У Х В А Л А

10.02.2020 р. м. Жмеринка

Колегія суддів Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мартинівка, Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з професійно технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 21.04.2019,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Під час судового засідання 10.02.2020 після допиту судмедексперта ОСОБА_9 захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи. Своє клопотання обґрунтував тим, що дослідженням в суді висновку СМЕ № 52 від 08.08.2019 р., а також допитом експерта встановлено, що підсумки судово-медичної експертизи стосовно локалізації та тяжкості тілесних ушкоджень не відповідають принципу науковості та носять характер припущення, що суперечить вимогам ст.101 КПК України і може призвести до неправильної кваліфікації дій ОСОБА_5 та призначення йому несправедливого покарання.
Так згідно висновку СМЕ № 52 від 08.08.2019 р., який зроблено на підставі медичної карти стаціонарної хворої ОСОБА_8 № 7680 Вінницької обласної клінічної лікарні ім..М.І.Пирогова, у потерпілої мали місце термічні опіки полум`ям шкіри ІІ-ІІІ ст. голови, шиї, рук та ніг загальною площею 35% (22%) поверхні тіла, тобто понад 30%; дана опікова хвороба належить до тяжких тілесних ушкоджень.
Однак із дослідженої в суді медичної карти № 7680 не зрозуміло, у який науковий спосіб лікарями визначено площу опіків, що у подальшому зазначена в основному діагнозі. Як видно з лікарської документації, будь-які вимірювання площі пошкодженої опіками поверхні тіла не проводились, а якщо і проводились, то у документах не відображені. Крім цього, запис лікаря на арк..6 медичної карти має очевидне виправлення з 30 на 35%.
Водночас, у справі досліджено ряд медичних документів, у яких вказано діагноз хворої ОСОБА_8 опіки площею 25% ІІ ступеня, що за правилами Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не є небезпечними для життя ушкодженнями та не відносяться до тяжких тілесних.
Вказаним документа, які доводять відсутність у ОСОБА_8 ознак тяжких тілесних ушкоджень, під час судово-медичної експертизи не надано будь-якої оцінки.
Відповідно до п.4.13 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, судово-медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках невизначеності клінічної картки чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого, а також відсутності медичних документів, без яких не можна судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. У таких випадках судово-медичний експерт викладає причини, що не дозволяють визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, і зазначає, які дані необхідні йому для вирішення цього питання.
Допитом судово-медичного експерта в суді наведенні суперечності і сумніви не спростовані. В зав`язку з зазначеним з метою кваліфікованого визначення локалізації та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілій ОСОБА_8 внаслідок дій ОСОБА_5 захисник ОСОБА_7 просив призначити у даній справі повторну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: яка локалізація та загальну площа опіків на тілі потерпілої ОСОБА_8 була станом на 24.04.2019 ? За можливості визначити окрему площу опіків ІІ ступеня та ІІІ ступеня. До якого ступеня тяжкості відносяться отримані Римар 21.04.2019 р. тілесні ушкодження? У який спосіб (за допомогою якої наукової методики) лікарями ВОКЛ ім..М.І.Пирогова визначений остаточний діагноз про наявну у ОСОБА_8 опікову хворобу ІІ-ІІІ ступенів 35% (22%) поверхні тіла на у яких документа медичної карти № 7680 це відображено?
Крім того також заявив клопотання про призначення судово-медичної експертизи обвинуваченому ОСОБА_10 вказавши на те, що в ході досудового розслідування його підзахисний неодноразово повідомляв слідчого і прокурора, а також під час судового розгляду справи суд про низький рівень його зору, у тому числі станом на момент вчинення злочину. Вказана обставина органом досудового розслідування жодним чином не досліджена та їй не надано юридичну оцінку, натомість вона суттєво впливає на правильність визначення суб`єктивної сторони складу інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення.
Так за версією сторони обвинувачення ОСОБА_5 у момент вчинення злочину бачив місце знаходження потерпілої та свідомо полив на неї бензином з намірів позбавити життя.
Разом з тим сторона захисту доводить перед судом, що обвинувачений вчинив умисні дії, спрямовані на підпал майна не маючи визначеного наміру щодо об`єкту посягання, і точно не бажаючи підпалити (завдати ушкоджень) аби вбити потерпілу ОСОБА_8 .
Під час дослідження в суді матеріалів слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_5 видно, що у кімнаті будинку, де 21.04.2019 р. сталась пригода, доволі темно, тому твердження про те, що ОСОБА_5 бачив, де знаходиться ОСОБА_8 , є припущенням. А з урахуванням вад зору обвинуваченого, у захисту є обґрунтоване переконання, що ОСОБА_5 як під час слідчого експерименту, так і в ході допиту давав правдиві показання, згідно з якими ОСОБА_8 навмисно він бензином не поливав і не підпалював, а тілесні ушкодження завдав їй з необережності.
Тому з метою визначення ступеня втрати зору у підсудного ОСОБА_5 , що може вплинути на правильну кваліфікацію його дій, з метою визначення міри його вини і встановлення справедливого покарання, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 просив призначити у даній справі судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання: чи має місце у ОСОБА_5 часткова втрата зору, в якій мірі окремо на кожне око ?. Виконання експертизи просив доручити експертам Вінницького обласного бюро СМЕ.
Крім того в письмовому вигляді надам думку сторони захисту стосовно обґрунтованості клопотання прокурора та доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , якою просив в задоволенні клопотання відмовити та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт в період з 19 год. до 7 год. за адресою будинку, який перебуваю у володінні його співмешканки ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 , що буде цілком забезпечувати виконання процесуальних рішень у справі.
Прокурор ОСОБА_6 також заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 13.02.2020 спливає строк застосування запобіжного заходу, а попередньо визначені ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зникли та продовжують існувати. Застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам. Прокурор ОСОБА_6 також з приводу задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 , з приводу призначення повторної судово-медичної експертизу, на предмет отриманих тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_8 заперечувала, тому як вважає що проведеним допитом судово-медичного Експерта ОСОБА_9 забезпечено належне роз`яснення та обґрунтування висновків експертизи. Також заперечувала з приводу призначення судово-медичної експертизи на предмет визначення втрати зору обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, просив клопотання його захисника про призначення судово-медичних експерти задовольнити, та в задоволенні клопотання прокурора відмовити і змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, з підстав та обгрунтувать викладених у клопотаннях.
Потерпіла ОСОБА_8 погодилася із думкою захисника ОСОБА_7 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 для проживання та виконання умов зазначеного запобіжного заходу. З приводу заявлених клопотань захисником обвинуваченого про призначення судово-медичних експертиз підтримала думку і позицію адвоката ОСОБА_7
Прокурори заперечували щодо зміни наразі запобіжного заходу на більш м`який.
З врахуванням думки учасників судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Вирішуючи клопотання прокурора відповідно до вимог частини третьої ст.331 КПК України про продовження тримання обвинувачених під вартою, суд враховує таке.
Раніше обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_11 ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 23.04.2019, запобіжний захід, який був продовжений цим судом, у виді тримання під вартою закінчується 13.02.2020. Закінчити розгляд даного кримінального провадження у зазначені строки з об`єктивних причин не представляється можливим, а наступне судове засідання для забезпечення явки свідків до суду, можливо призначити лише 10.03.2020. Для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які продовжують існувати, цей захід підлягає продовженню.
При цьому, суд враховує фактичні обставини справи (наявність обґрунтованої підозри на якій ґрунтується арешт), особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його зрілий вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків по місцю проживання (в зареєстрованому шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має), майновий стан обвинуваченого (офіційних доходів та свого майна, в тому числі на праві власності житла не має), характер та обсяг висунутого звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором та які належним чином не спростовані стороною захисту.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 досить вірогідно з урахуванням наведеного може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Також суд вважає, ОСОБА_5 дійсно досить вірогідно може продовжити кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_8 , оскільки свої намірів не довів до кінця з причин, що не залежали від їх волі.
