КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
перекладача ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008660 за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, з підготовчого судового засідання, повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0008660 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, у порушення вимог ст. 293 КПК України, прокурором не було надано копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам, у тому числі у перекладі на російську мову, і сторона обвинувачення не надала суду доказівтого, що підозрювані та захисники дійсно отримали копії обвинувального акта.

_______________________________________________________
Справа №11-кп/824/3397/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_1
Також підозрюваним не було роз`яснено і право на суд присяжних, відповідно до ст. 384 КПК України.
Крім того, запропоноване органом досудового розслідування формулювання обвинувачення не містить повної, детальної інформації щодо пред`явленого обвинувачення. Так, викладене в обвинувальному акті обвинувачення, його формулювання та наведені фактичні обставини злочину, свідчать про те, що наведені обставини, які характеризують суб`єктивну сторону злочинів, є незрозумілими, оскільки прокурором не зазначені конкретні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій обвинувачених.
І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008660 направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Проте в оскаржуваному судовому рішенні жодного з недоліків, які б вказували на невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, не зазначено, а в самому обвинувальному акті їх не допущено.
При цьому суд повернув обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, мотивуючи своє рішення загальними термінами, без конкретизації своїх доводів та зазначення, що саме в обвинувальному акті не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також доводи, які наводить суд в ухвалі, чинним кримінальним процесуальним законодавством не визначені, як істотні порушення вимог КПК України.
За таких обставин, беручи до уваги те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при складанні обвинувального акта не допущено, то даний обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам чинного законодавства.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора у провадженні, в яких, вважаючи апеляційну скаргу прокурора незаконною та необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.

Так, пунктами 1 9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з ч. 3 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта має бути доданий: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

До обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду, також додається письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, які прокурор зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що регламентовано ч. 1 ст. 384 КПК України.

Відповідно ж до приписів ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, оскільки саме з даного часу підозрюваний стає обвинуваченим і має захищатися від обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до суду був переданий обвинувальний акт, складений слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_13 02 жовтня 2019 року та цього ж дня затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_14 , з реєстром матеріалів досудового розслідування та цивільними позовами, в т.ч. і в перекладі на російську мову.

Разом з тим, до обвинувального акта не було додано розписок підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про отримання ними його копії, та копій цивільних позовів, а також письмового роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних, а натомість долучено Акти про відмову ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від підпису у розписці про їх отримання від 02.10.2019 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та письмове роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних не були вручені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а надані прокурором Акти про їх відмову від підпису в їх отриманні не можуть бути належним підтвердженням протилежного, адже з них не слідує, що ці дії слідчим та прокурором вчинялись в присутності перекладача та захисників кожного з обвинувачених, участь яких в даному провадженні є обов`язковою, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є громадянами Російської Федерації та не володіють мовою, якою здійснюється кримінальне провадження та ще й щодо особливо тяжкого злочину, та, що, незважаючи на відмову від підпису у розписці про їх отримання, вказані документи все ж таки були надані прокурором ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,а не вони відмовилися і від їх отримання.

З урахуванням вищевикладеного, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ч. 3 ст. 291 КПК України та недолученням до нього обов`язкових додатків через невиконання вимог ст. 293 та ч. 1 ст. 384 КПК України.

Разом з тим, не можна визнати такими, що тягнуть повернення обвинувального акта прокурору, посилання суду на неконкретність висунутого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачення через те, що наведені обставини, які характеризують суб`єктивну сторону злочинів, є незрозумілими та прокурором не зазначені конкретні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій обвинувачених.

Так, з обвинувального акта стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вбачається, що в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, в т.ч. він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Водночас, під час перевірки можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, що є, в тому числі, завданням підготовчого судового засідання, правова оцінка відповідності, викладених в обвинувальному акті, встановлених обставин вчинення злочину повинна бути дана тільки відносно загальних критеріїв їх відповідності ознакам статті (частин статті) Кримінального кодексу України, кримінальна відповідальність за якою, на думку прокурора, повинна настати відносно обвинуваченого.

Тому, як вважає колегія суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд першої інстанції вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і надання оцінки правильності кваліфікації дій обвинувачених, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в частині безпідставності повернення судом обвинувального акта прокурору з цих мотивів - неконкретності висунутого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачення, у зв`язку з чим дані посилання суду першої інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, а відтак, апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0008660 по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - змінити.

Виключити з ухвали суду посилання на неконкретність висунутого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачення, як підставу для повернення обвинувального акта.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3