Справа № 464/1981/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/366/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 квітня 2020 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 12 червня 2020 включно із визначенням застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 гривень.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 квітня 2020 року та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник підозрюваного покликається на те, що слідчим суддею не враховано, що клопотання слідчого не містить жодного обґрунтування з посиланням на обставини, які підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також жодним чином не обґрунтовує неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Натомість, на переконання захисника, сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також апелянт вважає, що сума застави визначена слідчим суддею в розмірі 10 мінімальних заробітних плат є непомірно високою для підозрюваного і спрямована на унеможливлення ним покинути місце тримання під вартою, а не спрямована на гарантування уникнення наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Адвокат та підозрюваний були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, адвокат у судове засідання не з`явився та просив розглядати подану ним скаргу у його відсутності.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною та просить відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Згідно з матеріалами клопотання, 14 квітня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000656 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
14 квітня 2020 року ОСОБА_7 о 18 год. 45 хв. було затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 14 квітня 2020 року о 16 год. 18 хв., перебуваючи у приміщенні коридору загального користування терміналу м`ясних та ковбасних виробів, що знаходиться на 1-му поверсі будівлі ТзОВ «РСП Шувар», що на вул.Хуторівка, 4б в м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу в приміщенні коридору вказаного терміналу ноутбук торгової марки «Lenovo», коричневого кольору, вартістю 5000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10 , та після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину. Безпосередньо після вчинення злочину з викраденим майном був затриманий працівниками поліції.
Перевіривши матеріали клопотання, на переконання колегії суддів, рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме, що такий може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, переконавшись у наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, в повній мірі врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, яке відноситься до середньої тяжкості, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, який неодружений та не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків; особу підозрюваного, який має судимість за злочини проти власності та підозрюється у вчиненні аналогічного злочину на наступний день після відбуття покарання у виді позбавлення волі (звільнення 13 квітня 2020 року).
Наведене свідчить про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.
Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді, під час апеляційного розгляду не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 16 квітня 2020 року, якою обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4