Справа № 738/1167/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/164/20
Категорія - ч.2 ст.246 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000102 від 11.05.2018 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лишня Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 246 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тимоновичі Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст. 246 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст. 246 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Полтава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 246 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 246 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2018 року за № 0000102 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільні позови прокурора в інтересах держави залишені без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування віднесені на рахунок держави.

Таке рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 01 січня 2019 року набрав чинності Закон України № 2531-VIII від 06 вересня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів», яким частина 1 статті 246 Кримінального кодексу України викладена в такій редакції: «Незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду».

З набранням чинності цим Законом змінилось поняття «істотної шкоди» як ознаки складу злочину, передбаченого частини 1 статті 246 КК України, що призвело до часткової декриміналізації дій, які охоплюються ч.1 ст. 246 КК України. Відтак на час вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 (травень-листопад 2018 рік) інкримінованих їм дій, мінімальний розмір істотної шкоди як ознаки злочину, передбаченого ч.1 статтею 246 КК України, мав би становити 1762000 грн., а згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у заподіянні істотної шкоди в загальній сумі 1120834,88 грн, а ОСОБА_12 532155,53 грн.

Обвинувачення у заподіянні іншої істотної шкоди навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 не пред`являлось.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в даному випадку відбулася часткова декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність (ст.246 КК України), а саме, визначено розмір істотної шкоди (2000 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів), тому підстави для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, ОСОБА_13 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, ОСОБА_11 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.246 КК України відсутні у зв`язку з частковою декриміналізацією відповідальності за вчинення злочинного діяння, передбаченого цією статтею.

На вказану ухвалу суду першої інстанції прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За доводами апелянта, ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при постановленні ухвали суд прийшов до хибного висновку про відсутність істотної шкоди.

Так, відповідно до обвинувального акту, звертає увагу прокурор, поміж іншого, ОСОБА_9 обвинувачується у організації незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачується у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а ОСОБА_10 у пособництві незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду. Згідно примітки ст. 246 КК України, яка діяла в період із 01.01.2019 по19.05.2019, законодавчо визначено, що істотною шкодою вважалася шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Таким чином, законодавчо визначено те, що істотна шкода може мати як матеріальний вигляд так і виражатися у іншій істотній шкоді. За таких обставин висновки суду про те, що обвинувачення не пред`являлось обвинуваченим у заподіянні іншої істотної шкоди суперечить обвинувальному акту та є передчасним, оскільки не досліджувалися висновки експертиз. У даному випадку судом був застосований закон, який не підлягав застосуванню, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Крім того, на стадії підготовчого судового засідання судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які виразились в тому, що суд залучив для захисту обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_7 , а для захисту ОСОБА_12 та ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 також адвокат ОСОБА_7 раніше був залучений для захисту обвинуваченого ОСОБА_9 , а адвокат ОСОБА_8 для захисту обвинуваченого ОСОБА_10 . Під час досудового розслідування у всіх обвинувачених були власні позиції щодо пред`явленого обвинувачення, які різнилися між собою. За вказаних обставин, в порушення ст. 46 КПК України, одним захисником здійснювалось представництво інтересів кількох обвинувачених, інтереси яких були суперечними.

Також в апеляційній скарзі прокурор звертає увагу на те, що у порушення вимог ст. 100 та ст. 372 КПК України, судом першої інстанції прийнято неправильне рішення щодо долі речей, які підлягали поверненню ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на ухвалу суду не подавали.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію обвинувачених та їх захисників, що заперечували проти задоволення скарги, вказуючи про законність судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції регламентовані ст. 409 КПК України, зокрема, такими є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: п. 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно обвинувального акту, поміж іншого, ОСОБА_9 обвинувачується у організації незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачується у незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а ОСОБА_10 у пособництві незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

Згідно примітки ст. 246 КК України, яка діяла в період із 01.01.2019 по19.05.2019, законодавчо визначено, що істотною шкодою вважалася шкода, яка у дві тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Таким чином, законодавчо визначено те, що істотна шкода може мати як матеріальний вигляд так і виражатися у іншій істотній шкоді.

Попри це, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що підставою для закриття кримінального провадження, є те, що новим законом змінилось поняття «істотної шкоди» як ознаки складу злочину, передбаченого частини 1 статті 246 КК України, що призвело до часткової декриміналізації дій, які охоплюються ч.1 ст. 246 КК України. Оскільки мінімальний розмір істотної шкоди як ознаки злочину, передбаченого ч.1 статтею 246 КК України, мав би становити 1762000 грн., а згідно з обвинувальним актом ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 пред`явлено обвинувачення у заподіянні істотної шкоди в загальній сумі 1120834,88 грн, а ОСОБА_12 532155,53 грн. Обвинувачення у заподіянні іншої істотної шкоди навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 не пред`являлось.

Судом не враховано, що відповідно до п. 6 ч.2 ст. 242 КПК України наявність істотної шкоди довкіллю має бути доведена на підставі висновку експерта.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» у справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 КК України шкода визнається істотною, коли були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості, погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші екологічні властивості лісу, виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості, знизилась якість атмосферного повітря, змінились ландшафт місцевості, русло річки, сталась ерозія ґрунту, тощо.

Враховуючи, що судом першої інстанції рішення прийняте у підготовчому судовому засіданні, воно прийняте без врахування вказаних положень, що підлягають оцінці та співставленню з пред`явленим обвинуваченням на стадії судового розгляду, а тому, на думку колегії суддів, рішення суду є передчасним і таким, що не можна вважати обґрунтованим без дослідження всіх доказів, в тому числі і висновку експерта, про що вірно вказує в своїй апеляційній скарзі прокурор.

У відповідності до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, а тому, при новому розгляді місцевому суду належить з`ясувати всі обставини, які мають значення для кримінального провадження, у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на необхідність перевірки судом першої інстанції порушеного прокурором питання щодо вирішення долі речових доказів та необхідності вирішити його з дотриманням вимог ст. 100 КПК України.

Що стосується твердження прокурора про залучення судом для захисту обвинувачених, які мали різні позиції щодо пред`явленого обвинувачення, одних і тих же захисників, що не відповідає положенням ст. 46 КПК України, то колегія суддів позбавлена можливості на даному етапі вирішити це питання без допиту обвинувачених та з`ясування їх позиції, що має бути вирішене судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, оскільки порушене питання вирішується виключно на стадії судового розгляду.

За вказаних підстав, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України, врахувати вказівки апеляційної інстанції та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413,418-420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.246 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4