Справа № 761/5207/20
Провадження № 1-кс/761/3567/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2020 року прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, об`єкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 ; із забороною державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам та державним/приватним виконавцям вчиняти (проводити) реєстраційні дії, у тому числі вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна спрямовані на набуття, зміну, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а також заборони розпорядження та відчуження, об`єктом нерухомого майна.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участю приватного нотаріуса ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 намагались заволодіти житловою квартирою останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний в якості потерпілого громадянин ОСОБА_7 повідомив, що 08 травня 2019 року в приміщенні Київської міської клінічної лікарні №12, за адресою м. Київ, вулиця Професора Підвисоцького, 4А, ОСОБА_5 , 1965 року народження, що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 за участі ОСОБА_4 , що проживає за адресою АДРЕСА_4 шляхом обману та зловживання довірою намагались заволодіти житловою квартирою останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

08 травня 2019 року між ОСОБА_7 , 1955 року народження, укладено договір позики з ОСОБА_5 . Даний договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 №8083. Згідно умов вказаного договору, ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 66250 грн., які потерпілий мав повернути в строк до 08.06.2019. Забезпеченням виконання зобов`язань мала бути вищевказана квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

25 квітня 2019 року ОСОБА_7 доставлено до Київської міської клінічної лікарні №12, де встановлено діагноз черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.

Приблизно за 2 місяці до цього у ОСОБА_7 з`явився новий знайомий - ОСОБА_4 . ОСОБА_4 неодноразово пригощав останнього спиртними напоями, чим входив у довіру до нього, та цікавився помешканням за адресою: АДРЕСА_2 .

08 травня 2019 року ОСОБА_4 привів у лікарню до ОСОБА_7 двох чоловіків, як він повідомив це були приватний нотаріус ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який позичав останньому грошові кошти. Вказані особи принесли з собою вже оформлені документи. ОСОБА_4 уже в їх присутності запевнив, що ОСОБА_5 хоче надати на вигідних умовах безвідсоткову позику у розмірі 2 тис. доларів США в гривні по курсу станом на день підписання.

Потерпілий підписав надані документи, довірившись усним роз`ясненням їх змісту ОСОБА_4 . Через свій важкий стан (нестерпний біль, неможливість зміни положення тіла на інший крім лежачого на спині) та відсутність окулярів для читання (+4,0 діоптрії) ОСОБА_7 фізично не міг прочитати запропоновані документи та навіть не пам`ятав їх кількість.

Після підписання документів ОСОБА_5 поклав грошові кошти в гривні та сфотографували потерпілого з вказаними коштами. Після цього грошові кошти у ОСОБА_7 забрали та повідомили, що передадуть їх лікарям для операції.

Приблизно через півтора місяці ОСОБА_7 пригадав, що знаходячись в лікарні, підписував якісь документи, надані ОСОБА_4 та особами, що з ним приходили.

24 червня 2019 потерпілий звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_8 з проханням виконати запит до Єдиного реєстру довіреностей та дізнався, що 08 травня 2019 приватним нотаріусом ОСОБА_6 , окрім договору позики, було посвідчено дві довіреності від імені ОСОБА_7 на ОСОБА_4 про ведення справи з оформлення спадкових прав на майно та про розпорядженням належним йому нерухомим майном.

В ході розслідування встановлено, що 08.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 оформлено наступні документи:

1. Договір позики між ОСОБА_5 (позикодавець) та ОСОБА_7 (позичальник), відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику 66 250 грн. (що еквівалентно 2500 доларів США).

Передачу грошей здійснено в момент підписання договору.

Строк повернення позики не пізніше 08.06.2019.

Крім того, даним договором встановлено пеню в розмірі 20 % від суми не сплаченого боргу, що розраховується за кожен день прострочення зобов`язання по сплаті платежів.

Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за цим договором є укладення договору іпотеки між позичальником та позикодавцем строком на 6 місяців протягом 5 днів після отримання позичальником свідоцтва про право власності на спадщину на частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та його державної реєстрації.

2. Довіреність від ОСОБА_7 на ОСОБА_4 щодо представлення інтересів з усіх без винятку питань щодо розпорядження належним ОСОБА_7 нерухомим майном, зокрема квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Довіреність від ОСОБА_7 на ОСОБА_4 щодо представлення інтересів ОСОБА_7 у органах нотаріату, органах державної реєстрації щодо ведення справи з оформлення спадкових прав на будь-яке майно, що залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 .

З урахуванням викладених обставин, а також відомостей здобутих в ході досудового розслідування обґрунтовано вбачаються ознаки замаху на шахрайське заволодіння вищевказаною квартирою ОСОБА_7 з боку невстановлених осіб.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно на цей час власником квартири АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 є син ОСОБА_7 ОСОБА_10 (іпн НОМЕР_1 ).

Постановою старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_11 від 10 лютого 2020 року квартиру АДРЕСА_5 , було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000337 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_5 , визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, є предметом кримінального правопорушення, з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень прокурора, що квартира АДРЕСА_5 , є предметом кримінального правопорушення, визнана речовим доказом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, забезпечення його збереження та недопущення подальшого відчуження.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; із забороною державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам та державним/приватним виконавцям вчиняти (проводити) реєстраційні дії, у тому числі вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна спрямовані на набуття, зміну, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а також заборони розпорядження та відчуження, об`єктом нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1