Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/422/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2019 за № 0004246, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2019 за № 0004246, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був продовжений обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалами Святошинського районного суду міста Києва від 15.11.2019 та 23.12.2019, спливає 20.02.2020 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання обґрунтовується тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи той факт, що він перебував у розшуку за Деснянським УП ГУНП у м. Києві, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші злочини.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання прокурора з тих підстав, що наведені прокурором ризики не доведені. Зокрема, на підтвердження такого ризику як переховування ОСОБА_3 від суду прокурором не надано жодних доказів. Крім того, прокурором не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 перебував у розшуку за Деснянським УП ГУНП у м. Києві. Також відповідно до пілотного рішення ЄСПЛ у справі Сукачов проти України, ЄСПЛ зобов`язав Уряд України зменшити переповненість тюрем, поліпшити умови ув`язнення та ввести запобіжні та компенсаційні засоби правового захисту. ОСОБА_3 має місце реєстрації. Також ОСОБА_3 зазначив, що ухилятися від суду не має наміру. Просили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та 331 КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ретельно проаналізувавши доводи, наведені прокурором та стороною захисту, суд дійшов до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставини злочину, який інкримінований обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, у своїй сукупності свідчать про те, що все ще продовжують існувати такі ризики як: обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, вчинити інший злочин (кримінальне правопорушення), враховуючи його попередню поведінку.
Також суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватими у злочині, в якому він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, те, що він зі слів має місце реєстрації у м. Чернігові та проживає у м. Узин з цивільною дружиною (стороною захисту документів на підтвердження місця реєстрації не надано), раніше неодноразово судимий за злочини проти власності. Дані обставини суд оцінює виключно у сукупності з іншими наведеними вище даними.

За сукупності вище наведених обставин, які не спростовують доводи захисника та обвинуваченого щодо недоцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, судом не встановлено.
Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 квітня 2020 року, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати за викликом до Святошинського районного суду міста Києва;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1