Справа № 953/1361/20
н/п 1-кп/953/606/20
"07" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, освіта середня, яка тимчасово не працює, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України, суд
ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила пособництво невстановленим особам у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
ОСОБА_5 у червні 2018 року, точну дату та час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Менделєєва, буд. 20, зустрілась з невстановленою особою, яка запропонувала їй за грошову винагороду стати засновником підприємства, а також відкрити банківські рахунки підприємства, до діяльності якого вона не матиме жодного відношення. Розуміючи противоправний характер своїх дій, усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків керівника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою пособництва невстановленим особам у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені ТОВ «Житокорм» (код 42309032) та бути його керівником, погодилась на таку пропозицію та передала вищевказаній невстановленій особі свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06.04.2006, тобто наданням засобів сприяла невстановленим особам вчиненню кримінального правопорушення.
На підставі вищезазначених документів невстановленими особами у м. Харкові (точну дату, час та місце у ході досудового розслідування не встановлено) виготовлені необхідні для проведення державної реєстрації юридичної особи документи, а саме: довіреність від 14.06.2018, якою ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_6 бути представником в усіх без винятку державних установах та організаціях та отримати необхідні для здійснення підприємницької діяльності документи на 1 арк.; протокол № 1 рішення загальних зборів учасників ТОВ «Житокорм» (код 42309032) від 12 липня 2018 року на 2 арк.; статут ТОВ «Житокорм» (код 42309032) на 17 арк.
За свої злочинні дії, що виразилися у пособництві невстановленим особам у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи ТОВ «Житокорм» (код 42309032), ОСОБА_5 отримала грошову винагороду у розмірі 200 гривень.
Під час досудового провадження між сторонами кримінального провадження прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 було досягнуто та підписано угоду від 24.01.2020 року про визнання винуватості.
Сторони угоди погодились, що обвинувачена ОСОБА_5 понесе покарання за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України у вигляді обмеження волі строком на три роки з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки із застосуванням положення ст. 75 КК України. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України, у вчиненому щиро покаялась. Підтвердила суду, що угоду про визнання винуватості вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими, а саме: наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є - для прокурора і підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку. Просила затвердити зазначену угоду, захисник підтримав позицію обвинуваченої, просив затвердити укладену між сторонами угоду про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України .
Крім того, обвинуваченій ОСОБА_5 судом було роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_5 були роз`яснені та їй зрозумілі. Після таких роз`яснень суду обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст. 66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до переконання про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Питання про речові докази після набрання вироком законної чинності вирішити відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 369, 370, 371, 374, 376, 395, 472, 474, 475 КПК України, суд,-
Угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 205-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.
Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.
Суддя Київського районного суду
м. Харкова ОСОБА_1