ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1477/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участюсекретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, було відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким зарахувати йому строк попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 25.06.2019, як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступнихпідстав.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення », - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Попереднє ув`язнення, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 05.05.2016 задоволено подання начальника Чугуївського міжрайонного відділення Державної пенітенціарної служби України в Харківській області про скасування випробувального терміну щодо засудженого ОСОБА_7 , скасовано випробувальний термін відносно ОСОБА_7 , засудженого Шевченківським районним судом Харківської області 16.06.2015 за ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75, 76 КК України випробувальним терміном на 3 три роки та направлено останнього в місця позбавлення волі для відбування покарання, яке призначено вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 16.06.2015, у вигляді 5 років позбавлення волі, строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання.
Згідно копії довідки начальника ІТТ № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 затримано 02.10.2018.
Вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 25.06.2019, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 16.06.2015 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання на строк 5 років 1 місяць позбавлення волі. Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно. Строк відбуття покарання рахувати з 25.06.2019. В строк відбуття покарання, зараховано період відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 16.06.2015, з 05.05.2016 по 02.11.2017, та з 02.10.2018 по 25.06.2019.
Вирок ОСОБА_7 не оскаржувався та набрав законної сили 25.07.2019.
Відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року щодо застосування норми права, передбаченої частиною 5 статті 72 Кримінального кодексу України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, справа №13-31-кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування підлягає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
З огляду на викладене, судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, оскільки злочин засудженим було вчинено у червня 2018 року, а тому відсутні правові підстави для його задоволення.
Також, судом першої інстанції слушно зазначено, що покарання за вказаним вироком призначено на підставі ст. 71 КК України, а саме було частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 16.06.2015, тобто періоду з 05.05.2016 по 02.11.2017, який вироком від 25.06.2019 зараховано в строк відбуття покарання, є періодом відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 16.06.2015, тобто визначено в межах іншого кримінального провадження та по своїй суті не є попереднім ув`язненням у кримінальному провадженні №0000313 від 17.06.2018.

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 1;418; 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року про відмову у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4