Справа № 698/855/19
Провадження № 1-кп/690/36/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000142 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тодирешти Унгенського району Республіки Молдова, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , освіта середня, не працевлаштований, неодружений, не судимий в силу ст. 89 КК України, має на утриманні батька з інвалідністю 2 групи, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 11.06.2019 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де із серпня 2018 року проживає з дозволу законного володільця домоволодіння ОСОБА_6 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав належну ОСОБА_6 бувшу у використанні металеву січкарню, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи від 04.07.2019 року № 8/409 становить 1 576 грн. 66 коп., викотивши її з території подвір`я вказаного домоволодіння на вулицю, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд продав ОСОБА_7 за 500 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), чим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 у розмірі 1 576 грн. 66 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений вказав суду, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 року у справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вказано, що дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто, законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням відповідних доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; виду і розміру завданої шкоди; розміру процесуальних витрат, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.
Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 у інкримінованому йому діянні свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, та надав суду показання за змістом яких він вирішив викрасти належну ОСОБА_6 ручну січкарню, яка знаходилась на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживає з серпня 2018 року, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі та необхідністю утримувати батька, який не може самостійно пересуватися, оскільки має інвалідність 2 групи. З цією метою він 11.06.2019 року близько 16 год. викотив її з подвір`ї вказаного домоволодіння на вулицю, а потім ОСОБА_8 на його прохання на власному автомобілі відвіз цю січкарню у с. Ступичне Катеринопільського району, де він продав її ОСОБА_7 за 500 грн. Додатково вказав, що викрав дану січкарню оскільки вона вже тривалий час перебувала у занедбаному стані та ОСОБА_6 не використовувалась, а ОСОБА_8 не знав про те, що січкарня викрадена, оскільки він пояснив йому, що вона належить йому.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково вказав, що на даний час претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, міру його покарання залишає на розсуд суду, але просить ОСОБА_3 суворо не карати.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2019 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000142 за заявою ОСОБА_6 про викрадення невідомими особами січкарні з подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 15.06.2019 року ОСОБА_6 повідомив про здійснення крадіжки його майна січкарні з подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно протоколу огляду місця події від 15.06.2019 року та фототаблиці до нього встановлено, що місцем вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до власноруч написаної ОСОБА_7 заяви, ним 20.06.2019 року добровільно видано працівникам поліції придбану у ОСОБА_3 за 500 грн. ручну січкарню, яка у подальшому оглянута слідчим, про що свідчить протокол огляду предмету від 20.06.2019 року, та постановою від 20.06.2019 року визнана речовим доказом та передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 04.07.2019 року № 8/409, ринкова вартість технічно справної металевої корморізки (січкарні), яка перебувала в користуванні, могла становити 1 576 грн. 66 коп.

Відповідно до довідки від 04.07.2019 року витрати на проведення даної експертизи склали 628,04 грн.

Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні доведена у повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні під тиском беззаперечних доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення ним протиправності вчиненого діяння.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має інвалідність 2 групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 01.11.2013 року № 340695, та пенсійним посвідченням від 11.12.2013 року № .
Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Відповідно до змісту досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_3 тимчасово не працює, судимість у встановленому законом порядку знята та погашена, в установах виконання покарання не перебував, за місцем проживання характеризується посередньо. Згідно статистичних та динамічних даних має середні рівні ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства, тож його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить небезпеку для суспільства.
У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_3 повторно вказав, що щиро кається у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння. Просив суд призначати йому покарання у вигляді громадських робіт, щоб він своєю суспільно-корисною працею довів своє виправлення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який класифікується як злочин середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який заробляє на життя тимчасовими підробітками, має на утриманні батька з інвалідністю; відсутність обмежень до відбуття покарання у вигляді громадських робіт; висновки досудової доповіді; думку прокурора про призначення покарання у вигляді громадських робіт та потерпілого ОСОБА_6 , який претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має та просив його суворо не карати.
З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення йому покарання у вигляді громадських робіт, строком, що наближений до мінімального, у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, вважаючи, що саме ця міра покарання буде справедливою та достатньою для нього.
Розмір завданої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням становить 1 576 грн. 66 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно не накладався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи, якою підтверджується його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 56, 65, 66, 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

Підстави для обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тодирешти Унгенського району Республіки Молдова, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.10.2002 року Катеринопілським РВ УМВС України в Черкаській області, інші відомості суду не відомі, на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Речовий доказ, а саме: металеву січкарню, залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку суду.

Суддя ОСОБА_1