Справа № 730/213/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/350/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000407 від 26.07.2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого на посаді директора компанії «Правозахист» м. Чернігів, раніше судимого:

- 03.08.2017 року Борзнянським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 296 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 10.11.2017 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 12000 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу, а всього стягнуто 42000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Ніжинської центральної районної лікарні 3417 грн. 82 коп., на користь КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» 3322 грн. 72 коп. в рахунок відшкодування коштів, які затрачені на стаціонарне лікування потерпілого.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 2542 грн. 40 коп. судового збору.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.07.2018 року, близько 18-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на виробничій території ТОВ «Поліський комбінат хлібопродуктів», розташоване за адресою с. Велика Доч вул. Шкільна, 1-а Борзнянського району Чернігівської області, умисно наніс п`ять ударів дерев`яною палицею в область голови, верхніх та нижніх кінцівок, а також тулуба ОСОБА_8 , 1949 року народження, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження в області голови у вигляді черепно-мозкової травми, яка виражалась садном носа зліва, синцем та садном лівої скроневої ділянки, забоєм головного мозку та субарахноїдальним крововиливом (накопиченням крові у підпавутиному просторі) без ознак загрозливих для життя явищ; в області правої верхньої кінцівки у вигляді відкритого внутрішьосуглобового перелому верхнього суглобового кінця четвертої п`ясткової кістки правої кисті; в області лівої верхньої кінцівки, нижніх кінцівок та тулуба у вигляді синців та саден лівого ліктьового суглоба, лівого стегна та правої лопаткової ділянки спини, які згідно висновку експерта № 184 від 05.12.2018 року в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, просив змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

В обґрунтування доводів посилався на повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, визнання матеріальної та моральної шкоди.

Також зазначив, що він працевлаштований, має сім`ю, у нього на утриманні перебуває чотири дитини, за місцем проживання характеризується позитивно.

Вказав, що при призначені міри покарання судом не було враховано висновку органу пробації про можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Потерпілий та його представник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вважали, що призначене судом 1 інстанції покарання у виді позбавлення волі є справедливим і відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Повідомили суду, що з часу вчинення злочину обвинувачений перед потерпілим не вибачився та завданої злочином шкоди не відшкодував.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого, думку потерпілого, його представника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки в апеляційній скарзі не оскаржуються, як і не оскаржується правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що його пом`якшують, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, працює, посередню характеристика за місцем проживання, визнання ним своєї вини, думку потерпілого, який просив призначити покарання обвинуваченому в виді позбавлення волі, а також висновок органу з питань пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого не можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, враховуючи високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб; виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено. Обставинами, що обтяжують покарання визнано рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку. З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений визнав свою провину за винятком кількості нанесених тілесних ушкоджень, оскільки вважає, що можливо наносив меншу їх кількість. Зазначене не може свідчити про почуття каяття та готовність нести кримінальну відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Вищезазначену обставину колегія суддів не може визнати такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого, так як відсутні на те підстави.

Активне сприяння розкриттю злочину - це надання особою органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Вчинення вказаних дій зі сторони обвинуваченого матеріалами провадження не підтверджується.

З огляду на викладене, призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання ґрунтується на положеннях ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому, на думку колегії суддів, немає підстав для застосування до нього положень ст. 75 КК України, та вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

Перебування на утриманні у обвинуваченого малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційне працевлаштування, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність скарг за місцем проживання, його відношення до вчиненого, не є достатніми підставами для застосування положень ст. 75 КК України.

Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не виявлено, тому вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4