Справа № 201/3842/2020
Провадження № 1-кс/201/1513/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 року та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що постановою старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 09 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 року, оскільки органом досудового розсдлідування не встановлено факт завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди у вказаному кримінальному провадженні. Заявниця не погоджується із вказаною постановою, зазначає, що 10 лютого 2020 року вона звернулася до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою за фактом видачі підробленого державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 303559 на ім`я ОСОБА_5 . Відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2020р. за результатами розгляду її скарги. Тому, в розумінні ч. 2 ст. 51 КПК України вона є потерпілою. Оскільки кримінальним правопорушенням, за фактом якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 року, ОСОБА_3 спричинена шкода, остання звернулась до суду з цією скаргою і просила зазначену постанову скасувати, зобов`язати слідчого винести постанову про визнання її в якості потерпілої.

Заявник в судове засідання не з`явилася надала заяву про слухання скарги за її відсутності наполягала на задоволенні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

З врахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та слідчого.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

20 березня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до старшого слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з письмовим клопотання про визнання її потерпілою.

Постановою слідчого від 23 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 року.

Ухвалою слідчого судді від 30 березня 2020 року указана постанова скасована та зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20.03.2020р. шляхом винесення вмотивованого і обґрунтованого рішення в порядку ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

09 квітня 2020 року старшим слідчим СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, з зазначенням неможливістю встановлення факту завдання фізичній особі, а саме ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, оскарження на досудовому провадженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як встановлено слідчим суддею постанова про відмову у визнанні потерпілим взагалі не містить в мотивувальній частині обґрунтування висновків слідчого щодо прийнятого ним рішення, яке викладено в резолютивній частині, як того вимагає ч. 5 ст. 110 КПК України з урахуванням доводів заявниці у клопотанні від 20 березня 2020 року.

Як видно з оскаржуваної постанови досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020р. здійснюється за ознаками ч. 1 ст. 365-2 КК України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги)

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 365-2 КК України, кримінально караним є: зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК, характеризується: 1) діянням, яке може бути вчинене як шляхом дії, так і бездіяльності і полягає у зловживанні особою своїми повноваженнями, які їй надані в зв`язку зі здійсненням професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками. Таким чином, за ст. 365-2 КК карається злочин із матеріальним складом, який визнається закінченим з моменту настання зазначених наслідків. Відсутність вказаних наслідків може свідчити про незакінчений злочин за умови спрямованості діяння на досягнення цих наслідків або про адміністративний чи дисциплінарний проступок.

Однак, як видно із оскаржуваної постанови, заявниці відмовлено у залученні її у якості потерпілої у зв`язку із наявністю щодо майна цивільно-правового спору з констатацію факту приналежності майна одному з подружжя чоловікові ОСОБА_6 у порядку спадкування, що не є безумовною і однозначною підставою для визнання або ж, навпаки - не доцільності визнання заявниці потерпілою, оскільки це не узгоджується з об`єктивною стороною злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим при її прийнятті не враховані положення КПК України щодо підстав наданні особі статусу потерпілого у кримінальному провадженні, а мотиви відмови не обґрунтовані матеріалами кримінального провадження, з урахуванням складу кримінального правопорушень, за яким здійснюється досудове розслідування.

Таким чином, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не враховані вказані положення вимог Закону, а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Зі змісту даної норми закону випливає, що винесення окремої постанови про визнання особи потерпілою законом дійсно не вимагається.

В той же час, згідно з ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цих Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Вимога заявника про зобов`язання визнати її потерпілою в кримінальному провадженні року не підлягає задоволенню, оскільки приписи кримінального процесуального законодавства, не передбачають прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 55, 303 -307, 309 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020р задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 09 квіцтня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000467 від 27 лютого 2020 р скасувати.

Зобов`язати слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 20 березня 2020р. шляхом винесення вмотивованого і обґрунтованого рішення в порядку ст. 220 КПК України, про що повідомити заявника.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1