Справа № 288/386/20
Провадження № 1-кп/288/58/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 06 березня 2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий,
що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 29.01.2020 року у справі № 288/73/20, яке набрало законної сили та згідно частини 4 статті 350 - 6 ЦПК України, підлягає негайному виконанню, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 терміном на 2 місяці. Вказаним приписом визнано тимчасові обмеження його прав відносно колишньої співмешканки ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_2 , а саме:

- заборонити перебувати в місці реєстрації та проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити наближатись ближче як на 50 метрів до місця проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватися з нею.

Однак, ОСОБА_4 будучи ознайомленим 29.01.2020 року під підпис із зазначеним вище рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області, нехтуючи обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам частини 4 статті 350-6 ЦПК України, 04 березня 2020 року біля 15 години 15 хвилин підійшов до громадянки ОСОБА_6 , яка в цей час рухалася по пішохідній доріжці навпроти адмінбудинку по АДРЕСА_3 та влаштував конфлікт, виражаючись на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою та при спробі останньої відійти, обмежував її рухи, не даючи можливості уникнути спілкування із ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису особою щодо якої такий захід застосований судом, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 390 1 КК України.

З обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 03 квітня 2020 року в порядку статті 469 КПК України укладена між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Згідно частини 2 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Частиною 5 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Так, 03 квітня 2020 року укладена угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 06 березня 2020 року на підставі ст. ст. 468, 469, 472, 473 КПК України, у смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області, відповідно до якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України, зобов`язується визнати свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному провадженні в судовому провадженні та виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на нього судом.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 390-1 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за статтею 390-1 КК України у виді обмеження волі терміном на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 статті 76 КК України, оскільки таке покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого.

Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України сторонам відомі та зрозумілі, наслідки невиконання угоди, відповідно до статті 476 КПК України сторонам відомі та зрозумілі.

Укладена між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода відповідає вимогам статті 472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України визнав у повному обсязі, із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

В судовому засіданні сторони та захисник просили затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження даної угоди їм відомі та зрозумілі у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості від 03 квітня 2020 року, укладеної прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не суперечить вимогам, передбаченим КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, виконання умов угоди є можливим та відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню, винуватість обвинуваченого є доведеною та не викликає сумніву.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе затвердити дану угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене між сторонами.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 376, 394, 395, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 від 06 березня 2020 року, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання за статтею 390 -1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням 1 (один) рік іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до частини першої статті 473 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1