УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5431/20

Провадження № 1-кп/638/1148/20

29.05.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000309 від 24.01.2020 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, утриманців не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15.04.2008 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.186 , ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком до 2 років; 25.03.2009 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 , ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 05.08.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22.06.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.06.2015 року до Київського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст 185 КК України; 23.07.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.03.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина Украни, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.11.2003 року за ч. 3,4 ст. 185, 69,70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 13.02.2004 року у зв`язку із застосуванням ЗУ «Про амністію». Вироком Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2005 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 30.04.2008 року у зв`язку із відбуттям покарання. Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.07.2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.10.2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 16.10.2018 року у зв`язку із відбуванням покарання. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.03.2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,
встановив:
21.04.2020 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР №0000309 від 24.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заперечували проти клопотання прокурора.
Захисники клопотали суд про призначення більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.
Суд, вислухавши думки сторін з приводу заявлених клопотань, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.02.2020 року (строк дії до 25.04.2020 року).
Відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до Ухвали Харківського апеляційного суду від 06.04.2020 року (строк дії до 26.04.2020 року).
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже обрано запобіжний захід у кримінальному провадженні.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинувачених, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку із ризиками у справі.
При цьому суд виходить з наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченим, останні можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наслідки та ризик втечі для них у цьому випадку можуть бути визнані як більш небезпечні, ніж покарання і процедура його відбування. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим та імовірну можливість продовження ними протиправної поведінки у подальшому.
Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Суд, вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу судом було оцінені всі обставини з урахуванням представлених сторонами кримінального провадження матеріалів, а також вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинувачених винуватими у кримінальному правопорушенні, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане правопорушення, існує ризик того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, окрім того, існує ризик вчинення інших злочинів.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
А тому суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, суддя,
ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 11-30 год. 27.07.2020 року.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 11-30 год. 27.07.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали.
Головуючий: