Провадження № 1-кп/947/774/20
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
30.03.2020 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0001883 від 12.09.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Багдад Республіки Ірак, громадянин України, іракець, приватний підприємець, раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
а також перекладача ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, оскільки строк дії ухвали суду закінчується.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений після вчинення злочину не надав допомоги потерпілій, залишив місце вчинення злочину, був затриманий в Одеській області.

Обвинувачений та його захисники заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ризики не доведені, а потерпіла не має претензій до обвинуваченого.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

Під час досудового розслідування та розгляду справи в суді щодо ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинуваченя ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкції якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які судом ще не досліджувалися.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки обвинувачений після вчинення злочину не надав допомоги потерпілій, залишив місце вчинення злочину, був затриманий в Одеській області;

може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину;

може незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів на даний час не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Гриненко проти України».

З огляду на викладене, підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.

Застава щодо обвинуваченого відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314-317, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 29.05.2020. Ухвала втрачає силу о 14.00 год. 29.05.2020.

В задоволені клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_1