Справа № 301/2635/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

В складі головуючої: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,одруженого , українця, громадянина України, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 13 жовтня 2017 року близько 21 години 00 хвилин, разом з невстановленими досудовим розслідуванням групою осіб маючи при собі спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень предмети, схожі на дерев`яні штахети (палки) діючи безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моралі, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян, діючи з умислом спрямованим на вчинення хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю яка виразилась у насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень рухаючись на автомобілі марки «Фольсваген-кадді», сірого кольору на відрізку автодороги в напрямку с.Дуби, Іршавського району, Закарпатської області обігнавши їдучий попереду них транспортний засіб марки ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1 змусили своїми маневрами водія даного транспортного засобу ОСОБА_5 зупинитись, після чого ОСОБА_4 в присутності сторонніх осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшовши з свого автомобіля тримаючи в руках предмет схожий на дерев`яну палку підійшов до автомобіля марки ВАЗ 21063, д/н НОМЕР_1 де дерев`яною палкою наніс один удар по лобовому склу, від чого водій ОСОБА_5 через спущене скло зробив останньому зауваження на яке ОСОБА_4 не відреагував, а натомість тримаючи в руках дерев`яну палку наніс нею один удар в область голови ОСОБА_5 , та в подальшому відкривши водійські дверцята витягнув за куртку з салону автомобіля на дорогу ОСОБА_5 поваливши останнього на землю де до нього приєднався один із невстановлених осіб і вже удвох продовжили наносити удари палкою, руками та ногами в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_5 якого в подальшому ОСОБА_4 піднявши із землі на ноги з погрозами вбивства наніс ще один удар рукою зігнутою в кулак в область обличчя від чого ОСОБА_5 впав на землю та знепритомнів.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 та невстановленими досудовим розслідуванням особами спричинено потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №253 від 30.10.2017 тілесні ушкодження , які за ступенем тяжкості слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що мають незначні і скороминучі наслідки не більше, як 6 днів та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, згідно п 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю , у вчиненому щиро розкаявся, на підставі ст.63 Конституції України відмовився від давання показів .

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився , подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій ні морального ні матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить його строго не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений не оспорює обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за його згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого, потерпілого , дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст. 296 КК України як хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжується особливою зухвалістю , вчинені групою осіб , із застосуванням предмета , спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, і вина йому у вчиненні таких повністю доведена в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушенння , висновок досудової доповіді, згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, те , що вказаний злочини класифікується як тяжкий злочин , особу винного, який судиться вперше, обвинувачений позитивно характеризуються за місцем проживання (а.с. 70 ).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди і відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_5 , що передбачено п.2 ч.1 ст. 66 КК України. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України- судом не встановлено .

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність у обвинуваченого обставин, що пом`якшують покарання, визнання ним своєї вини та щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди , відсутність претензій з боку потерпілого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід застосувати ст.75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 особисте зобов`язання залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1