Справа № 626/465/20
Провадження № 1-кс/626/104/2020
УХВАЛА

27 лютого 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000091 від 23 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :

Начальник СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт дерев`яної палиці зі слідами речовини бурого кольору, металевої банки, двох чарок , куртки по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000091 від 23.02.2020 року за ознаками ч.1 ст.121 КК України, з метою збереження майна як речових доказів, призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.02.2020, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебував за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка, в результаті чого в останнього раптово виник умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_6 не менше двох ударів кулаком , а потім дерев`яною палицею, що знаходилась в будинку, не менше двох ударів по голові. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/35-КРт/2 потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді гострого розладу мозкового кровообігу, відкритої черепно-мозкової травми, травматичного субдурального крововиливу, від яких настала його смерть.

23.02.2020 року було розпочате досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. 23.02.2020 під час проведення огляду було вилучено дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, металеву банку, дві чарки, здійснені змиви.

Зідно постанови слідчого про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000091 від 23.02.2020 року, дерев`яна палиця зі слідами речовини бурого кольору, металева банка, дві чарки, куртку ОСОБА_5 визнано речовими доказами.

Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення збереження речового доказу, дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В ході проведення огляду 23.02.2020 року було вилучено дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, металеву банку, дві чарки, також вилучалася куртка ОСОБА_5 . Вказані речі відповідно до ст. 98 КПК України, постановою від 24.02.2020 року визнані речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчиненого злочину та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

За змістом положень ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке 23.02.2020 було вилучене під час огляду речей може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення схоронності майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час проведення огляду місця події 23.02.2020 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СВ Красноградського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити .

Накласти арешт на дерев`яну палицю зі слідами речовини бурого кольору, металеву банку, дві чарки, куртку ОСОБА_5 , які є речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000091 від 23 лютого 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .