Справа № 206/6976/19
Провадження № 1-кп/206/96/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001205 від 04.12.2019 та угоду про визнання винуватості від 21.12.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючий на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.05.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;
- 27.06.2019 направлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України;

- 18.07.2019 направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України;

- 14.08.2019 направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України;

- 29.08.2019 направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин:
03.12.2019 приблизно об 19 годині 05 хвилин ОСОБА_3 знаходився в торгівельній залі магазину ТОВ «Омега» «Варус-40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43д, де у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, а саме: «Ікра лососева зерниста форелі» ВАРТО 80 г., в жерстяній банці у кількості двох шт., вартістю 135 гривень 92 копійки за одиницю.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно ОСОБА_3 у той же день, близько о 19 годині 15 хвилин, знаходячись у приміщенні торгівельної зали магазину ТОВ «Омега» «Варус-40», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43д, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшов до холодильнику з рибною продукцією, звідки шляхом вільного доступу викрав з полиці та поклав до свого рюкзаку, який в цей час був одягнутий на ньому, товар, а саме: «Ікра лососева зерниста форелі» ВАРТО 80 г., в жерстяній банці у кількості двох шт., вартістю 135 гривень 92 копійки за одиницю.
Далі, ОСОБА_3 намагаючись довести свій злочинний умисел до кінця, не розрахувавшись за вищевказаний товар, вийшов за лінію касової зони магазину ТОВ «Омега» «Варус-40», де був зупинений з викраденим майном працівником охорони зазначеного магазину.
Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №4069/19 від 10.12.2019 ОСОБА_3 намагався завдати ТОВ «Омега» «Варус-40» майнову шкоду на загальну суму 271 гривні 84 копійки.
21.12.2019 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під №0001205 від 04.12.2019 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілого ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України, повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2018, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який виконувати самостійно.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі або потерпілий, яким надано свою письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода представника потерпілого, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та вивчивши письмову згоду на затвердження угоди про визнання винуватості надану представником потерпілого ОСОБА_7 переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під № 0001205 не обирався.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,342,350,373,374,474-475, 124, КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.12.2019 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні під № 0001205.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.12.2019 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст.71, ч. 3 ст. 72 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2018, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який виконувати самостійно.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під № 0001205 не обирався.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на користь судового експерта ОСОБА_8 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4069/19 від 10.12.2019 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок (т.1 а.п. 38).
Речові докази:
- диск білого кольору з написом CD-R Verbatim з файлами, який визнаний речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 06.12.2019 (т.1 а.п. 35) - залишити збергати при матеріалах кримінального провадження під № 00012505,
- «Ікра лососева зерниста форелі» ВАРТО 80 г., в жерстяній банці у кількості двох шт., яка визнана речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 04.12.2019 (т.1 а.п. 21), передана на зберігання відповідно до зберігальної розписки ОСОБА_7 (т.1 ап. 20) - повернути власнику магазину ТОВ «Омега» «Варус-40» за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1