справа № 208/1946/20
провадження № 1-кп/208/503/20
УХВАЛА
про призначення судового розгляду
06 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

провівши підготовче судове засідання, призначеного ухвалою суду від 26.03.2020 року по кримінальному провадженню № 0000195 від 01.02.2020 р. за обвинувальним актом відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України. Під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:

26.03.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області отримано кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 26.03.2020 року по справі призначено проведення підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, судом не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання, з метою підготовки до судового розгляду, суд вирішив питання щодо:

визначення дати та місця проведення судового розгляду;

у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

Складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

Розгляду клопотань учасників судового провадження;

Вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.

При вирішенні питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 також вважали можливим призначити судовий розгляд, розгляд якого здійснювати колегіально судом у складі трьох професійних суддів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України не зменшилися, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

При вирішенні вказаного питання судом приймається до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у рішенні ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesA,№ 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

При розгляді вказаного питання, суд виходить з того, що в наявності обґрунтована підозра про вчинення обвинуваченими особливо тяжкого злочину, та на даній стадії судового розгляду суд не має повноважень давати оцінку доказам щодо їх достатності та допустимості.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому суд має керуватися практикою ЄСПЛ, а саме тим, що оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Також суд враховує, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Суд вважає, оскільки обвинувачений не має постійного офіційного місця роботи, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, то може ухилитися від суду, а при наявності обґрунтованої підозри, та тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, обвинувачений може переховуватися від суду, таким чином, суд приходить до висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також судом прийнято до уваги ту обставину, що по справі не допитано жодного свідка та потерпілу, а отже існує ризик того що обвинувачений, перебуваючи на свободі зможе вчинити спроби незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань.

Також, суд бере до уваги ту обставину, що обвинуваченому інкримінується особливо тяжкий злочин, вчинений під час умовно-дострокового звільнення, тобто останній не дотримується норм суспільної моралі та загальноприйнятих правил поведінки у соціумі, а отже може вчинити новий злочин.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому строк тримання під вартою обвинуваченого має бути продовжений, а суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинуваченого на свободу. Від цього підстав для зміни запобіжного заходу на даний час немає.

Вислухавши думку учасників судового засідання, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 315, 316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України на 12.05.2020 року на 13:00 годину, яке відбудеться у приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Ясюковича Ігнатія, 5 (кабінет 18).

Проводити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню у відкритому судовому засіданні, колегіально судом у складі трьох професійних суддів.

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовжити строк тримання ОСОБА_8 під вартою на 60 днів, тобто до 03.07.2020 включно.

Справу розглядати у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, його захисника.

На ухвалу в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_9

Суддя ОСОБА_2