Дата документу 17.12.2019 Справа № 335/3483/18
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1233/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/3483/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями ПП «Нік» на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2019 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2019 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр.Маяковського, 11, а саме:

- нежитлову будівлю літ Л-8-приміщення 2;

- підвальне приміщення № 1 літера Л1-11-приміщення з 1 по 45;

- нежитлове приміщення першого поверху № 3 літера Л1-11-приміщення 47, 48, 51-62;

- нежитлове приміщення другого поверху № 4 літера Л1-11-приміщення 64, 65, 67-96, 96-а;

- нежитлове приміщення третього поверху № 5 літера Л1-11-приміщення 97, 98, 100-119;

- нежитлове приміщення четвертого поверху № 6 літера Л1-11-приміщення 122, 123, 125-144;

- нежитлове приміщення п`ятого поверху № 7 літера Л1-11-приміщення 145, 146, 148-170, 172-187;

- нежитлове приміщення шостого поверху № 8 літера Л1-11-приміщення 188, 189, 191-208, 210-222;

- нежитлове приміщення сьомого поверху № 9 літера Л1-11-приміщення 224-242, 244-259;

- нежитлове приміщення восьмого поверху № 10 літера Л1-11-приміщення 260, 261, 263-280, 282-291;

- нежитлове приміщення дев`ятого поверху № 11 літера Л1-11-приміщення 293-310, 312-319;

- нежитлове приміщення десятого поверху № 12 літера Л1-11-приміщення 321-335, 337-344;

- нежитлове приміщення одинадцятого поверху № 13 літера Л1-11-приміщення 346-359, 361-372, із забороною розпоряджатися вказаними об`єктами нерухомості.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ПП «Нік» подало апеляційну скаргу з доповненнями, в якій виклало клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 05 листопада 2019 року, яке мотивоване тим, що ані в клопотанні, ані в оскаржуваній ухвалі не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, яке було арештовано, що є порушенням п.3 ч.2 ст.171 КПК. Слідчим не доведено, що об`єкт злочину, так само як і об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт, взагалі існують.

Крім того зі змісту клопотання неможливо встановити, який саме розмір шкоди було завдано злочином за ч.1 ст.364 КК. Слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК.

Також ПП «Нік» посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які допустив слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна. Зокрема вимог ч.1 ст.108 КПК, оскільки в матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із наданих матеріалів, у провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 000035 від 30.01.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК.

Органом досудового розслідування встановлено, що в процесі приватизації ВАТ «ГАММА» до статутного капіталу господарського товариства не увійшло, але залишилось на його балансі державне майно сховище № 5 інв. № 1000075, що розташоване за адресою: пр. Маяковського, 11, м. Запоріжжя.

Згідно з інвентаризаційного опису основних засобів та незавершеного будівництва ВАТ «ГАММА», не увійшовших у статутний фонд на 01.01.1996 року, зазначено, що сховище інв. №1000075 в корпусі № 5, що розташоване за адресою: пр. Маяковського, 11, м. Запоріжжя, не увійшло в статутний фонд ВАТ «ГАММА».

Крім того, до переліку нерухомого майна, що передається у власність ВАТ «ГАММА» від 01.10.1998 року, корпус № 5 інв. № 1000075, що розташований за адресою: пр. Маяковського, 11, м. Запоріжжя переданий у власність ВАТ «ГАММА» без сховища.

Постановою господарського суду Запорізької області від 08.11.2011 року по справі № 12/509/1743/11, ВАТ «ГАММА» визнано банкрутом та введено ліквідаційну процедуру. Ухвалою від 21.11.2012 року ліквідатором ВАТ «ГАММА» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8 .

Листом від 05.08.2015 року за № 02/01/16, ліквідатор ВАТ «ГАММА» ОСОБА_8 повідомила РВ ФДМ України по Запорізькій області, що корпус № 5 інв. 1000075 реконструйовано під адміністративно-діловий центр (№ 1 підвалу літ. Л1-11), який в подальшому в ході ліквідаційної процедури реалізоване згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2012 ТОВ «Хоум Менеджмент», на праві приватної власності.

В ході досудового розслідування встановлено, що державне майно сховище № 5 інв. № 1000075, що розташоване за адресою: пр. Маяковського, 11, м. Запоріжжя, яке не увійшло до статутного фонду ВАТ «ГАММА» в процесі приватизації було зареєстровано 15.12.2006 року - ОП ЗМБТІ за ВАТ «ГАММА» як приватну власність на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2006 року за справою № 2-2348 та видано витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно (нежитлове приміщення підвалу, літ. Л-1-11 приміщення 1, за адресою. м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11).

Зазначеним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі за позовом ВАТ «ГАММА» до ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та його розірвання, присвоєно окремі номери та визнано права власності за ВАТ «ГАММА» за, яким здійснено поділ приміщення під інв. № 1000075 за адресою: АДРЕСА_1 в натурі на тринадцять окремих об`єктів нерухомості, на які саме оскаржуваним рішенням й було накладено арешт.

Згідно листа від 11.11.2016 року вих. № 01/29/6770/2016 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя згідно даних алфавітних покажчиків у період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року, цивільна справа № 2-2348 до Орджонікідзевського районного суду не надходила та судом не розглядалась.

Згідно інформації Департаменту ДАБІ України в Запорізькій області, відомості щодо введення в експлуатацію об`єкта за адресою м. Запоріжжя, пр. Маяквоського, 11, в департаментів відсутні.

Також, згідно інформації ГУ ДСНС України в Запорізькій області, встановлено, що про проведення реконструкції захисної споруди № 28151, за адресою м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, підприємство ВАТ «ГАММА» ГУ ДСНС України в Запорізькій області не інформувало.

Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання посилаючись на те, що у судовому засіданні доведено обґрунтованість поданого клопотання.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Згідно положень ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч.2 ст.170 КПК передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

При цьому, згідно ч.3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що об`єкти нерухомості, на які слідчим суддею накладено арешт, за адресою: м.Запоріжжя, пр.Маяковського, 11, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій чи набутими кримінально-протиправним шляхом, що вказує на їх відповідність критеріям ст.98 КПК, а відтак колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Слідчий суддя всупереч твердженням апелянта дотримався вимог ст.170 КПК і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки сукупність наданих ним матеріалів доводить наявність правових підстав для накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна, які належали на праві власності ВАТ «ГАММА».

Ті обставини, що жодним посадовим особам не повідомлено про підозру, а також, що ПП «Нік» є добросовісним набувачем арештованого майна, у відповідності до ч.3 ст.170 КПК, не перешкоджає накладенню арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність журналу судового засідання, то оскільки розгляд клопотання про арешт майна здійснювався за відсутності сторін, фіксація судового засідання не здійснювалася у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, а тому на переконання колегії суддів вказані порушення не є підставою для скасування оскаржуваного рішення слідчого судді.
Обраний слідчим суддею вид обтяження жодним чином не перешкоджає господарській діяльності власників даних об`єктів нерухомості, оскільки не позбавляє їх права володіння і користування зазначеними об`єктами. Заборона стосується лише запобіганню відчуження даних об`єктів.
Представник ПП «Нік» не заперечував факту того, що частина приміщень, на які накладено арешт, належить саме даному підприємству. А тому судова колегія критично ставиться до заперечення апелянта про те, що слідчий суддя грубо порушив норми процесуального права не встановивши власника даних приміщень.
В запереченнях ПП «Нік» зазначено, що оскаржуваним рішенням накладено арешт на бомбосховище від першого до одинадцятого поверху, що є абсурдним. Судова колегія критично також ставиться до такого заперечення, оскільки в оскаржуваній ухвалі мова про жодне бомбосховище не йде, оскільки судовим рішенням накладено арешт на об`єкт з інвентарним номером 1000075, до якого крім іншого входить і сховище. Крім того, судова колегія відмічає, що право власності на всі об`єкти нерухомості, на які накладено арешт, було зареєстровано на підставі судового рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, яке згідно відповіді даного суду ніколи не ухвалювалось. Дана обставина може свідчити про протиправність їх виведення з державної власності.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
апеляційну скаргу з доповненнями ПП «Нік» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №000035 від 30.01.2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4