ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Сокирянській ВК №67 за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2013 року за ст.115 ч.2 п.4, ст.187 ч.1 КК України до покарання у виді 14 років позбавлення волі, на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення, а саме: з 14.11.2014 р. по 26.11.2014 р., з 26.11.2014 р. по 19.03.2015 р., з 19.03.2015 р. по 10.09.2015 р., з 10.09.2015 р. по 09.12.2015 р. з 16.07.2014 р. по 19.05.2016 р. в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення, а справу за його заявою направити на новий судовий розгляд. Також просив зарахувати йому в строк відбування покарання періоди з 07.05.2011 р. по 19.05.2016 р., з 14.11.2014 р. по 08.12.2015 р., з 21.06.2017 р. по 17.05.2018 р.
В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на момент розгляду його клопотання в районному суді був винесений правовий висновок у постанові ВС України від 29.08.2018 р., який покращує його становище та є обов`язковим до виконання при розгляді справ. Вказував, що з 14.11.2014 р. - дня подачі ним касаційної скарги і по 08.12.2015 р. він перебував в СІЗО м. Києва, а тому суд повинен був зарахувати йому цей
ЄУНСС 722/659/19 провадження №11кп/822/574/19 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
період на підставі ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 р., як попереднє ув`язнення. Також апелянт зазначав, що Сокирянський районний суд мав право та обов`язок зарахувати йому період з 21.06.2017 р. по 17.05.2018 р. включно, на підставі вказаного Закону, оскільки винесений ЗУ №2046- VIII від 21.06.2017 р., згідно ст. 5 КК України та Конституції України, погіршує його становище та не може бути застосований.
В своїх доповненнях до апеляційної скарги засуджений посилався на норми КК України та постанови ВС та просив із розрахунку день за два зарахувати у строк покарання періоди ознайомлення з матеріалами справи після вступу вироку в законну силу та періоди його перебування в СІЗО міста Києва, коли він очікував касаційного перегляду справи. Апелянт вважає, що вказані періоди є попереднім ув`язненням, а тому підлягають зарахуванню.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 в режимі відео конференції, адвоката ОСОБА_9 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

З матеріалів клопотання та особової справи засудженого вбачається, що згідно вироку Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2013 року ОСОБА_6 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.187, ст.70 КК України до покарання у виді 14-ти років позбавлення волі. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 07.05.2011 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.07.2016 року засудженому ОСОБА_6 , на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 07.05.2011 року по 15.07.2014 року включно, з 09.12.2015 року по 27.01.2016 року, з 28.01.2016 року по 18.05.2016 року включно та один день 19.03.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 15.09.2016 року ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.07.2016 року було змінено. На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення за 16.07.2014 року, 19.05.2016 року та 28.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - дні апеляційних та касаційного розгляду справи.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.07.2018 року засудженому ОСОБА_6 на підставі ст.72 КК України зараховано у строк відбування покарання у виді позбавлення волі період попереднього ув`язнення з 30.03.2017 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 по 17.05.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21.08.2018 року ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.07.2018 року було залишено без змін.
Доводи засудженого в своїй апеляційній скарзі щодо повторного зарахування строку тримання його під вартою з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення, є хибними та спростовуються наступним.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Вирок щодо ОСОБА_6 набирав чинності 17.07.2014 р., 28.01.2016 р. та остаточно 19.05.2016 року.
Оскільки попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироку законної сили, перебування ОСОБА_6 в установах попереднього ув`язнення мали місце після набрання законної сили щодо нього обвинувального вироку, тобто, зазначені ним періоди перебування в установі попереднього ув`язнення не є періодами попереднього ув`язнення в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
З довідки, наданої ДУ «Київський слідчий ізолятор» про перебування засудженого ОСОБА_6 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» встановлено, що ОСОБА_6 09.12.2015 року на підставі ухвали ВСС України прибув до установи для розгляду кримінального провадження касаційною інстанцією та перебував там до 01.02.2016 року. Також засуджений ОСОБА_6 30.03.2017 року прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі ухвали ВСС України від 21.12.2016 року для розгляду кримінального провадження касаційною інстанцією та перебував там до 09.06.2018 року.
Таким чином, засудженому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 17.06.2013 року, у межах якого до ОСОБА_6 було застосовано попереднє ув`язнення, попередніми ухвалами Сокирянського районного та апеляційного суду Чернівецької області вже зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги апелянта про зарахування у строк попереднього ув`язнення його перебування за ухвалами ВСС України в ДУ «Київський слідчий ізолятор» є безпідставними, оскільки з вищенаведених положень закону, з моменту набрання вироку законної сили попереднє ув`язнення обвинуваченого припиняється, а сам він, згідно ст. 43 КПК України, набуває статусу засудженого, а тому положення з ч.5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) на нього не поширюється, за винятком перебування такої особи в тих установах для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін перебування під вартою засудженої особи в слідчому ізоляторі для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки справи до касаційного розгляду.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні ухвали обґрунтовано відмовлено засудженому ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про застосування до нього ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року).
Підстав для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відмовити, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 листопада 2019 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя