У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанови слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих дій. Дана скарга обґрунтована тим, що 27.04.2020 року він звернувся до СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з клопотаннями № 1-18 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженню № 0000327 від 11.02.2020 року, проте, 28.04.2020 року слідчий СВ Слов`янського ІВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 виніс постанову про відмову в задоволенні даних клопотань.

Вказані постанови вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони вмотивовані лише тим, що ОСОБА_3 не має статусу потерпілого.

Проте відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви щодо вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Він є заявником у цьому кримінальному провадженні, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим.

По даному кримінальному провадженню ні слідчим, ні прокурором не виносилось мотивованої постанови про відмову у визнанні його потерпілим.

Просить слідчого суддю скасувати постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотань № 1-18 від 27.04.2020 року про проведення слідчих дій по кримінальному провадженню № 0000327 від 11.02.2020 року та зобов`язати слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 провести слідчі дії, зазначені в його клопотаннях.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити, наполягав на тому, що даним кримінальним правопорушенням йому особисто спричинена моральна шкода, оскільки у спричинені тілесних ушкоджень ОСОБА_6 обвинувачується його товариш ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши заявника, прокурора, вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Слов`янського ВП ГУНП України в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за номером 0000327 від 11.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у період часу з 21 год. 5 хв. 06.09.2018 року до 12 год. 25 хв. 07.09.2018 року.

Відомості до ЄРДР про вказане кримінальне правопорушення були внесені на підставі ухвали слідчого судді за повідомленням ОСОБА_3 .

27.04.2020 року ОСОБА_3 звернувся до начальника слідчого відділу Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області з клопотаннями № 1-18 про проведення слідчих дій, вказавши, що він заявником та потерпілим у кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України. Вказані клопотання розглянуті слідчим ОСОБА_5 , за результатами розгляду клопотань 28 квітня 2020 року прийняті рішення постанови про відмову в задоволенні клопотань.

Постанови слідчого ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотань обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні. Крім того, він був допитаний у вказаному кримінальному провадженні в якості свідка, а згідно з положеннями ст. 66, 220 КПК України свідок не наділений правом подавати заяви та клопотання щодо необхідності проведення слідчих та розшукових дій.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості поданої скарги, слідчий суддя виходить з наступного.

Правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні врегульовано положеннями ст. 55 КПК України.

Так, згідно з ч. 1 наведеної норми потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2. ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, для визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 55 КПК України обов`язковою умовою є наявність спричинення фізичній особі моральної, фізичної або майнової шкоди.

Вказане визначення особи потерпілого має узагальнений характер, оскільки знаходиться в прямій залежності від конкретного складу злочину, що безпосередньо передбачає, яким саме чином завдано шкоду, а також які саме права та інтереси особи зазнали відповідних втрат, а отже потребують відновлення до попереднього стану.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до числа злочинів проти здоров`я людини. Обов`язковою умовою для складу даного злочину є наявність потерпілого від неправомірних дій, тобто особи, якій були б спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

За загальним правилом, під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Проте, у розрізі складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відшкодування моральної шкоди може вимагати не будь яка особа, а особа, яка зазнала заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Однак, враховуючи, що даним кримінальним правопорушеннями шкода спричинена не ОСОБА_3 , а ОСОБА_6 , слідчий суддя доходить до висновку, що ствердження ОСОБА_3 щодо того, що він є потерпілим у даному кримінальному провадженні є хибним.

Проведення ж процесуальних або слідчих дій напряму залежить від волевиявлення сторін кримінального провадження, виходячи з цілей поставлених при проведенні досудового розслідування. Отже, проведення процесуальних або слідчих дій здійснюється на підставі клопотань або заяв сторони захисту, вказівок прокурора або обумовлена процесуальною необхідністю для слідчого у встановленні важливих у кримінальному провадженні обставин. Інші учасники кримінального провадження позбавленні процесуальної можливості ініціювати проведення слідчих дій та наділені лише правами з оскарження визначених діючим кримінально-процесуальним законом рішень органу досудового розслідування або суду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0000327 від 11 лютого 2020 року, він не має правових підстав для звернення до слідчого із клопотаннями про здійснення процесуальних або слідчих дій, у зв`язку з чим слідчий суддя доходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_3 .

Отже, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-306 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотань № 1-18 від 27.04.2020 року про проведення слідчих дій по кримінальному провадженню № 0000327 від 11.02.2020 року та зобов`язання провести слідчі дії відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1