Провадження № 1кп-932-727-19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська
у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
представник КЗО «НВК № 137» ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро обвинувальний акт за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з тим, що відомості, викладені в обвинувальному акті, не грунтуються на фактичних обставинах дійсного виникнення у ОСОБА_6 , як головного бухгалтера КЗО «НВК № 137», обов`язку щодо додаткової перевірки дій контрагента вказаного закладу освіти ФОП ОСОБА_8 з виконання останньою встановлених законом податкових зобов`язань, так само, як і на відомостях, які вказують на безпідставність включення до вартості відповідних послуг податку на додану вартість. В обвинувальному акті, всупереч вимогам ст.ст.2, 8, 13, 291, ч.2 ст.5 КПК України, не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, яке, за висновком органу досудового розслідування, було нею вчинено, та не викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисників.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання, оскільки вважає що обвинувальний акт відповідає вимогам діючого законодавства і кримінальну справу можливо призначити до розгляду у судове засідання.

Представник КЗО «НВК № 137» ОСОБА_7 підтримала клопотання сторони захисту.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити з наступних підстав.

Згідно діючого законодавства обвинувальний акт та додатки до нього повинні відповідати вимогам КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Крім того, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення за кожним епізодом обвинувачення та щодо кожного обвинуваченого.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Як вбачається з вимог ст.374 КПК України, суд у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним; а в разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» та в рішенні від 09.10.2008 у справі «Абрамян проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має право бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, т.б. про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту»; «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». Таким чином, надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в тлумаченні ст.6 Конвенції.

Однак, як вбачається з направленого до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , останній містить лише викладені фактичні обставини справи встановлені досудовим розслідуванням, при цьому в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, яке відповідно до вимог ст.374 КПК України суд повинен зазначити при постановленні остаточного рішення по справі.

Крім цього, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 зазначена правова кваліфікація її дій, як «умисні дії, які виразилися у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законам правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб». Вказана кваліфікація дій є неконкретизованою стосовно саме дій обвинуваченої ОСОБА_6 , а є лише цитуванням диспозиції статті 364 КК України, що є не допустимим, враховуючи позицію ЄСПЧ, що особа повинна бути повно проінформована про юридичну кваліфікацію своїх дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність пред`явленого конкретизованого обвинувачення обвинуваченій ОСОБА_6 щодо інкримінованого їй кримінального правопорушення з зазначенням складових правової кваліфікації її дій, що порушує її право на захист.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність та неповнота, порушують право обвинуваченої ОСОБА_6 , передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вона обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченої.

У відповідності до ст.ст.409, 412 КПК України безумовною підставою для скасування будь-якого рішення суду першої інстанції, обвинувального чи виправдувального вироків, є порушення права на захист обвинуваченого, яке полягає в тому числі у відсутності конкретизованого формулювання обвинувачення у вироку суду. Тому виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому, як під час судового розгляду справи так і під час підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту з додатками з наведених підстав прокурору.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Як вбачається з направленого до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення встановлені, однак, викладені в обвинувальному акті з порушенням вимог ст.ст.91, 291 КПК України, що унеможливлює в подальшому можливість прокурора змінити обвинувачення в суді.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним обвинувальний акт та додатки до нього щодо ОСОБА_6 повернути прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Інші факти, зазначені стороною захисту в клопотанні про повернення обвинувального акту, не можуть бути підставою для направлення обвинувального акту прокурору, оскільки вони стосуються питань оцінки доказів та питання обгрунтованності пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення. А зазначені питання вирішуються судом під час судового розгляду справи по сутті та у нарадчій кімнаті при постановлені остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.314, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, та додатки до нього повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська