ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

та слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт, шляхом заборони користування майном, а також заборони на розпорядження майном, його відчуження, тощо, стосовно сейфу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посадової особи групи компаній «Гарант», в якому перебувають кошти в орієнтовній сумі 2 млн. 300 тис. гривень та документи стосовно підприємств засновком яких є вказана особа, яка на даний момент опечатаний біркою при проведенні обшуку від 20.12.2019 року та знаходиться за адресою розташування офісних приміщень грипи компаній «Гарант» - м. Полтава, вул. Соборності,19. Зобов`язано ОСОБА_7 та інших посадових осіб групи компаній «Гарант» надати доступ прокурорам групи прокурорів, слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні та особам з числа працівників УСБУ в Полтавській області, що будуть діяти за дорученням слідчого або ж прокурора, наданого в порядку ст. 40 КПК України на доступ до вказаного сейфу для складання детального опису майна та грошових коштів, з метою їх подальшого вилучення.

Згідно з матеріалами клопотання, слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно, а саме: особистого сейфу ОСОБА_7 , посадової особи групи компаній «Гарант», в якому перебувають грошові кошти в орієнтовній сумі 2 млн. 300 тисяч гривень та документи стосовно підприємств засновником яких є вказана особа, який на даний момент опечатаний біркою, за підписами всіх учасників обшуку, проведеного 20.12.2019 (орієнтовна сума грошових коштів 2 млн. 300 тис. гривень).

Клопотання мотивоване тим, що 12.09.2019 на адресу СУ ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали перевірки УСБУ в Полтавській області, щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме: протягом 2019 року службовими особами ДП «ДГ «Нектар» ННЦІБ ім. П.І. Прокоповича НААН за попередньою змовою із службовими особами групи компаній «Гарант» (ТОВ «Гарант-2005» , ТОВ «ПАФ Гарант» ) впроваджено механізм протиправного використання земель, внаслідок чого відбувається привласнення майна, шляхом зловживання службовим становищем.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 191 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2019 року за №0000321.

На виконання пунктів доручення слідчого, наданого в поряду ст. 40 КПК України, співробітниками УСБУ в Полтавській області рапортом за вих. 66/8/17-6578 від 19.09.2019 надано перелік земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні ДП «ДДГ «Нектар», зокрема земельні ділянки з наступними кадастровими номерами: :00:009:0002 (площа 6,5608 га), :00:010:0002 (площа 486,8174 га), :00:007:0005 (площа 411,5586 га), :00:007:0006 (площа 22,2251 га) та :00:007:0007 (площа 1,3006 га).

Вказані земельні ділянки в подальшому згідно інформації, що в рапорті УСБУ в Полтавській області за вих. 66/8/17-7869 від 06.11.2019 та статистичних даних форми 4-сг, були використані для засівання сільськогосподарськими культурами, а саме: кукурудзою 250 га, соняшник 456 га, гречкою 7 га.

Згідно інформації, вказаної у рапорті співробітників УСБУ в Полтавській області за вих.66/8/17-8637 від 05.12.2019, за результатами поданої звітності (форма 29-сг звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур), встановлено, що об`єми зібраного урожаю не відповідають фактичним даним зібраного урожаю, а саме: офіційно задекларовано отриманими 1228, 46 тонн насіння кукурудзи з 250 га посівів та 950 тонн насіння соняшнику з 456 га посівів, в той час як проведеними оперативними та слідчими діями встановлено, що фактично технікою групи компаній «Гарант» зібрано 1937 тонн кукурудзи та 1200 тонн соняшнику, тобто фактично занижено отримані об`єми врожаю на 35 та 20 відсотків відповідно.

Враховуючи, що станом на 05.12.2019 вартість 1 тонни соняшнику становить близько 8750 грн., а вартість 1 тонни кукурудзи становить близько 3750 грн. орієнтовна сума вартості привласненого майна службовими особами ДП «ДДГ «Нектар» та групи компаній «Гарант» складає близько 4,8 млн. грн.

Дана інформація та статистичні показники підтверджені, шляхом проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме спостереженням за місцями збору урожаю та відповідними розсекреченими протоколами.

Так, лише тільки в період з 11.10.2019 по 20.10.2019 з поля, де знаходився урожай кукурудзи здійснили виїзд повністю завантаженими транспортні засоби в кількості більше 70 одиниць, кожний тоннажністю перевезення вантажу, вагою від 25 до 30 тонн. Даними транспортними засобами здійснено перевезення до с. Біловод, Роменського району, Сумської області, де знаходиться місцевий елеватор, який перебуває у власності групи компаній «Гарант».

Матеріалами кримінального провадження (рапорт за вих. 66/8/17-7869 та рапорт з додатками за вих.66/8/17-8746) встановлено, що групою осіб за участю: директора ДП «Нектар» Інституту бджільництва НААН України - ОСОБА_11 , власника групи компаній «Гарант» - ОСОБА_7 , бухгалтера ДП «ДДГ Нектар» - ОСОБА_12 та уповноваженої особи від групи компаній «Гарант» - ОСОБА_13 було організовано злочинну схему по привласненню майна (врожаю сільськогосподарських культур, вирощених на землях державного підприємства) та відповідно привласненню грошових коштів отриманих за незаконне відчуження привласненого майна.

Згідно додатків зафіксовано розмови між службовими особами ДП «ДГ «Нектар» ННЦІБ ім. П.І. Прокоповича НААН, в яких спочатку йдеться про загальні відомості отриманого врожаю, а саме 1937 тонн кукурудзи та 1200 тонн соняшнику, а в наступному констатовано факт звітності за заниженими цифрами. Також, наявна інформація про місця перевезень врожаю.

Згідно інформації УСБУ в Полтавській області привласнений врожай був вивезений на підконтрольні групі компаній «Гарант» елеватори, а саме: елеватор «Біловоди» (відвантажений урожай кукурудзи) - Сумська область, Роменський район, с. Біловод, вул. Марківська, 6 та елеватор «Гоголеве» (відвантажений урожай насіння соняшника) - Полтавська область, Великобагачанський район, смт. Гоголеве, вул. Рада Європи, 13.

В свою чергу, документи, що містять відомості про фіктивний облік врожаю (сільськогосподарських культур), бухгалтерію, чорнові записи, цифрові носії інформації (комп`ютерна техніка, мобільні термінали) та підтверджують протиправну діяльність фігурантів кримінального провадження зберігаються за адресами:

- офісне приміщення державного підприємства «Дослідне господарство «Нектар» Національного наукового центру Інституту бджільництва імені П.І. Прокоповича НААН України (), що розташоване за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, с. Вирішальне, вул. Гадяцька, 1;

- офісне приміщення групи компаній «Гарант», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 19;

- адреса проживання директора ДП «ДГ Нектар» ОСОБА_11 Полтавська область, м.Гадяч, вул. Дружби, 11;

- адреса проживання бухгалтера ДП «ДГ Нектар» ОСОБА_14 АДРЕСА_1 .

18.12.2019 слідчим суддею Октябрського районного суду було надано дозволи на проведення обшуків за вказаними адресами, у зв`язку із чим вони в супроводі працівників УСБУ в Полтавській області були виконані 20.12.2019.

20.12.2019 на підставі ухвали слідчого суді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.12.2019, проведено обшук за місцем розташування офісних приміщень групи компаній «Гарант», а саме за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 19, в ході проведення якого було вилучено, окрім документів, що вказані в ухвалі також і особистий сейф ОСОБА_7 , власника одного відсотку акцій групи компаній «Гарант», з грошовими коштами та документами, що в подальшому був зачинений та опечатаний біркою, за підписами всіх учасників (орієнтовна сума грошових коштів 2 млн. 300 тис. гривень, документи стосуються підприємств засновником яких є вказана особа).

20.12.2019 вилучений сейф та його вміст, відповідно до постанови слідчого, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя вказав, що з досліджених у сукупності матеріалів клопотання вбачається, що зазначені слідчим у клопотанні речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій та могли зберегти на собі сліди злочину в межах досудового розслідування.

Тому, у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та могло зберегти на собі сліди злочину, може бути доказом кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а тому прийшов до висновку про необхідність вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на зазначене майно для забезпечення належного зберігання речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу. В якй просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернути майно ОСОБА_7 ..

В обгрунтування апеляційних вимог щодо скасування ухвали слідчого судді, зазначає, що судом не дотримані строки розгляду клопотання слідчого, передбачені ч.1 ст. 172 КПК України, також ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретні відомості, сліди містять вищенаведені грошові кошти та документи, а також яким чином могло вказане майно бути використане як знаряддя злочину, відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши представника апелянта-адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених; промову прокурора про обгрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали клопотанням про арешт майна та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Таких вимог закону при постановленні даної ухвали слідчий суддя дотримався в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

20.12.2019 року було проведено санкціонований обшук за місцем розташування офісних приміщень групи компаній «Гарант», а саме за адресою: м.Полтава, вул.Соборності,19, в ході проведення якого було вилучено документи, що вказані в ухвалі, а також особистий сейф ОСОБА_7 з грошовими коштами та документами, що в подальшому був зачинений та опечатаний біркою, за підписами всіх учасників.

20.12.2019 року вилучений сейф та його вміст, відповідно до постанови слідчого визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею зроблений правильний висновок, про те, що у органів досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на тимчасове вилучене майно, з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна до зясування всіх обставин кримінального провадження, а також довів, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно необхідне з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 170 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчим суддею доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевірив доцільність накладення арешту у даному кримінальному провадженні.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, є неспроможними.

Так вказані у апеляційній скарзі доводи стосовно порушення судом процесуальних строків розгляду клопотання є слушними, але ці порушення не є істотними, так як не могли і не вплинули на прийняття судом законного і обгрунтованого рішення,

Доводи апелянта про належність грошових коштів особисто йому як позичальнику спростовуються матеріалами справи, зокрема ні ОСОБА_7 , ні стороною захисту суду не було надано оригіналу договору позики в розмірі 2 500 000 гривень.

Зі слів ОСОБА_7 , дані грошові кошти від позичальника він отримав 19.12.2019 року через банк "Південний".

Вказані доводи ОСОБА_7 про належність йому грошових коштів є сумнівними, так як ОСОБА_7 не надав оригіналу договору позики, такий договір не був виявлений і в ході обшуку, а крім того виявлені та вилучені 20.12.2019 року, тобто на другий день, грошові кошти були запаковані етикеткою не банку "Південний".

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчим обьгрунтовано визнані речовим доказом грошові кошти, виявлені та вилучені у сейфі ОСОБА_7 , а слідчий суддя обгрунтовано наклав на вилучені грошові кошти арешт, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Разом з тим, в суд апеляційної інстанції представником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 для дослідження в порядку ч.3 ст. 404 КПК України, протокол огляду від 27 грудня 2019 року, з якого вбачається, що 27 грудня 2019 року був проведений огляд сейфу ОСОБА_7 , який розпочато о 11 год. 30 хв. та закінчено о 14 год. 25 хв., за адресою: м. Полтава, вул. Соборності,19 в службовому кабінеті ОСОБА_7 .. В ході проведеного огляду виявлено документи та грошові кошти, які були перераховані, загальна сума коштів складає - 2 227 800 ( два мільйони двісті двадцять сім тисяч вісімсот) гривень.

З огляду на наведене, оскільки кошти, які знаходилися в сейфі ОСОБА_7 органом досудового розслідування перераховані 27 грудня 2019 року і відповідно до протоколу огляду від 27 грудня 2019 року їх загальна сума складає - 2 227 800 гривень, колегія суддів вважає за необхідне в порядку ст. 404 КПК України ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2019 року в частині суми грошових коштів змінити, зазначивши грошові кошти в сумі 2 227 800 (два мільйони двісті двадцять сім тисяч вісімсот) гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2019 року про арешт майна змінити та вважати, що зазначеною ухвалою накладено арешт на грошові кошти в сумі 2 227 800 (два мільйони двісті двадцять сім тисяч вісімсот) гривень.

В іншій частині ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2019 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_15 . Рябішин.