Справа № 554/5885/19
Дата документу 12.12.2019
Провадження №1кп/554/374/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

за № 0001451 від 16.05.2019 рокуза обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

1 епізод

15 травня 2019 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи між будинком № 52, що по вулиці Київське Шосе в м.Полтаві та територією ЗОШ № 29, що по вулиці Алмазній,1 у м.Полтаві, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито, шляхом ривка зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 золоту підвіску у вигляді хреста із золота 585 проби, загальною вагою 1,71 г., вартістю 1070 грн. 14 коп. та заволодів нею.

Після вчиненого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши потерпілій ОСОБА_7 збитку на суму 1070, 14 грн.

2 епізод

17 травня 2019 року, близько 14 години 05 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Space», що по вулиці Івана Мазепи,17 у м.Полтаві, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито, шляхом ривка зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_4 золоту підвіску у вигляді серця із золота 585 проби, загальною вагою 1,23 г. ,вартістю 773, 83 грн. та заволодів нею.

Після вчиненого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та завдавши потерпілій ОСОБА_4 збитку на суму 773, 83 грн.

За таких обставин дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених вище обставин визнав повністю та показав, що 15 травня 2019 року, близько 15 години 30 хвилин, він між будинком АДРЕСА_2 та територією ЗОШ № 29, що по вулиці Алмазній, 1 у м.Полтаві, шляхом ривка зірвав із шиї раніше незнайомої жінки золоту підвіску у вигляді хреста із золота. Надалі, 17 травня 2019 року, близько 14 години 05 хвилин, він біля магазину «Space», що по вулиці Івана Мазепи,17 у м.Полтаві, шляхом ривка зірвав із шиї іншої жінки золоту підвіску у вигляді серця із золота. Викраденим майном у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 надали до суду заяви про небажання брати участь у судовому засіданні, завдана їм шкода відшкодована повністю.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючої обставини, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, а також тяжке, він не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває обліку у лікаря нарколога, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: « Легка розумова відсталість».

Згідно висновку судової психіатричної експертизи № 273 від 25.06.2019 року, ОСОБА_6 у даний час будь-яким хронічним, психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості. У період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних дій, він не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь недоумства в ОСОБА_6 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу і не позбавляє такої здатності у даний час. Під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, може постати перед судом.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх корисливий характер, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, обставини справи, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Однак, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, який є раніше не судимим, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд залишає без розгляду цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , оскільки останні надали до суду відповідні заяви.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Цивільні позови ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.
Речові докази повернути потерпілим за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1