1Справа № 335/641/20 1-кс/335/401/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно матеріалів клопотання, 04.12.2019 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого по вулиці Юності у місті Запоріжжі, через раптово виниклі особисті неприязні стосунки до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що склалися на ґрунті раніше існуючої конфліктної ситуації, вирішили завдати потерпілому фізичних страждань шляхом нанесення ударів сторонніми предметами по голові та тулубу потерпілого, за для чого, попередньо, досягли домовленостей з приводу запланованого злочину.
Так, 04.12.2019 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою заподіяння фізичних страждань ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого по вулиці Юності у місті Запоріжжі, наявним у нього в руках металевим предметом, схожим на кастет, наніс потерпілому два-три удари по голові. У той же час ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні того ж гаражу, діючи без розриву у часі, переслідуючи спільну з ОСОБА_5 мету, спрямовану на спричинення сильного фізичного болю ОСОБА_8 , наявним у нього металевим молотком, наніс приблизно два-три удари по голові.
В подальшому, розуміючи наміри потерпілого, який залишив приміщення гаражу та, попрямував до належного йому автомобілю марки «ЗАЗ 1102 Славута», реєстраційний номер НОМЕР_3 , припаркованого поряд, наздогнали його та, поваливши на землю, з метою завдання йому сильних фізичних страждань, за попередньою змовою групою осіб, нанесли не менше десяти ударів руками та ногами в область голови, спричинивши множинні забійні рани голови, забійну рану нижньої губи, гематому правої надбрівної дуги повік, забій кісток носа, забійну рану лівого ліктьового суглобу, які супроводжувалися сильним фізичним болем. Далі, продовжуючи долати волю потерпілого до супротиву та запобігти його подальшим можливим спробам втечі з місця події, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою змовою між собою, наявними у них полімерними стяжками хомутами, зв`язали руки ОСОБА_8 та посадили на заднє сидіння автомобіля останнього, тим самим повністю обмежили його вільне пересування.
05.12.2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та у цей же день йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
07.12.2019 року ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.02.2020 року.
У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій, а також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Наявність вказаних ризиків орган досудового розслідування підтверджує зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Як вказує слідчий, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років позбавлення волі. ПідозрюванийОСОБА_5 , будучи особою раніше не одноразово судимою, перебуваючи на іспитовому строку за вироком у скоєнні іншого кримінального правопорушення, розуміючи тяжкість та реальність покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення може почати переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, а тому у слідства є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може безперешкодно переховуватися від слідства та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, будучи обізнаним про місце мешкання та транспортний засіб, на якому пересувається потерпілий ОСОБА_8 у органа досудового розслідування є підстави вважати, що знаходячись на свободі, ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, вище вказане може вплинути на повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву та мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розмірів завданої шкоди, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Злочин ОСОБА_5 вчинено в період іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, тим самим порушивши обов`язки, покладені на нього як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, що хоча і не впливає на кваліфікацію скоєного злочину, однак свідчить про стабільність його антисоціальної поведінки, та доводить, що інші заходи, не пов`язані з позбавленням волі не можуть в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Окрім того,підозрюваний ОСОБА_5 , скоїв умисний злочин, направлений на позбавлення волі іншої людини, із застосуванням насильства. На теперішній час не встановлена кінцева мета скоєного злочину, який припинено працівниками поліції, оскільки його та ОСОБА_7 було затримано, тому необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш доцільним, оскільки кінцевим результатом могло стати скоєння тяжкого або особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 . Крім того, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є особою неодноразово засудженою, тому знаходячись на свободі підозрюваний може скоїти новий умисний злочин, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначені обставини свідчать на думку сторони обвинувачення також про соціальну небезпеку ОСОБА_5 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.
Таким чином, ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 на думку слідчого не зменшилися.
Крім того в обґрунтування продовження строків тримання підозрюваного під вартою, слідчим наведено перелік слідчих та процесуальних дій, без яких не можливо закінчити досудове розслідування.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з зазначених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, відповідно до вимог ч. 2 ст. 177, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України, вважає його обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
05.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, при цьому 05.12.2019 року його було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 07.12.2019 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варту строком до 02.02.2020 року включно. Ухвала слідчого судді від 07.12.2019 року залишена без змін Запорізьким апеляційним судом.
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Підозра ОСОБА_5 підтверджена наявними у слідства доказами:
- протоколом обшуку від 05.12.2019 року - приміщення гаража № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вулиці Юності, Глиняний кар`єр, в ході проведення якого, серед іншого, виявлено та вилучено фрагмент дерев`яної палиці з нашарування речовини бурого кольору, змиви нашарування речовини бурого кольору, мобільний телефон «Айфон», два пошкоджених полімерних хомути-стяжки, вирізи нашарування речовини бурого кольору з мішків;
-протоколом огляду від 05.12.2019 року автомобілю «ЗАЗ 1102 Таврія Славута» реєстраційний номер НОМЕР_3 , в ході проведення якого, серед іншого, вилучено полімерний хомут з РБК, змив речовини бурого кольору;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
-медичною довідкою КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», відповідно до якої ОСОБА_8 , 1988 року народження, доставлено з діагнозом: «Забійні рани голови. Забійна рана слизової нижньої губи. Гематома правої надбрівної дуги повік, забій кісток носа, забійна рана лівого ліктьового суглобу»;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, який був обраний ОСОБА_5 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 07.12.2019 року, та залишений без змін другою інстанцією, перебіг якого спливає 02.02.2020 року, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує вагомість вказаних вище доказів, які є достатніми для висновку про обґрунтовану підозру, дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, відносно якого відсутні відомості про наявність хвороб, які б виключали застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що у провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.
При перевірці наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує те, що підозрюванийОСОБА_5 , будучи особою раніше судимою, перебуваючи на іспитовому строку за вироком у скоєнні іншого кримінального правопорушення, вчинив новий злочин, покарання по якому у разі визнання ОСОБА_5 винним може бути максимальним до п`яти років позбавлення волі.
Посилання сторони захисту на зменшення ризиків та інші обставини, що дають підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого, суд вважає як обрану позицію захисту. Однак при цьому суд враховує, що захист не навів суду належних та беззаперечних доказів щодо зменшення актуальності ризиків, які були встановлені Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_9 тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даній стадії кримінального провадження, тому судом було встановлено неможливість запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і тільки такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження.
Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, в тому числі на запропонований захистом домашній арешт, або для скасування запобіжного заходу слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.
Крім того, підстав для визначення ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя не вбачає, враховуючи, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням.
В своєму рішенні «Летельєр проти Франції» від 26.06.1991 року ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається з наданих матеріалів, у кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали, на підставі якої до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перешкоджає необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, направлених на виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, зважаючи на характер та обставини вчинення злочину, так як він сформульований в повідомлені про підозру, тяжкість наслідків що настали у вигляді фізичних страждань потерпілому, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, та виходячи із заявленого слідчим обсягу процесуальних та слідчих (розшукових) дій, які необхідно провести для закінчення кримінального провадження, то суд вважає виправданим продовжити тримання підозрюваного під вартою строком на шістдесят діб, що буде також достатнім для виконання слідчим відповідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, які передбачають ознайомлення учасників провадження з матеріалами кримінального провадження.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк застосованого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2019 року, строком на 60 діб, до 28.03.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Запорізького апеляційного суду прокурором, підозрюваним, або його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29.01.2020 року.
Повний текст ухвали виготовлений 30.01.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1