Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/720/2020 Справа № 641/2517/20
УХВАЛА
Слідчий суддя Комінтернівського районного суд м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки м. Харкова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше неодноразово судимої, останнього разу 28.11.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850,00 грн.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2020 у період часу з 15-30 години до 16-00 години, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступила в словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , під час якого у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .
Після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, з мотивів неприязних відносин, які виникли внаслідок словесного конфлікту на ґрунті ревнощів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 , ножем, який тримала у правій руці нанесла один удар в область серця ОСОБА_7 , що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої.
У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_7 такі тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з пораненням правого шлуночка серця, поранення передньої міжшлуночкової артерії, поранення міжшлуночкової перегородки, гемо перикард лівосторонній гемопневмоторакс.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
31.03.2020 ОСОБА_6 повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Під час проведення досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, зокрема: обставинами зафіксованими в протоколі огляду місця події проведеного в під`їздах №2 та №4 за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 16, від 30.03.2020; обставинами зафіксованими в протоколі огляду місця події проведеного в кв. АДРЕСА_3 , від 30.03.2020; даними зафіксованими в протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 30.03.2020 та в протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 31.03.2020; даними зафіксованими в протоколі проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 30.03.2020; даними зафіксованими в протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 31.03.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Вказані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрювана ОСОБА_6 скоїла особливо тяжкий злочин і знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у справі. Крім того, ОСОБА_6 отримала повідомлення про підозру, в якому зазначено певні дані і перебуваючи на свободі, остання буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілу та свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що нею скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років, а також офіційно не працює, не має постійного місця роботи та джерела доходів, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України або за її межами. Виходячи з цього ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, виїхати за межі держави, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, з чого виникають ризики передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 та просили його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник у судовому засіданні не погодились із позицією прокурора і слідчого та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, доданих до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №3561/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
ОСОБА_6 підозрюється у вчинені у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, може незаконно впливали на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочин, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, про обрання якого слідчим та прокурором заявлено клопотання.
З правового аналізу положень КПК України вбачається, що Закон не вимагає доказування того, що особа, якщо їй не буде обрано або продовжено запобіжний захід, ухилятиметься від слідства та суду, чи від виконання процесуальних рішень. В Законі йдеться про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ця особа може порушити процесуальні обов`язки чи проявити неправильну процесуальну поведінку, тобто йдеться про обґрунтовану підозру в тому.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання винуватою у вчиненні злочину, у якому вона підозрюється; дані про особу підозрюваної, а також те, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, яке створює в очах громадян та суспільства в цілому, негативне враження безладдя, безкарності та з метою забезпечення дієвості роботи правоохоронних органів в боротьбі зі злочинністю, з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, беручи до уваги вищевикладене та керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 14 години 50 хвилин 01 квітня 2020 року.
Строк дії ухвали суду до 30 травня 2020 року до 14 години 50 хвилин.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали доручити Слобідському ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1