Справа № 146/189/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2020 р. смт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000278 від 14 серпня 2017 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, інвалідом, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, не одруженого, раніше судимого: 13 квітня 2011 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбалененя волі, на підтаві ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік; 23 лютого 2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі в силу ст. 71 КК України приєднано 8 місяців позбавлення волі по вироку того ж суду, остаточно призначено покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі; 25 квітня 2012 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання по вироку цього ж суду від 23 лютого 2012 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; 19 вересня 2014 року на підставі постанови Прилуцького міського суду Чернігівської області від 11 вересня 2014 року умовно-достроково звільненого з Прилуцької виправної колонії Чернігівської області з невідбутим терміном покарання 2 роки 5 місяців 1 день,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 , після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та, продовжуючи свою злочину діяльність, повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 14 серпня 2017 року біля 18 години перебуваючи по вулиці Миру в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області біля місцевої музичної школи побачив як біля нього пройшла та повернула з вказаної вулиці на стежку ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 діючи умисно з метою відкритого викрадення чужого майна підбіг ззаду до ОСОБА_6 зняв з себе кофту, яку накинув на шию потерпілої та почав її вказаною кофтою душити. В результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_6 впала на землю, після чого ОСОБА_4 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для потерпілої наніс останній декілька ударів кулаком руки в область обличчя, після чого продовжуючи свої злочинні дії відкрито викрав з її рук мобільний телефон марки «Nokia Asha 200», вартість якого згідно висновку експерта від 14 листопада 2017 року № 1112 становить 300 гривень, у середині якого знаходилася карта пам`яті ємкістю 2 Гб, вартістю 30 гривень та сім карта «Київстар» вартістю 10 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужим майном ОСОБА_4 взяв за верхній одяг потерпілу ОСОБА_6 відтягнув її у чагарники, де наніс їй ще декілька ударів кулаками у область обличчя, після чого відкрито викрав з її рук жіночу шкіряну сумку вартістю 110 гривень усередині якої знаходився шкіряний гаманець вартістю 50 гривень з грошовими коштами у сумі 350 гривень, після чого з місця події зник завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 850 гривень.

Згідно висновку експерта № 110 від 15 серпня 2017 року у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя.

Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого(х) твердого(х) предмету(в), до яких відносяться руки людини, до 3-х діб від часу експертизи, можливо 14 серпня 2017 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, пояснив, що 14 серпня 2017 року біля 18 години перебуваючи по вулиці Миру в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області біля місцевої музичної школи побачив як біля нього пройшла та повернула з вказаної вулиці на стежку жінка. Після чого він вирішивши її пограбувати, підбіг ззаду, зняв з себе кофту, яку накинув на шию останній. В результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_6 впала на землю, після чого він наніс останній декілька ударів кулаком руки в область обличчя, затягнув в чагарники та викрав з її рук мобільний телефон, жіночу шкіряну сумку усередині якої знаходився гаманець з грошовими коштами у сумі біля 350 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 14 серпня 2017 року біля 18 години вона поверталася з роботи. Перейшла міст і мала пройти через пустир. Коли вона йшла то чомусь звернула увагу на обвинуваченого, який стояв за мостом від залізничного вокзалу. Далі коли вона дістала телефон та зателефонувала до сестри то відчула, що щось їй накидають на голову. Вона встигла розвернутися і побачила обвинуваченого, який був одягнений в джинси синього кольору, темні туфлі з загостреними носками. Светр, який він накинув на неї був темно сірого кольору. Від обвинуваченого вона чула запах перегару з димом. Далі потерпіла відразу впала та почала кричати. Обвинувачений затягнув її до кущів і сказав, що якщо буду мовчати то буду ціла. В кущах вона лежала і чітко бачила обличчя обвинуваченого, який вставав і дивився чи поряд нікого не було. Ще до кущів обвинувачений відібрав у неї з рук мобільний телефон, а в кущах сумку вирвав з рук. До цього наніс їй ногою декілька ударів по різних частинах тіла. Далі обвинувачений втік. Обличчя в потерпілої було в крові. Далі вона прибігла до дочки. Потерпіла описала дочці та зятю грабіжника. Після цього зять з своїм братом поїхали в пошуках. Сморж ОСОБА_7 сказав, що бачив схожого чоловіка на залізничному вокзалі, куди вони відразу поїхали. Приїхавши до вокзалу вони ходили біля вокзалу та в приміщенні вокзалу. В кінці перону на лавочці потерпіла побачила і відразу впізнала чоловіка, який її пограбував. Зазначила, що впізнала його по обличчю, взутті та одязі, також від нього був запах перегару з димом. Потерпіла запропонувала йому повернути відібрані в неї речі. Однак він казав, що він нікого не грабував і ніяких чужих речей у нього немає. Після чого потерпіла викликала працівників поліції і обвинуваченого забрали у відділ поліції, де вона написала заяву і дала покази. В той же вечір працівники поліції повідомили, що в урні для сміття знайшли телефон і показали фото з телефона. Потерпіла відразу впізнала свій телефон, який з слів працівників поліції був без сім-карти. Також потерпіла повідомила, що обвинувачений добровільно відшкодував їй матеріальні та моральні збитки в розмірі 5000 гривень. Щодо міри покарання, то потерпіла вказала, що не має претензій до обвинуваченого та просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Незважаючи на те, що обвинувачений свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, його винність доведена іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює двірником на залізничному вокзалі ст. Вапнярка. 14 серпня 2017 року коли він був на роботі до нього підійшли працівники поліції та сказали, що якщо він знайде десь мобільний телефон, то щоб їх повідомив. Далі того ж дня в урні для сміття, що знаходилася біля вокзалу він знайшов мобільний телефон рожевого кольору, про що повідомив працівників поліції, які прийшли, сфотографували його та повідомили, що даний телефон є речовим доказом. При даних обставина була також присутня ОСОБА_9 . Свідок зазначив, що вказаний телефон він брав в руки, однак працівники поліції сказали, щоб він поклав його на місце до урни.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є зятем потерпілої ОСОБА_6 14 серпня 2017 року він був вдома, прийшла дружина та повідомила, що зателефонувала мама і сказала, що її пограбували. Після чого він та ще кілька чоловіків зібралися та пішли шукати грабіжника. Особу грабіжника вони шукали по опису, який вказала потерпіла. Знайшли грабіжника на першій платформі залізничного вокзалу, біля нього були ящики з грушками. Потерпіла відразу його впізнала. Оскільки обвинувачений заперечував факт грабежу, то вони викликали працівників поліції, з якими всі пішли до відділення поліції. По опису тещі затримана особа повністю була схожа, на кофті обвинуваченого, а саме на спині свідок бачив сліди крові, декілька плям.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснив, що 14 серпня 2017 року він був запрошений в якості понятого при проведенні впізнання, де серед чотирьох чоловіків потерпіла відразу знайшла і впізнала та вказала на обвинуваченого, який в даний час є присутнім в залі. При цьому потерпіла розповіла, що даний чоловік її пограбував, відібрав телефон, сумочку та гроші. Того ж дня працівники поліції вилучили светр сірого кольору з довгими рукавами та з плямами на грудях. Як пояснив обвинувачений светр належить йому.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 14 серпня 2017 року вона була запрошена працівниками поліції в якості понятої при впізнані. Потерпіла розповіла, що її пограбував один чоловік. Далі привели чотирьох чоловіків, які були однакові на зріст, серед яких потерпіла відразу впізнала обвинуваченого. При цьому потерпіла пояснювала, що впізнала по обличчю, статурі. Щодо одягу свідок нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні пояснила, що 14 серпня 2017 року біля 18 години прийшла мати і розповіла, що на неї був вчинений напад хлопчиною біля музичної школи, який накинув светр на голову сірого кольору. Після цього вона з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 пішли на пошуки і побачили його на пероні на лавці. Мати впізнала його по одягу і запаху алкоголю. Далі вони всі підійшли до обвинуваченого, хлопці залишилися біля нього , а вона з мамою пішла викликати поліцію. Коли Приїхали працівники поліції то знайшли неподалік в сміттєвому баку мобільний телефон матері. Мати розповіла, що обвинувачений тягнув її в кущі, де і почав бити, забрав сумку, телефон і грошові кошти в сумі 350 гривень, які були в сумці. Однак він злякався хлопця, який їхав на велосипеді і втік. На пероні при обвинуваченому викрадених речей вже не було. На светрі працівниками поліції було виявлено плями крові.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 14 серпня 2017 року біля 18 год. до нього зателефонував сестри чоловік і сказав, що був напад на маму. Далі вони зустрілися і роз`їхалися в пошуках нападника. Через деякий час мама впізнала свого нападника, який знаходився на лавці на пероні залізничного вокзалу ст. Вапнярка. Вона його чітко впізнала по одягу та взуттю, а також запаху алкоголю. При цьому мати розповідала, що нападник накинув светр сірого кольору, затягнув в кущі, там наніс удари по обличчю і відібрав сумку з грішми та мобільний телефон. Обвинувачений заперечував даний факт, однак на светрі свідок бачив сліди крові. В мами була розбита губа та ніс.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що 14 серпня 2017 року біля 18 год. до нього зателефонував ОСОБА_19 і сказав, що був напад на ОСОБА_6 . Далі вони зустрілися і роз`їхалися в пошуках нападника. Через деякий час потерпіла впізнала свого нападника, який знаходився на лавці на пероні залізничного вокзалу ст. Вапнярка. Вона його чітко впізнала по одягу та взуттю, а також запаху алкоголю. При цьому ОСОБА_6 розповідала, що нападник накинув светр сірого кольору, затягнув в кущі, там наніс удари по обличчю і відібрав сумку з грішми та мобільний телефон. Обвинувачений заперечував даний факт, однак на светрі свідок бачив сліди крові. В потерпілої була розбита губа та ніс.

