Справа № 357/1446/20
У Х В А Л А

21 лютого 2020 року

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участі особи, що подала скаргу - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність правоохоронних органів,-
В С Т А Н О В И В:
10 лютого 2020 року слідчому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана скарга ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність працівників правоохоронних органів. Скаржник просить зобов`язати працівників правоохоронних органів відкрити кримінальне провадження за ст.ст.125 ч.1, 398 КК України відносно ОСОБА_4 ; зобов`язати працівників досудового розслідування Білоцерківського ВП провести ряд слідчих дій по даному факту; зобов`язати призначити психологічну та судово-медичну експертизу по документам та заяві потерпілої особи, дослідити всі обставини по кримінальній справі; зобов`язати працівників правоохоронних органів надати потерпілій особі надати пам`ятку про права потерпілої особи, витяг внесення даних по ухвалі суду до ЄРДР України та копії процесуальних документів.
В обґрунтування скарги особа, яка подала скаргу посилається на те, що отримавши заяву про вчинення кримінального правопорушення від 23 грудня 2019 року № 3578 відомості працівниками поліції не внесені ЄРДР.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримала, посилаючись на викладені в ній доводи, просила задовольнити.
Прокурор та представник Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явилися, надали до суду матеріали перевірки зареєстровані Білоцерківським ВП ГУНП в Київській області за зверненням ОСОБА_3 щодо неправомірних дій з боку ОСОБА_4 . Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Вивчивши скаргу, заслухавши думку особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , долучені до неї матеріали, Слідча суддя прийшла до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
За змістом ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів скарги, на адресу Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_3 від 23 грудня 2019 року № 3578 про вчинене кримінального правопорушення для внесення в ЄРДР.
Відповідно до правової позиції, викладеної в п.п.1.1 Узагальнень «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів ВССУ 23.12.2016 року, визначений ч.1 ст.214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У зв`язку із цим слід зважати на те, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому посилатися на цьому етапі на положення ст.2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.
Закону України «Про звернення громадян» варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст.214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.
Органи досудового розслідування не мають змоги посилатись на необхідність проведення перевірки як причину невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви громадянина. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.
Таким чином, з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, оскільки, як встановлено в ході розгляду, уповноважені особи Білоцерківської ВП ГУНП У Київській області не виконали обов`язку, передбаченого ст.214 КПК України, приходжу до висновку про наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Білоцерківської місцевої прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 23 грудня 2019 року № 3578 про вчинене кримінального правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України.
Аналіз повноважень прокурора, якими він наділений під час досудового розслідування кримінальних справ, свідчить про те, що поряд із функцією нагляду прокурор здійснює функцію процесуального керівництва розслідуванням, що є значно ширшим, ніж просто метод (спосіб) здійснення наглядової діяльності, виходить за її межі і є окремою функцією прокурора зі своїми завданнями, цілями та формами реалізації. Мета такого керівництва - правильне і підставне порушення кримінальних справ та забезпечення швидкого, повного і всебічного розслідування. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням є напрямом діяльності прокурора, який здійснюється з використанням владно-розпорядчих повноважень з організації законності порушення кримінальних справ, визначення найбільш ефективних напрямів проведення досудового розслідування, активізації зусиль органів дізнання та досудового розслідування, спрямованих на повне, всебічне, об`єктивне й достовірне встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальній справі та забезпечення дотримання в процесі розслідування вимог законодавства України.
Відтак, скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись п.п.1.1 Узагальнень «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів ВССУ 23.12.2016, ст.ст.214, 303- 307, 309, 376, 532-534 КПК України, Слідчий суддя постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії та бездіяльність правоохоронних органів задовольнити частково.
Зобов`язати Слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області невідкладно внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 23 грудня 2019 року № 3578.
В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 25 лютого 2020 року, о 8 годині 40 хвилин.
Слідчий суддя Білоцеркфвського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1