справа № 208/1865/20
№ провадження 1-кп/208/499/20
ВИРОК
Іменем України
15 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000075 від 11.01.2020 року і угоду про визнання винуватості від 18.03.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, маючим професійну технічну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей немаючим, офіційно непрацюючим, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимим, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000075 від 11.01.2020 року і угоди про визнання винуватості від 18.03.2020 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах. Так, 11.01.2020 року у денний час доби, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 70 по вул. Павловській у м. Кам`янському, побачив на землі медичний шприц, в якому знаходилась рідина коричневого кольору. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «опій ацетильований».
Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «опій ацетильований», 11.01.2020 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , умисно, знаходячись біля будинку № 70 по вул. Павловській у м. Кам`янське, умисно, поклав вказаний одноразовий медичний шприц під правий рукав своєї куртки та пішов у напрямку буд. 70 А по вул. Павловська у м. Кам`янське, таким чином, вчинив умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичного засобу у володінні останнього, тобто почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» при собі для власного вживання без мети збуту.
11.01.2020 року о 14:47 годині біля будинку № 70А по вул. Павловська у м. Кам`янському відносно ОСОБА_4 було складено адміністративний протокол серії АПР № 288481 від 11.01.2020 року за ст. 173 КУпАП, під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_4 підозріло поводив себе, а саме нервував та озирався, виходячи з цього працівниками поліції на підставі ст. 264, 265 КУпАП в присутності двох понятих було проведено особистий огляд ОСОБА_4 , у ході якого у лівому рукаві куртки виявлено і вилучено одноразовий медичний шприц, з рідиною коричневого кольору.
Згідно висновку експерта № 1/104-8/287 від 05.02.2020 року, рідина коричневого кольору масою 1, 4371 г, вилучена у ОСОБА_4 , відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено - «опій ацетильований». Маса «опію ацетильованого» у перерахунку на суху речовину становить - 0, 0627 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року перевищує невеликі розміри наркотичного засобу.
Тобто, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на здійснення законних дій з наркотичними засобами, зберігав наркотичний засіб «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0, 0627 г, який відповідно до списку № 1 Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року (зі змінами), внесеними Постановою КМ України № 1298 від 02.12.2009 року, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.
18 березня 2020 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди, обвинувачений беззастережно визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у пред`явленому обсязі у судовому провадженні, сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.
Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим матеріальна шкода не заподіяна, а тому потреби у її відшкодуванні немає.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого (згідно ст. 66 КК України), є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України), не встановлено. Крім того, при призначенні покарання враховується те, що обвинувачений має постійне місце проживання, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, цілі та мети покарання, сторони узгодили покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено. Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку. Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням йому вказаного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи відсутність потерпілого, завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винуватого, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що обвинувачений має постійне місце проживання, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.03.2020 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 19/104-8/287 від 05.02.2020 року у сумі 942, 06 грн (дев`ятсот сорок дві гривні шість копійок).
Речові докази медичний шприц об`ємом 2, 0 мл заповнений до позначки 1, 5 мл опієм ацетильованим, спец. пакет № 2665566, номер книги обліку речових доказів 551, порядковий номер 000462 знищити.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1