Неповнолітній свідок ОСОБА_20 в присутності законного представника, та педагога в судовому засіданні пояснив, що 14 серпня2017 року він з сестрою біля 17.30 год. поїхали нагодувати собаку. Біля музичної школи ми почули жіночий крик про допомогу. Сестра поїхала далі, а він залишився і підійшов ближче та побачив, як із-за приміщення вибіг і побіг в напрямку закинутого приміщення якийсь чоловік у сірій кофті в білу полоску без капюшона.

Свідок ОСОБА_21 в серпні місяці була юристом Вапнярської селищної ради. Брала участь в слідчому експерименті де було вчинено злочин. При проведенні слідчого експерименту потерпіла розповіла, про обставини злочину та показувала як це все відбувалося, та на якому саме місці. Зокрема розказувала, що невідомий чоловік вдарила її ззаду та потягнув в кущі, де і примушував до орального сексу. Однак на крики проїжджали діти і нападник злякався, забрав в неї сумку і втік.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що він був запрошений в якості понятого та виїжджав на місце пригоди з слідчими, ще одним понятим та потерпілою. На місці події потерпіла розповідала і показала, як відносно неї був вчинений злочин. А саме розповідала, що її хтось вдарив і намагався вирвати сумку, однак над`їхав якийсь хлопець на велосипеді і нападник втік.

Крім показів потерпілої та свідків, даних в судовому засіданні, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину також підтверджується, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 14 серпня 2017 року, згідно якого місцем огляду є територія привокзальної площі в смт. Вапнярка Томашпільського району, а саме територія біля першої платформи. При огляді вказаної території виявлено металеву урну, при огляді якої на її дні виявлено мобільний телефон рожевого кольору марки «Nokia 200», в подальшому вказаний мобільний телефон був упакований та вилучений;

- протоколом огляду місця події від 15 серпня 2017 року згідно якого, місцем огляду є приміщення Томашпільського ВП, де присутній ОСОБА_4 , який був одягнутий в футболку білого кольору, штани синього кольору та туфлі чорного кольору;

- протоколом добровільної видачі від 15 серпня 2017 року, згідно якого ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні службового кабінету Томашпільського ВП добровільно видав працівникам поліції кофту темно-сірого кольору на якій були наявні плями коричневого кольору, при цьому пояснив, що у вказаній кофті він знаходився цілий день. Видану кофту вилучено до Томашпільського ВП;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15 серпня 2017 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що серед пред`явлених осіб для впізнання вона впізнала чоловіка під № 2, яким був ОСОБА_4 та повідомила, що саме даний чоловік 14 серпня 2017 року біля 18 год. перебуваючи в смт. Вапнярка наніс їй тілесні ушкодження, в ході чого забрав телефон та сумку. Даного чоловіка вона впізнала за рисами обличчя, одягу та туфлями;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 серпня 2017 року з участю потерпілої ОСОБА_6 , згідно якого потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих продемонструвала та пояснила, що 14 серпня 2017 року приблизно о 17 год. 30 хв. поверталася додому з роботи та звернула на стежку до музичної школи та йшла пустирем. Пройшовши близько половини стежки вона почула різкий удар і невідомий чоловік вихопив з її рук телефон. Після чого він взяв футболку, яка була в нього в руках та накинув її на шию, почав душити. Далі затягнув її в чагарники де продовжував наносити удари кулаками та ногами по голові, обличчю, грудній клітці, спині та ребрах, потерпіла почала кричати, після чого грабіжник вирвав з її рук сумку та побіг;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 серпня 2017 року, з участю свідка ОСОБА_20 , згідно якого свідок ОСОБА_20 в присутності понятих пояснив, що 14 серпня 2017 року він на велосипеді прямував з дому до бабусі через стежину на пустирі біля музичної школи. Проїжджаючи через пустир він почув, як неподалік в чагарниках кричить якась жінка. Тоді він зупинився неподалік від перехрестя та побачив, як з чагарників вибігає хлопець середнього зросту в сірому светрі. Після чого він вийшов на вулицю та побачив жінку, яка попросила провести її додому. Після чого свідок в присутності понятих продемонстрував як він проїжджав через пустир і почув як праворуч від нього в чагарниках хтось кричить. Зупинившись на повороті до дороги він побачив як з чагарників вибіг хлопець та побіг через пустир в напрямку багатоповерхового будинку. А з іншого боку на вулицю вийшла жінка, яку він провів до будинку;

- висновком судмедексперта Томашпільського відділення ОБСМЕ експерта № 110 від 15 серпня 2017 року, згідно якого ОСОБА_6 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті дії тупого твердого предмету, до яких відносяться руки людини, до 3-х діб від часу експертизи, можливо 14 серпня 2017 року і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легкого ступеня тяжкості;

Згідно висновку досудової доповіді про ОСОБА_4 вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення Томашпільський РС з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства ( у тому числі окремих осіб). На думку Томашпільського РС з питань пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої та свідків, суд приходить до висновку, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_4 злочин мав місце за встановлених обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Мотиви призначення покарання.
Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, згідно довідки Шаргородської ЦРЛ на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також беручи до уваги думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, обвинувачений раніше судимий, тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Рішення щодо речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, мобільний телефон марки «Nokia Asha 200» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 передати за належністю останній як законному володільцю; кофту темного кольору, яку добровільно видав ОСОБА_4 , яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 як законному володільцю.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.
Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідок про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000278 до висновку експерта вартість проведення дослідження становить 14665,96 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 14665,96 грн (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень дев`яносто шість копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.

Долю речових доказів вирішити таким чином - мобільний телефон марки «Nokia Asha 200» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_2 який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 передати за належністю останній як законному володільцю; кофту темного кольору, яку добровільно видав ОСОБА_4 , яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 як законному володільцю.

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1