ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/622/20 Справа № 180/1932/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, про продовження стосовно ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого за ч.2 ст. 156, ч.1 ст. 309 КК України, у кримінальних провадженнях № 0000322 та 0000392,-

за участю:

прокурора

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

обвинуваченого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 ,

перекладача

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні судом обставини.
Ухвалою суду продовжено стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 лютого 2020 року, яке обґрунтоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів один з яких є тяжким та передбачає покарання у виді восьми років позбавлення волі, а також суд зазначив про наявність ризиків, які продовжують існувати, що ОСОБА_6 може: переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину; продовжити злочину діяльність, що підтверджується відсутністю доходу, наявністю непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів і злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; вплинути на свідків та малолітню потерпілу. Крім того суд І інстанції врахував вік, стан здоров`я обвинуваченого, тому дійшов до висновку про можливість продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважаючи рішення суду І інстанції незаконним, оскільки під час судового засідання йому не надали можливості ознайомитися з клопотанням прокурора про продовження строку тримання під вартою щоб надати з приводу нього пояснення.

Позиція учасників апеляційного розгляду.
В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити. Крім того, обвинувачений зазначав, що обвинувачення стосовно нього необґрунтоване та судом не було визначено розмір застави під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали контрольного провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів його вини, то апеляційний суд зазначає, що обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду питання обґрунтованості обвинувачення не вирішується.
Розглядаючи інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого про незаконність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Суд І інстанції, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе відповідно до глави 18 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд першої інстанції повинен дослідити обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та встановити обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою, або продовження.
Так, судом І інстанції встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують на період розгляду кримінального провадження та ОСОБА_6 може: переховуватися від суду, так як обвинувачується у вчиненні злочинів один з яких є тяжким та передбачає покарання до восьми років позбавлення волі; продовжити злочину діяльність про, що свідчить відсутність доходу, наявність непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів і злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; вплинути на свідків та потерпілу, які не допитувалися під час судового розгляду.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Суд І інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши та врахувавши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним, вік, стан здоров`я обвинуваченого, а також вказав, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не дають підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не забезпечать належної поведінки обвинуваченого з чим погоджується апеляційний суд. Крім того на час розгляду апеляційної скарги обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк запобіжного заходу.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 надані під час апеляційного розгляду, що суд І інстанції продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави є безпідставними, оскільки застава визначалася під час застосування до останнього запобіжного заходу, яка ним не вносилася.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення суду під час апеляційного перегляду не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2019 року, про продовження стосовно ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4