Справа №639/1713/20
Провадження №1-кс/639/705/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого прокурора Новобаварського відділення Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000451 від 17.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварського відділення Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000451 від 17.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Клопотання обґрунтоване наступним.
У провадженні СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000451 від 17.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2020, близько 20:00 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 3, нанесла тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 .
Під час проведення огляду місця події 16.03.2020 в період часу з 20:45 по 21:00 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 3 виявлено та вилучено металеву конструкцію - металевий швелер, який поміщено до експертного пакету № 7217888.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 показав, що 16.03.2020 приблизно о 20:00 він перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де раніше незнайомий йому чоловік внаслідок словесного конфлікту наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження металевою конструкцією, а саме металевим швелером в ділянку голови та обличчя.
Постановою слідчого від 17.03.2020 року вищевказана речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000451 від 17.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, у зв`язку з чим наявна процесуальна необхідність у проведенні процесуальних дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона обвинувачення.
У зв`язку із викладеним, з метою встановлення обставин щодо вчинення кримінального правопорушення, осіб причетних до його вчинення, а також безпосереднього збереження речових доказів, є підстави для накладення арешту на нього, так як повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначеного предмету можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а з метою збереження речових доказів прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів
Згідно положень ч. 3 ст. ,170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час: кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КПК України.
Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки, їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та унеможливить проведення судових експертиз вилученого майна (судової хімічної, судової трасологічної, судової цитологічної та інших).
Згідно ч. 1 ст.170, КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відтак, повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Тому звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що вказано у ст. 170 КПК України.
Прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив слідчого суддю його задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши документи та надані до суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи викладене, на даний час існує реальна загроза зміни, знищення або відчуження зазначеного майна, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим клопотання слідчого є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні за № 0000451 від 17.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 16.03.2020 року за адресою: м. Харків, вул.. Прлтавський шлях, 3, а саме металеву конструкцію металевий швелер, який поміщено до експертного пакету № 7217888.
Зберігання вказаного майна доручити слідчому у кримінальному провадженні.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1