Справа №360/827/17 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1093/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
05 березня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Немішаєве Бородянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки,
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду І-ї інстанції, у січні 2017 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник до будинку по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чавунну батарею на 15 секцій, вартістю 30 гривень кожна секція, на загальну суму 450 гривень, які належали ОСОБА_9 . Після заволодіння майном, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , майнової шкоди на загальну суму 450 гривень.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу зі змінами до неї, в якій просив вирок суду змінити та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 3 роки на підставі ст.75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Зазначає, що не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність його вини у вчиненому та правильність правової кваліфікації його діяння.
Разом з тим, вказує, що призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Зокрема, судом при призначенні покарання не враховано наявність у нього постійного місця проживання, а також ті обставини, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а матеріальні збитки потерпілому відшкодовані. Крім того, судом І-ї інстанції не встановлено обтяжуючих обставин.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, в обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважає вирок суду І-ї інстанції законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішеннясуду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів та обмежився допитом обвинуваченого, який в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.
Таким чином, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 не можуть бути оскаржені та відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, при призначенні покарання суд І-ї інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та не навів обґрунтованих мотивів, що унеможливлюють призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.
Згідно з вимогами ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.
Водночас, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно зі ст.66 КК України, суд першої інстанції визнав щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.67 КК України місцевим судом встановлено не було.
Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд І-ї інстанції також взяв до уваги характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, відомості про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не має постійного місця роботи, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а також врахував позицію органу пробації, який вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі, може становити небезпеку для суспільства.
Разом з тим, судом першої інстанції в порушення ст.ст.50,65 КК України в повній мірі не враховано, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому та має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 . Крім того, тяжких наслідків від скоєного ним не настало, викрадене майно повернуто власнику та потерпілий не має до нього претензій морального та матеріального характеру. Також місцевим судом не враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин.
На думку колегії суддів, доводи обвинуваченого щодо призначення йому занадто суворого покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки є слушними.
На переконання апеляційного суду, висновок органу пробації, яким керувався суд І-ї інстанції при призначенні покарання, не може бути безумовною підставою для визначення покарання саме у вигляді позбавлення волі за вищевказаних обставин.
З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 слід пом`якшити призначене судом покарання та застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Апеляційний суд вважає, що таке покарання відповідає особі обвинуваченого, є необхідним, справедливим й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок суду І-ї інстанції зміні, з пом`якшенням покарання.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 413, 419, 421 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.
Вирок Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання.
ОСОБА_7 вважати засудженим до покарання, призначеного судом І-ї інстанції за ч.3 ст.185 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
Справа №360/827/17 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1093/2020 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
05 березня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Немішаєве Бородянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки,
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів,-
В С Т А Н О В И Л А:
Оскільки складання повного тексту ухвали вимагає значного часу, колегія суддів, відповідно до ст. 376 КПК України, вважає за можливе обмежитись складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 413, 419, 421 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.
Вирок Бородянського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання.
ОСОБА_7 вважати засудженим до покарання, призначеного судом І-ї інстанції за ч.3 ст.185 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду буде проголошено о 15 годині 00 хвилин 10 березня 2020 року.
Судді: