Справа № 149/807/20
Провадження №1-кп/149/107/20
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

03.07.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 11.11.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2019 року о 18.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні готельно ресторанного комплексу «Життєдар», що за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Уланів, вулиця Миру, 38, відпочивав разом із своєю родиною та періодично грав на музичних інструментах.

В ході відпочинку у ОСОБА_4 виникла словесна суперечка, через гучність музики з деякими із відвідувачів даного закладу, а саме із рідними та знайомими ОСОБА_6 , який також у цей час відпочивав разом із своєю родиною та друзями у зазначеному закладі.

У подальшому, в ході відпочинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підійшли до електрощитової, яка розташовується поблизу місця знаходження музичних інструментів на яких в цей час грав ОСОБА_4 , з метою тимчасового вимкнення світла у залі та надання можливості подачі святкового торту.

Відразу до електрощитової підійшла дружина ОСОБА_4 ОСОБА_8 , яка без пояснень намагалась завадити вчинити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заплановані дії.

В цей час ОСОБА_4 , використовуючи надуманий привід, несподівано для інших обійшов стіл, на якому знаходились музичні інструменти, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність відвідувачів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та прагнучи показати свою зневагу до загальноприйнятих норм моралі, які знаходять свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, установлених правил співжиття, спілкування, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, діючи умисно, безпричинно, завдав один удар кулаком правої руки у область лівого ока та носа ОСОБА_6 , від чого останній втратив орієнтацію та відійшов у сторону.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 166 від 09.12.2019 у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої орбіти (очної ями), яка в себе включає: (параорбітальну гематому з ліва; гематому м`яких тканин лівої орбіти (очної ямки). Вказана закрита тупа травма лівої орбіти (очної ямки) за своїм характером належить до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинила тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад 3 тижні, більш як 21 день. Також у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на спинці носа, яке належить до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину не визнав та вказав, що 10.11.2019 року святкували в кафе «Життєдар», що за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, с. Уланів де також відпочивала компанія людей, в якій був ОСОБА_6 . Вони відпочивали та йому було відомо, що в його жінки з жінкою ОСОБА_6 виник конфлікт по поводу гучної музики. Він перебував за комп`ютером на якому включав музику та розважав компанію. Через деякий час до його стола підійшов ОСОБА_7 із ОСОБА_6 , який сказав «що зараз вирубить ризетки». Підійшла його дружина та запитала, що відбувається та її ОСОБА_7 відштовхнув чи вдарив. ОСОБА_6 намагався підійти до нього, на що він його відштовхнув і той пошатнувшись відійшов назад. ОСОБА_6 повторно намагався наблизитись до нього, однак його за комірець відтягнула його знайома. В подальшому підбігли компанії людей та почалась потасовка. Він перебував за столом, де стояв ноутбук. У ОСОБА_6 бачив синець під оком, після того, як останній повернувся з двору. Позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення не взнає, оскільки будь яких ударів ОСОБА_6 він не наносив.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що в листопаді 2019 року він разом із своїми знайомими відпочивали ресторані «Життєдар», що знаходиться в с. Уланів Хмільницький район Вінницької області, де також відпочивала компанія в якій перебував ОСОБА_4 , яка під час відпочинку включала гучно музику та заважала їм відпочивати. Даній компанії було неодноразово зроблено зауваження щодо гучної музики, однак реакція була відсутня. Закінчуючи відпочивати він разом із ОСОБА_7 підійшли до вимикачів світла, які знаходились коло стулу, за яким перебував ОСОБА_4 та намагалися вимкнути світло в їхній частині, щоб винести торт із свічками. До них підбігла жінка ОСОБА_4 та намагалася відпихнути ОСОБА_7 , він став між ними, після чого до нього із за столу підійшов ОСОБА_4 та правою рукою наніс один удар по носі. Він похилився та відійшов кілька кроків назад і попросив ОСОБА_7 сходити за льодом. Почалася сутичка між компаніями та йому було нанесено, що один удар по щоці, хто саме наніс він не бачив. В подальшому він викликав працівників швидкої допомоги. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду та не наполягає на суворій мірі покарання. Цивільний позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що в листопаді 2019 року він перебував в ресторані, що в с. Уланів Хмільницького району Вінницької області, де святкував разом із ОСОБА_10 день народження свого внука. В даному закладі разом із ними відпочивала інша компанія, в якій перебував ОСОБА_4 , який включав гучну музику, яка заважала їм відпочивати. Через певний час було вирішено винести святковий торт. Самого удару він не бачив, а бачив лише побитого ОСОБА_6 та сутичку навколо нього. Він підійшов та намагався забрати ОСОБА_6 та йому також нанесли кілька ударів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що 10.11.2019 року святкували в ресторані с. Уланів хрестини, де також перебувала інша компанія, в якій був ОСОБА_6 . Її чоловік ОСОБА_4 включав музику та розважав гостей. До них підходила дружина ОСОБА_6 та просила, щоб вони зробили тихіше музику, на що вони погоджувались, однак це їх не влаштовувало, у зв`язку із чим виникали словесні конфлікти. Через деякий час ОСОБА_6 разом із своїм знайомим ОСОБА_7 підійшли до щитка, який знаходився біля столу, де перебував ОСОБА_4 та намагалися виключити музику. Вона підійшла до них та зробила зауваження, на що ОСОБА_7 вдарив її рукою в ділянку грудної клітки, а ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , який його відштовхнув та ОСОБА_6 втратив рівновагу. В подальшому до ОСОБА_6 підбігла її сестра та не пускала його до ОСОБА_4 . Після чого між компаніями виникла сутичка.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні вказав, що він є власником ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 . Компанія в якій знаходився ОСОБА_4 та компанія в якій знаходився ОСОБА_6 відпочивали в його закладі в один день. В чотири часа дня до нього подзвонила дружина ОСОБА_6 та сказала, щоб він врегулював конфлікт відносно гучної музики, яку включає ОСОБА_4 , чим заважає відпочивати іншим гостям. Він приїхав до закладу та на його думку, вирішив даний конфлікт між компаніями. Після другого столу до нього підбігли офіціанти та сказали, що в закладі бійка, він забіг в зал та побачив перепалку між компаніями та ОСОБА_6 в якого був розбитий ніс. В подальшому він викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що в листопаді 2019 року він разом із своїми знайомими відпочивали ресторані «Життєдар», що знаходиться в с. Уланів Хмільницький район Вінницької області, де також відпочивала компанія, в якій перебував ОСОБА_4 . На завершення святкування, він разом із ОСОБА_6 підійшли до вимикачів світла, які знаходились біля столу, за яким перебував ОСОБА_4 та запитали як вимкнути світло в їхній частині залу, щоб винести торт із свічками. До них підбігла жінка ОСОБА_4 та почала агресивно висловлюватися негарними словами в їхню адресу. В цей час ОСОБА_4 вийшов із-за столу та безпричинно, раптово наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , в якого відразу почало запливати око. Він пішов на кухню за льодом, щоб принести його ОСОБА_6 ..

На підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано суду наступні докази:

-Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.11.2019 року, відповідно до якої слідчий СВ Хмільницького ВП ВКП ГУНП у Вінницькій області прийняв заяву від ОСОБА_6 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_4 ; (а.с.71)

-Протокол огляду місця події від 10.11.2019 року та ілюстраційні таблиці, відповідно до якого, огляд проводився в готельно ресторанному комплексі «Життєдар», що за адресою: АДРЕСА_1 . Оглянуто зали в даному приміщенні де наявне на відстані 7 метрів від барної стіки місце де перебувають музиканти та включають музику. Коло даного місця на стінці перебувають рубильники завдяки яким можливо вимкнути світло.(а.с.72-77)

-Протоколи проведення слідчого експерименту від 03.12.2019 року та DVD диски до протоколу на якому знаходиться відеофайли, які були відтворені в судовому засіданні, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 вказали, що 10.11.2019 року, як ОСОБА_4 наносив удар рукою ОСОБА_6 (а.с.с.89-94)

-Висновок експерта № 166 від 14.12.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої орбіти (очної ями), яка в себе включає: (параорбітальну гематому з ліва; гематому м`яких тканин лівої орбіти (очної ямки). Вказана закрита тупа травма лівої орбіти (очної ямки) за своїм характером належить до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинила тривалий розлад здоров`я, тривалістю понад 3 тижні, більш як 21 день. Також у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на спинці носа, яке належить до легких тілесних ушкоджень.(а.с.98-99)

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про недопустимість доказу, а саме висновку експерта № 166 від 14.12.2019 року, оскільки у постанові про призначення судово-медичної експертизи від 09.12.2019 року старший слідчий ОСОБА_12 не попередив експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Суд вказує на те, що в самому висновку експерта № 166 від 14.12.2019 року експерт зазначає про те, що йому відомо про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 385 КК України у разі надання завідомо неправдивого висновку, а тому даний висновок є належним доказом в даному кримінальному провадженні та підтверджує тілесні ушкодження, які були наявні у потерпілого та ступінь їх тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Щодо клопотання захисника обвинуваченого про визнання доказів неналежними та недопустимими, а саме протоколів проведення слідчих експериментів та долучених до них DVD дисків з відеозаписами, оскільки дані протоколи складені з порушенням, а саме не роз`яснено права і обов`язки учасникам та відсутні їх підписи , суд зазначає, що в даних протоколах наявні відомості про роз`ясненя прав і обов`язків та наявні підписи учасників, а саме в протоколі проведення слідчого експеременту від 03.12.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , на першій сторінці протоколу не зазначено підпису ОСОБА_13 , однак його підпис міститься на останній сторінці вказаного протоколу, що не є підставою для визнання даного доказу неналежним. (а.с. 89-90). В разі проведення даної слідчої дії із застосуванням відеофіксації, участь понятих не є обов"язковою.
Також, суд зазначає, що слідчий експеримент, головним чином, полягає у проведенні відповідних дослідів чи випробувань, у відтворенні дій, обставин, тобто сутність такої слідчої дії як слідчий експеримент полягає саме в експериментальних діях, дослідженнях з метою перевірки - чи об`єктивно могли відбутись події у такий спосіб чи за таких обставин, як встановлено слідством та чи вдасться відтворити події так, як встановлено слідством.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні інші докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протерічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Факт вчинення обвинуваченим вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , який вказав, що бачив, як саме ОСОБА_4 наніс удар рукою по обличі ОСОБА_6 , що також було ним зазначено під час проведення слідчого експерменту, свідка ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_9 , які вказали, що бачили ОСОБА_6 з тілесними ушкодженням під час бійки, які є логічними та в частині фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та наведеними вище.

Твердження ОСОБА_4 , що він не може повноцінно скласти кулак на правій руці, у зв`язку із травмою, а тому він не міг нанести удар кулаком ОСОБА_6 , суд не приймає до уваги, оскільки не надано суду доказів, з якого саме періоду часу ОСОБА_4 отримав травму руки і чи могло це перешкоджати нанесенню потеріплому удару.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_8 , яка є дружиною ОСОБА_4 , та вказала, що він не наносив ОСОБА_6 удар кулаком, оскільки вона перебуває у родинних відносинах з обвинуваченим та є зацікавленою щодо невизнання обвинуваченого винним, навіть за наявності його вини.

У свою чергу не визнання обвинуваченим вини у вчиненні даного кримінального правопорушення та твердження про те, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , суд оцінює як лінію захисту та спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КК України, передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, що є злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, що відповідно є кримінальним проступком.

У кримінальних провадженнях про злочини, які визначено як кримінальні проступки, що на день набрання чинності Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав чинності 1 липня 2020 року, які призначені до судового розгляду чи перебувають на його розгляді, судовий розгляд здійснюється судом на загальних підставах з урахуванням положень статей 381,382 КПК України.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та за ч. 1 ст. 122 КК України тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою, наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя..

В силу ст. 66 КК України пом`якшуючих покарання обставин судом невстановлено.

Обтяжуючі покарання обставини відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання, запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства»).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, те, що раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та лікарря психіатра не пребуває., дані досудової доповіді органу пробації, згідно якої ризики повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінено як середній.

У зв`язку із викладеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі та за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4703,97 грн та моральну шкоду в сумі 8 000 грн.
Відповідно до довідок КНП «Хмільницька ЦРЛ» № 01-11/05/66 від 15.05.2020 року та № 8 від 19.05.2020 року, потерпілий ОСОБА_14 поніс витрати під час лікування на придбання ліків в сумі 3853, 97 грн.
У зв`язку із викладеним суд вважає, що цивільний позов про стягнення з обвинуваченого заподіяної майнової шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 3853, 97 грн.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 якої передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При визначенні розміру завданої потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди внаслідок вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим відносно нього, суд враховує характер і обсяг душевних страждань, яких потерпілий зазнав, поведінку обвинуваченого в момент скоєння кримінальних правопорушень та його поведінку в подальшому, суд вважає що моральна шкода, яка буде стягнута з обвинуваченого за вироком суду на користь потерпілого в розмірі 5000 гривень, в повній мірі компенсує йому перенесені душевні страждання та душевний біль. А тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 381-382, 469, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 3 роки;

-за ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 3853,97 грн та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1