Справа № 134/653/20
Провадження №11-кп/801/757/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30.04.2020,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.02.2017.
Прийняте судом рішення мотивоване тим, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді обмеження волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_7 довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, в яких просить скасувати судове рішення, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування ст. 81 КК України. Апелянт вважає, що довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Тобто головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
З наявних матеріалів слідує, що ОСОБА_7 засуджений 16.02.2017 Тульчинським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ухвали Вінницького міського суду від 23.05.2019 невідбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі. Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 26.03.2020, зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме 22 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 06.09.2017, наразі він відбув 2/3 частини призначеного строку покарання.
З 23.06.2019 ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». Адміністрація установи вважає, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Приймаючи рішення про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд дослідив характеризуючі дані, ретельно з`ясовував ставлення засудженого до вчиненого злочину, додержання ним вимог режиму, наявність одного заохочення та погашеного стягнення, його участь в суспільному житті відділення, ставлення до інших засуджених, персоналу та майна установи.
Суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення. Поведінка засудженого наразі не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
Клопотання засудженого розглянуто судом першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, досліджено необхідні матеріали провадження та особової справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 537-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 30.04.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді