Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 710/437/16-к
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі колегії:

головуючого: судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси питання щодо допустимості окремих доказів в кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.5 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 органами досудового розслідування обвинувачуються в участі в організованій озброєній банді, яка вчинила розбій щодо сім`ї Фільченкових, крадіжки у потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . По факту крадіжки у потерплих ОСОБА_15 обвинуваченим інкримінують кваліфікуючу ознаку як крадіжка в особливо великих розмірах.

Під час судового розгляду прокурор просив дослідити як доказ аудіофайл з телефонними розмовами, який записаний потерпілим ОСОБА_16 , на яких, зі слів останнього, зафіксовані розмови із ОСОБА_8 .

Захисники та обвинувачені заперечували проти дослідження вказаної інформації, вказали, що вказаний аудіофакл не був їм відкритий під час виконання вимог ст. 290 КПК України, що є наслідком застосування положень ч. 12 цієї статті, а саме недопущення судом цих відомостей як докази. Крім того обвинувачений ОСОБА_8 звернув увагу суду, що запис таких розмов є втручанням у приватне спілкування, а відтак вимагає увалу слідчого судді. Сторона захисту вважає такі відомості очевидно недопустимими та просила їх не досліджувати в судовому засіданні.

Мотиви суду.
Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

За положеннями ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Друга частина цієї статті пункт 1 визначає, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

За правилами ч. 1 ст. 258 КПК України ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Положення частини 3 цієї статті встановлюють, що спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.

З цього приводу також висловився Конституційний Суд України в своєму рішенні від 20.10.2011 № 12-рп/2011, в якому зазначив, що положення статті 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина. Тому обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Таким чином суд, керуючись положеннями ч.2 ст. 89 КПК України, приходить до висновків, що відсутність ухвали слідчого судді, яка б надавала дозвіл на втручання у приватне спілкування, є наслідком для встановлення очевидної недопустимості відомостей, які містяться в аудіозаписі між потерпілим ОСОБА_16 та, з його слів, із ОСОБА_8 , що тягне за собою неможливість їх дослідження в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 87, 89, 372, 376 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати недопустимим доказ, а саме аудіофайл з телефонними розмовами, який записаний потерпілим ОСОБА_16 , на яких, зі слів останнього, зафіксовані розмови із ОСОБА_8 , що тягне за собою неможливість їх дослідження в судовому засіданні.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3