Провадження № 1-кп/679/135/2019
Справа № 679/1550/19
У Х В А Л А
про продовження застосування запобіжного заходу
06 грудня 2019 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. В обґрунтування клопотання зазначив, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи матір`ю двох малолітніх дітей, у грудні 2018 року дізнавшись про власну вагітність, не бажаючи народжувати та виховувати третю дитину, стала приховувати факт вагітності від чоловіка, родичів та знайомих. При цьому до медичних закладів з приводу супроводу вагітності та пологів і постановки до відповідного обліку не звернулась.
Так, 06 серпня 2019 року, близько 11 години, ОСОБА_6 перебуваючи у ванній кімнаті гуртожитку за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , будучи вагітною у терміні гестації, близько 39 тижнів внутрішньоутробного розвитку, відчувши за станом здоров`я настання фізіологічного процесу пологів, за медичною допомогою ні по спецлінії «103», ні до медичних працівників місцевого медичного закладу не звернулась, а самостійно, без кваліфікованої медичної допомоги, народила живу, доношену та життєздатну дитину жіночої статі вагою 3200 грамів, довжиною 53 сантиметри, із відсутніми ознаками недоношеності та без вад розвитку. Одразу ж після природного виходу дитини із полового шляху, ОСОБА_6 на ґрунті емоційної напруги, викликаної пологами, психічними та фізіологічними процесами, що їх супроводжували, перебуваючи в обумовленому пологами психічному стані, з невідомих соціально-побутових причин та передумов, діючи з умислом на позбавлення життя своєї новонародженої дитини, усвідомлюючи факт, що дитина народилась живою, та суспільно-небезпечний характер своїх дій, використовуючи невідомий предмет з загостреною поверхнею, перерізала пуповину дитини, після чого помістила її у халати та рушники із тканини при цьому, з метою спричинення смерті своїй новонародженій дитині, умисно унеможливила надання дитині вільного, безперешкодного дихання через закриття отворів носа та рота тканиною.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 , відповідно до лікарського свідоцтва про перинатальну смерть №56, від 08.06.2019 року, смерть дитини настала від механічної асфіксії через закриття отворів носу та роту.
В подальшому 06.08.2019 ОСОБА_6 , з метою укриття скоєного нею злочину та уникнення кримінальної відповідальності, обмотала тіло мертвої дитини до двох халатів і рушника та сховала позаду власного дивана у кімнаті гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 , працівниками швидкої медичної допомоги, яких викликала її подруга, через утворену кровотечу після пологів госпіталізована до акушерсько-гінекологічного відділення комунального некомерційного підприємства Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м.Нетішин».
09.08.2019 року о 17-й год. 00 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 117 КК України.
10.08.2019 слідчим суддею Нетішинського міського суду підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном до 08.10.2019.
07.10.2019 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду продовжено строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, терміном до 06.12.2019.
Ухвалою колегії суддів Хмельницького апеляційного суду від 22.10.2019 вищевказану ухвалу залишено без змін.
Строк запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 закінчується 06.12.2019, однак, завершити судовий розгляд до вказаного строку не представляється можливим, тому необхідно продовжити строк цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_6 .
В клопотанні прокурор зазначає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена буде переховуватися від суду, і не буде виконувати покладених на неї процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_6 ніде не працює, офіційного джерела доходів не має та з метою уникнення відповідальності за скоєне, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою в умисному вбивстві своєї новонародженої дитини, остання може покинути своє місце проживання.
Також є підстави вважати, що не продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_6 , буде перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судовому розгляду шляхом незаконного впливу на осіб, яких допитано в якості свідків, оскільки вони являються її знайомими, деякі із них родичами, у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 , буде незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, спосіб її життя, відсутність постійного джерела доходу, є підставою для продовження відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як застосування щодо обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити її належної поведінки та запобігти вказаним вище ризикам, під час проведення судового розгляду кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного злочину проти найвищої соціальної цінності, а саме життя людини, вбивстві своєї новонародженої дитини відразу після пологів, не бажаючи народжувати дитину та обираючи пріоритет особисте життя пояснюючи тим, що вагітність була не запланована, хоче повноцінно жити та працювати.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, у сукупності із ризиком переховування від суду, через суворість покарання, є виправданими для продовження по відношенню до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, адже інші запобіжні заходи не можуть виключати можливості обвинуваченої ОСОБА_6 , переховуватись від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Вказане узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, де суд зазначив, що суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування у сукупності з іншими даними, які можуть її підтвердити або спростувати, і може бути обґрунтованим на початку досудового розслідування.
На підставі викладеного, є об`єктиві обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зменшились.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання з мотивів наведених у ньому.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 у судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, вказавши, що наміру переховуватись від слідства у неї немає. Окрім того, зазначив, що обвинувачувана повністю визнала вину в інкримінованому їй правопорушенні.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, думку захисника, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.117 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, особу обвинувачуваної, вік особи, її стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, задовільну характеристику за місцем проживання, а також те, що обвинувачувана визнає вину та засуджує свої неправомірні дії.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, заперечення захисника, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, вважаю що обвинувачуваній ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України,ст.ст.131,132, 176-178, 182-184, 193, 194, 309, 369-372, 395 КПК України, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Покласти на обвинувачену ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;
- не залишати місця постійного проживання: АДРЕСА_2 ;
Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали до 05 лютого 2020 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1