Крім того а ні потерпіла ОСОБА_8 а ні захисник ОСОБА_7 не надали суду відповідні відомості, які б підтверджували право власності потерпілої на будинок АДРЕСА_2 , який має відповідати Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того слід наголосити і на те, що раніше у судових засідання при вирішені питання подовження запобіжного заходу як потерпіла так і захисник обвинуваченого, та сам обвинувачений, зазначали іншу адресу права власності потерпілої ОСОБА_8 на будинок АДРЕСА_3 .
Суд вирішує питання про продовження строків тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За таких обставин суд не вбачає достовірних підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, в тому числі домашній арешт, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню останнім процесуальних обов`язків, а тому визначає, що застосування запобіжного заходу щодо нього у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 09.04.2020 включно.
Продовжуючи обвинуваченим строк тримання під вартою, колегія суддів вважає, що такий винятковий захід в даному випадку є виправданим, оскільки в наявності більш вагомий суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинувачених від суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості. Також суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того відповідно до ч.1 стаття 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Тому колегія суддів приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.22 КПК України, в якій зазначено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, вважає що клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення додаткової судово-медичної та ольфматологічної експертизи у рамках розгляду даного обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000216 від 21.04.2019 відмовити.
Так при проведенні досудового розслідування у даному провадженні органами досудового розслідування вирішувалося питання про призначення судового медичної експертизи і при цьому, а ні обвинувачений, а ні його захисник не були позбавленні можливості з приводу заявлені клопотань при проведенні додаткової, повторної чи будь якої іншої судово-медичної експертизи, що стосувалося би питань про які захист клопоче при розгляді справи у суді.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Крім того на думку колегії суддів питання, яке стосується призначення судово-медичної експертизи що стосується втрати зору обвинуваченим ОСОБА_5 на думку суду, жодним чином не вплине як на правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_5 кримінального провадження, так і на саме формулювання обвинувачення, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.
Враховуючи покази судово-медичного експерта ОСОБА_9 а також досліджений в судовому засіданні висновок судово-медичної експертизи № 52 від 08.08.2019 року, та встановлені судом певні розбіжності, як у медичній документації хворої ОСОБА_8 та висновку експертизи з обґрунтуваннями експерта ОСОБА_9 , суд вважає що клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення повторної судово-медичної експертизи підлягає частковому задоволенн, з послідуючим призначенням додаткової комісійної судово-медичної експертизи, з дорученням виконання її обласному бюро судово-медичних експертиз у Вінницькій області, тому як сумніви висловлені захисником ОСОБА_7 щодо неупередженості в частині незаконного впливу на результати експертизи експертами Вінницького обласного бюро СМЕ, є надуманими та належним чином не обґрунтованими.
Також колегія суду, наголошує як стороні захисту так і обвинуваченому і на те, що вирішення питання призначення судових експертиз під час судового розгляду справи, являється не обов`язком суду а його правом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 325, 331, 332, 350, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 04 квітня 2020 року включно.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 при призначення повторної судово-медичної експертизи задовольнити частково.
Призначити у кримінальному провадженні №0000216 від 21.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України додаткову комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького обласного бюро судово-медичних експертиз ( 21012, м.Вінниця, вул..Глєба Успенського, 83) попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
На вирішення додаткової комісійної судово-медичної експертизи поставити наступні запитання:
- Яка локалізація та загальна площа опіків на тілі потерпілої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , була станом на 21.04.2019 року ? Визначити окрему площу опіків ІІ ступеня та площу опіків ІІІ ступеня.
- До якого ступеня тяжкості відносяться виявлені при судово-медичному дослідженні потерпілої ОСОБА_8 , (24.07.2019 - 08.08.2019 року) тілесні ушкодження кожний окремо та у їх сукупності ?
На вирішення додаткової комісійної судово-медичної експертизи, направити матеріали кримінального провадження №0000216 від 21.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, та медичну картку стаціонарного хворого № 7680 на ім`я ОСОБА_8 , яка проходила лікування в опіковому відділення у період з 22.04.2019 по 18.06.2019 року, а також особисто потерпілу ОСОБА_8 на визначену експертами дату та час проведення експертного дослідження.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Наступну дату судового засідання призначити на 14 год. 00 хв. 10.03.2020 року
Повний текст ухвали буде проголошений 14.02.2020 року о 15:00 год.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3