Справа №636/555/20
Провадження №1-кс/636/172/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000132 від 04.02.2020 року, порушеного за ст. 121 ч. 2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000132 від 04.02.2020 року, порушеного за ст. 121 ч. 2 КК України. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 03.02.2020 приблизно о 18.00 год, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 перебував поблизу 2 під`їзду буд. АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_7 . В ході спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_7 один удар ногою, взутою у черевик, в область черевної порожнини останнього, в результаті чого він впав на землю. Далі 03.02.2020 о 18.17 год ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» з діагнозом: травма черевної порожнини, внутрішньочеревна кровотеча, геморагічний шок, розрив селезінки та печінки, після чого 03.02.2020 о 23.50 год останній помер у приміщенні лікарні.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.1,4 ст.214 КПК України СВ Чугуївського ВП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2020 за №0000132 за попередньою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
04.02.2020 об 11:50 за підозрою у вчиненні цього злочину був затриманий ОСОБА_6 , у якого під час затримання в порядку ст.208 КПК України та проведення особистого обшуку був вилучений мобільний телефон марки «Nokia ТА-1017» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_4 .

З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, для встановлення та доведення вини конкретної особи, тобто затриманого ОСОБА_6 у вчиненні злочину чи навпаки, спростування цього факту, встановлення інших осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину, зв`язків затриманої особи, виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна мобільного телефону марки «Nokia ТА-1017», дослідженні контактів, вхідних та вихідних дзвінків, їх часу.

Зважаючи на вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні достатні підстав вважати про існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення тимчасово вилученого майна, а також знищення слідової інформації, тому з метою подальшого детального дослідження речового доказу, на підставі ч.2 ст.100, ч.1 ст.98, ч.3 ст.110 КПК України винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом.
Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у даному кримінальному провадженні слідчий й звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором.

В судовому засіданні прокурор, слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Захисник проти клопотання не заперечував.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 04.02.2020 року за №0000132 - 04.02.2020 до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.02.2020 року у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia ТА-1017» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_4 .

Постановою слідчого Чугуївського СВ ВП ГУНП в Луганській області від 04.02.2020 року вилучене майно визнано речовим доказом.
04.02.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.
Зі змісту клопотання слідує, що вказане в клопотанні майно було вилучене під час затримання підозрюваного, проведеного 04.02.2020 року, зазначене клопотання спрямовано слідчим до суду наступного дня, тобто в межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.
Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.
Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, виявлене та вилучене під час затримання ОСОБА_6 , проведеного 04.02.2020 року, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0000132 від 04.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 04.02.2020 року під час затримання ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia ТА-1017» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_3 та ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_4 - до скасування у встановленому КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1