваного органом досудового розслідування є безпідставними, оскільки не є предметом судового розгляду на даній стадії провадження.
З наведених підстав, не ґрунтуються на законі і вимоги апелянта про допит окремих учасників кримінального провадження та дослідження матеріалів справи.
Щодо вказання апелянтом на те, що повідомлення про підозру погоджено прокурором, яка на момент погодження не мала повноважень, то вказана обставина не знайшла підтвердження при апеляційному розгляді.

Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення ОСОБА_9 про підозру від 14.12.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року, погоджено прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 (а.п. 14).

Згідно положень ч.2 ст.37 КПК України, зокрема, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

В засіданні апеляційного суду прокурором було надано копію постанови заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_17 від 19.06.2019 року про призначення та зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні, зі змісту якої вбачається, що прокурор відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 призначена старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року.

Таким чином, при апеляційному розгляді встановлено, що на дату погодження повідомлення про підозру ОСОБА_9 14.12.2019 року, прокурор ОСОБА_6 входила в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000188 від 19.06.2019 року.

Отже, при перевірці доводів апеляційної скарги, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру, колегією суддів не встановлено, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на повідомлення про підозру без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: