Справа № 216/4509/19
Провадження № 1-кс/216/635/20
У Х В А Л А
про арешт майна

13.02.2020 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області Слідчий суддя Центрально-Міського районого суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у досудовому розслідуванню, весеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001290 від 18.07.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2020 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час у 2019 році, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, вступив з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими упродовж часу до 05 лютого 2020 року займався злочинною діяльністю, пов`язаною незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу за ціною 150 грн. за 1,0 г речовини іншим особам на території м. Кривого Рогу.

Згідно з попереднім розподілом злочинних ролей ОСОБА_4 , отримуючи наркотичний засіб від співучасників злочину ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , незаконно збував його кінцевим споживачам. При цьому з метою забезпечення конспірації та уникнення прямих контактів з покупцями ОСОБА_4 переважно отримував від покупців передплату за замовлений наркотичний засіб, після чого засобами телефонного зв`язку сповіщав їх про місцезнаходження заздалегідь облаштованої ним схованки з наркотичним засобом або кидав замовлений канабіс з вікна будівлі, в якій перебував, та скеровував покупця до відповідного місця. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 займались постачанням наркотичного засобу для подальшого збуту ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_5 , згідно з попереднім розподілом злочинних ролей отримував наркотичний засіб для подальшого збуту від ОСОБА_7 і частину канабісу незаконно збував особисто, іншу частину передавав для подальшого збуту співучаснику злочинної діяльності ОСОБА_4 . При цьому кожен зі співучасників злочинної діяльності, згідно з попередньою домовленістю, придбаний ними особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс незаконно зберігали з метою подальшого збуту за місцем свого мешкання.

05.02.2020, у період часу з 06:32 до 10:16 годин, працівники поліції під час проведення обшуку житла ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 , вилучили речовину рослинного походження зеленого кольору, схожою за своїми зовнішніми ознаками на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який виявлено: у приміщенні кухні, на робочому столі - у поліетиленовому пакеті; на балконі на полиці у п`яти полімерних пакетах. Виявлена речовина на теперішній час перебуває на експертному дослідженні.

Крім того, під час даного обшуку виявлено й вилучено особисте майно ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в сумі 7 000 грн., мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A7» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , з sim-картами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , упаковку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» SIM НОМЕР_3 з пластиковою картою утримувачем даної sim-карти; платіжну картку АТ «Сбербанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , договір анкета від 18.03.2019 №0 між ОСОБА_4 і АТ «Укрсиббанк», електронні ваги 2 шт.

ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів,вчинених за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Відповідно до положень ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ст. 307 ч. 2 КК України, відноситься до категорії тяжких, санкція даної статі передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, з метою виконання вироку суду в частини можливої конфіскації майна, керуючись вимогами ст.ст. 131-132, 170-171, 236 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

У судове засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в зв`язку з тим, що він зайнятий в інших слідчих діях, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі, у задоволенні клопотання не заперечує.

Перевіривши додані до клопотання матеріали, беручи до уваги зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно яке використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб».

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу

У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України «У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу».

В ч.4 ст.173 КПК України визначено, що при задоволенні клопотання про арешт майна застосовується найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а також необхідно врахувати наслідки арешту майна для інших осіб.

Враховуючи те, що 05.02.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року, було проведено обшук, в ході якого виявили та вилучили у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі АДРЕСА_1 : грошові кошти в сумі 7 000 грн., мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A7» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , з sim-картами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , упаковку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» SIM НОМЕР_3 з пластиковою картою утримувачем даної sim-карти; платіжну картку АТ «Сбербанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , договір анкета від 18.03.2019 №0 між ОСОБА_4 і АТ «Укрсиббанк», електронні ваги 2 шт.

Європейський Суд з прав людини у справі "Свято-Михайлівської парафії проти України" (заява №77703/01) від 14 червня 2007 року в пункті 128 рішення зазначив, що "…в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією ( 995_004). Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання…"

Враховуючи викладене, для всебічного, повного, об`єктивного встановлення всіх обставин скоєння злочину та з метою подальшого дослідження вилученого майна, яке має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна є необхідність накласти арешт на вилучене 05.02.2020 року майно, яке належить ОСОБА_4 .

Обставини, викладені в клопотанні підтверджуються витягом з ЄРДР № 0001290 та протоколом обшуку від 05.02.2020 року.

В зв`язку з вищевикладеним та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, у досудовому розслідуванню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001290 від 18.07.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001290 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - на вилучені у нього 05.02.2020 під час обшуку його житла квартири АДРЕСА_1 : грошові кошти в сумі 7 000 грн., мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A7» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , з sim-картами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , упаковку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» SIM НОМЕР_3 з пластиковою картою утримувачем даної sim-карти; платіжну картку АТ «Сбербанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , договір анкета від 18.03.2019 №0 між ОСОБА_4 і АТ «Укрсиббанк», електронні ваги 2 шт.

Дозволити зберігання грошових коштів в сумі 7000 грн. на депозитному рахунку ГУНП в Дніпропетровській області.

Виконання ухвали в частині забезпечення зберігання вилученого майна покласти на слідчого, прокурора.

Виконання ухвали в частині забезпечення зберігання даної готівки на депозитному рахунку доручити управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1