ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1187/20 Номер провадження 11-сс/814/220/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ухвала сл.судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

та підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучене майно 13 лютого 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Deawoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , предмети та речі, а саме: 5 шт. полімерних пакунків із речовиною рослинного походження у висушеному та подрібленому стані (пакунок № INZ1071365); 20 шт. полімерних пакунків із порошкоподібною речовиною (пакунок № INZ1071364); грошові кошти: 2 купюри по 200 грн. (№ ЄЗ 3113912; № УГ 3663863), 2 купюри по 50 грн. (№ УГ 7591458, № СК 6567261); мобільний телефон Samsung SM-J500H, із сім карткою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung Duos, чорного кольору, із сім карткою № НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Deawoo Lanos», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Deawoo Lanos», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 , із ключами до нього, який зберігається на території Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Кременчук, вул.29 вересня, 6, змиви із лівої та правої долоні рук ОСОБА_7 та контрольний зразок, які вилучені до 3 паперових пакунків.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку: 5 шт. полімерних пакунків із речовиною рослинного походження у висушеному та подрібленому стані (пакунок № INZ1071365); 20 шт. полімерних пакунків із порошкоподібною речовиною (пакунок № INZ1071364); грошові кошти; мобільні телефони із сім картками, змиви із лівої та правої долоні рук ОСОБА_7 та контрольний зразок, які вилучені до 3 паперових пакунки належить арештувати, так як у відповідності до ст.167 КПК України є достатні підстави вважати, що вони являються доказом кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того суд, вирішив за необхідне,накласти арешт на втомобіль марки «Deawoo Lanos», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 , із ключами до нього, свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу, оскільки на ньому перевозилися наркотичні засоби, за його допомогою переміщувалися члени групи, що розповсюджували наркотичні засоби. ОСОБА_7 користувався даним автомобілем за довіреністю, однак на даний час органам досудового слідства необхідно перевірити чи він є його власником, чи сплатив ОСОБА_8 кошти за даний автомобіль.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на автомобіль «Деу Ланос д.н.з. НОМЕР_4 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та особисті речі (мобільні телефони, грошові кошти, що належать підозрюваному ОСОБА_7 ) ухвалити нове рішення яким у задоволенні клопотання слідчого відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування зазначає, що слідчий суддею мотивуючи рішення про накладення арешту тим, що особи, які належить вилучене майно може бути застосовано конфіскацію належного їй майна, як виду кримінального покарання, чим фактично порушує презумцію невинуватості. Крім того, зазначає, що ОСОБА_8 органом досудового слідства не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого злочину, отже вона не має жодного процесуального статусу, а тому клопотання про накладення арешту на її майно повинно бути подано прокурором, а не слідчим, відповідно до ч.2 ст. 64-2 КПК України. Також вказує на порушення вимог ч.3 ст. 140 КПК, в саме на те, що в заключній частині протоколу обшуку не зазначено жодної речі, яка була вилучена в ході проведення вказаної слідчої дії.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, дослідивши матеріали клопотанням та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, слідчим управлінням відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Полтавської області, група осіб, які за попередньою змовою займаються виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів та психотропних речовни, тобто вчиняють кримінальне правопорушення передбачене ст. 307 КК України.

13.02.2020, в період часу з 18 год. 05 хв. по 20 год. 10 хв., в ході проведення обшуку автомобіль марки «Deawoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_4 , чорного кольору, який знаходиться навпроти будинку за адресою м.Кременчук, вул. Небесної сотні,11 та яким користується ОСОБА_7 виявлено та вилучено:

1. 5 шт. полімерних пакунків із речовиною рослинного походження у висушеному та подрібленому стані (пакунок № INZ1071365);

2. 20 шт. полімерних пакунків із порошкоподібною речовиною (пакунок № INZ1071364);

3. Грошові кошти: 2 купюри по 200 грн. (№ ЄЗ 3113912; № УГ 3663863), 2 купюри по 50 грн. (№ УГ 7591458, № СК 6567261);

4. Мобільний телефон Samsung SM-J500H, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , із сім карткою № НОМЕР_7 ;

5.Мобільний телефон Samsung Duos, чорного кольору, із сім карткою № НОМЕР_8 ;

6.Свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Deawoo Lanos», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 ;

7.Автомобіль марки «Deawoo Lanos», чорного кольору д.н.з. НОМЕР_4 , із ключами до нього, який зберігається на території Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Кременчук, вул.29 вересня, 6.

Також в ході обшуку у гр. ОСОБА_7 було відібрано змиви із лівої та правої долоні рук та контрольний зразок, які вилучені до 3 паперових пакунки.

Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Доводи клопотання та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які вказують на ті обставини, що вказане в клопотанні майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак може бути використані як доказ у кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення принципу презумції невинуватості, як на тому наголошував апелянт, колегія суддів, вважає безпідставними, оскільки в даному випадку, останній кримінальному покаранню не піддається та відносно нього не вирішується питання його винуватості чи не винуватості, а оскаржуваною ухвалою слідчого судді вирішується виключно питання щодо накладення арешту на вилучене в ході обшуку його майно.

Щодо доводів захисника про те, що клопотання про арешт майна подано неуповноваженою особою, варто зазначити, що положеннями ч.1 ст.171 КПК України визначено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна. Такими особами є прокурор та слідчий за погодженням з прокурором.

В свою чергу, норми ст.64-2 визначають лише права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт майна.

З клопотанням про арешт майна в межах даного провадження до слідчого судді звернувся слідчий СУ ГКНП в Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу прокуратури Полтавської області.

Таким чином, в даному випадку, з огляду на приписи ст.171 КПК України, слідчий є належною процесуальною особою, а тому, за наявності погодження прокурора, наділений правом на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Щодо доводів про захисника про те, що в протоколі обшуку не зазначено, які речі вилучено, то вони не відповідають дійсності, оскільки в протоколі вказано, які речі виявлено та вилучено під час обшуку, протокол прочитаний вголос, заяв та зауважень не надійшло.

Таким чином, з урахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 422 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2020 року про арешт майна без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_10 .Рябішин.