У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1501/20

№ 1-кс/183/415/20

19 березня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділуНовомосковського ВПГУНП України в Дніпропетровській ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000417 внесеному до ЄРДР 11 березня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 190 КК України,

встановив :

до Новомосковського відділу поліції ГУНПв Дніпропетровській області надійшло повідомлення ОСОБА_4 стосовно протиправної діяльності невідомої особи, яка вчинила замах на заволодіння шахрайським шляхом нерухомим майном розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_5 (одна третя частина), ОСОБА_4 (одна третя частина) та ОСОБА_6 (одна третя частина).

Враховуючи, що у кримінальному провадженні квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 визнано у встановленому порядку речовими доказами, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення, та подальшого відчуження вказаного нерухомого майна, на нього слід накласти арешт, який полягає в забороні будь-кому розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його.
В судове засіданні слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутності.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання в їх відсутність підтримавши клопотання.належним чином повідомлені про розгляд справи.
Власник майна ОСОБА_7 .Св судове засідання не з`явилася,належним чином повідомлена про розгляд справи.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, дослідивши обставини справи, вважає, клопотання обґрунтоване, та таким, що підлягає задоволенню.

11 березня 2020 року відомості про правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним

№ 0000417 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

12 березня 2020 р. постановою слідчого Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській областіквартира, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 55, кв. 107 визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: - існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; - потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; - може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення збереження речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,

постановив :

накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , якана праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_5 (одна третя частина), ОСОБА_4 (одна третя частина) та ОСОБА_6 (одна третя частина).

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1