печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнестандарт» про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнестандарт» про скасування арешту майна накладеного в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 накладеного на підставі судового рішення від 11.03.2019 за № 757/11964/19-к.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ч. 10 ст. 170 КПК України, також посилається на те, що кошти, на рахунках які арештовано, здобуті в ході реальної господарської діяльності Товариства. Крім того, ТОВ «Рівнестандарт» є реально діючим підприємством, посадові особи Товариства не є фігурантами вище вказаного кримінального провадження, їм не пред`явлено підозру.

В судове засідання представник ТОВ «Рівнестандар» та представник Генеральної прокуратури не прибули. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися у спосіб передбачений ст. 135 КПК України.

Слідчим суддею з урахуванням положень ст. 26 КПК України визнано можливим розгляд клопотання у відсутність особи, яка звернулась з клопотанням та представника органу досудового розслідування.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що на час накладення арешту Генеральною прокуратурою України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 13.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 212, ч.2 ст. 367, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч.2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого суддів від 11.03.2019 № 757/11964/19-к в межах вказаного кримінального провадження задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються в безготівковому вигляді, на відкритих ТОВ «Рівнестандарт» () розрахункових рахунках № НОМЕР_1 (українська гривня) в АТ «Кредобанк», №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (українська гривня) в АТ «Райффайзен Банк Аваль», №№ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (українська гривня) в АТ КБ «Приватбанк».

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в ТОВ «Наш Елеватор» права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2019 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 212 КПК України передбачає конфіскацію майна, тому були наявні підстави визначені ч. 5 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту на майно.

Викладені обставини заявником спростовано не було, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна ТОВ «Рівнестандарт» не втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування не відпали та продовжують існувати.

Крім того, як вже було зазначено вище, в судове засідання, що було призначене на 11.12.2019 адвокат ОСОБА_3 не прибула. Про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (CASE OF UNION ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAINN 11681/85).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Клопотання адвоката ОСОБА_3 перебуває у провадженні слідчого судді з 29.03.2019.

Тому виходячи з принципів змагальності і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст.ст.7, 22, 26 КПК України, оскільки особа, яка подала клопотання не проявляє належної зацікавленості в ньому, слід дійти висновку про відсутність інтересу до поданого клопотання.

Аналізуючи вище викладене слід дійти висновку, про наявність обґрунтованих підстави для відмови у задоволені клопотання про накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1