КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, суддя-доповідач у справі ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.11.2019 залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.11.2019 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000453 від 29.09.2019 року, повернути майно вилучене слідчим 16.11.2019 року в ході обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали судового провадження №373/1705/19, які надійшли на запит апеляційного суду 12.12.2019 року та апеляційні доводи, суддя-доповідач приходить до висновку, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів даного судового провадження, подана в порядку ст. 303 КПК України скарга ОСОБА_2 , в якій остання просила зобов`язати слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000453 від 29.09.2019 року, повернути майно вилучене слідчим 16.11.2019 року в ході обшуку, розглянута слідчим суддею по суті заявлених вимог, у відповідності до положень статті 306 КПК України з прийняттям рішення, передбаченого п.4 ч.2 ст. 307 КПК України.

Стаття 55 Конституції Українигарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Так, частинами першою та другою статті 309 КПК Українивизначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, який не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна. При цьому частиною третьою цієї статті встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді, їх законність підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Крім цього, зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч.3 ст. 307 КПК України, згідно якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.11.2019 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Крім цього, слід зазначити, що вказана ухвала слідчого судді не обмежує права ОСОБА_2 на звернення за захистом своїх прав, за наявності для того підстав, в подальшому на відповідній стадії кримінального провадження чи в іншому виді судочинства.

Таким чином, згідно з вимогами ч.4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.11.2019 слід відмовити.

Керуючись ст. 309, ч.4 ст. 399 України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2019 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного
суду доповідач у справі ОСОБА_1