Справа № 751/5077/16-к

УХВАЛА
25 травня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла заяву директора комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , -
встановив:
Директор комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 посилаючись на те, що після проведеного лікування його психічний стан стабілізувався та на даний час він суспільної небезпеки не становить. Заяву мотивувала тим, що до ОСОБА_7 згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2008 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим типом нагляду м. Дніпропетровськ, за скоєне суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
19 грудня 2014 року відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ гр. ОСОБА_7 змінено вид примусових заходів медичного характеру і переведено для подальшого застосування примусового лікування до психіатричної лікарні з посиленим наглядом м. Чернігів.
В подальшому, а саме 06 грудня 2016 року, 30 червня 2017 року, 07 березня 2018 року, 11 жовтня 2018 року, 11 квітня 2019 та 04 листопада 2019 року в зв`язку з несприятливим перебігом хвороби, на підставі заяви адміністрації КЗ «ЧОПЛ» ЧОР відповідно з висновком лікарської комісії, ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області гр. ОСОБА_7 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі зі звичайним типом нагляду.
За період довготривалого лікування ОСОБА_7 став орієнтований достатньо та з`явилось критичне ставлення до вчиненого суспільно-небезпечного діяння.
Прокурор та представник заявника вважають за можливе припинити примусові заходи медичного характеру у відношенні ОСОБА_7 .
Захисник погодилася щодо можливості припинення примусових заходів медичного характеру, застосованих у відношенні ОСОБА_7 .
Вислухавши пояснення учасників процесу, прокурора, представника заявника, захисника, вивчивши матеріали заяви з додатками, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Ухвалами Смілянського міськрайонного суду Черкаської області гр. ОСОБА_7 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному закладі зі звичайним типом нагляд, внаслідок вчинення ним в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Разом з тим, відповідно до положень ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовуються цей захід чи відбувається лікування.

Статтею 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-ІІІ передбачено, що припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за поданням представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів № 28 від 29 квітня 2020 року, після проведеного стаціонарного лікування пацієнт став орієнтований достатньо, відповіді на запитання в основному по суті, з`явилось критичне ставлення до вчиненого суспільно-небезпечого діяння, формує плани на майбутнє та суспільної небезпеки він на теперішній час не становить, а тому примусові заходи медичного характеру можуть бути припинені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року №1489-ІІІ, ст. 95 КК України, ст.ст. 372, 395, 512, 514 КПК України, -

ухвалив:

Заяву директора комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи Апеляційним судом якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1