Справа № 159/2800/20
Провадження № 1-кп/159/339/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №
№0000859 від 22 травня 2020 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ломочанка Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості:
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в денну пору доби, знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, вперше, шляхом віджиму металевих скоб, які розміщені на дверях та дерев`яних рамах, незаконно проник до житла ОСОБА_5 , звідки в подальшому з-під дивана, який розташований в спальній кімнаті будинку, викрав гроші в сумі 1000 грн., чим спричинив останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, він же, в середині квітня 2020 року, точної дати слідством не встановлено, в денну пору доби, знаходячись в АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, шляхом віджиму металевих скоб, які розміщені на дверях та дерев`яних рамах, незаконно проник до житла ОСОБА_5 , звідки в подальшому з тумбочки столу, який розташований в спальній кімнаті будинку, викрав гроші в сумі 2200 грн., чим спричинив останньому майнової шкоди на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , 21.05.2020 року близько 13 год. 00 хв., маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканність житла особи, що передбачене ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою перебування в середині будинку без згоди власника володіння, потерпілого ОСОБА_5 , шляхом відкриття дверей, проник до житлового приміщення будинку АДРЕСА_2 , чим порушив недоторканість житла потерпілого як власника.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла особи (порушенні недоторканості житла), обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 162 КК України.

Будучи допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро каються і прохає суворо не карати. Підтвердив обставини викладенні в обвинуваченні та обіцяє в подальшому відшкодувати заподіяну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив факт скоєння обвинуваченим крадіжки його майна на суми вказаному в обвинуваченні, шляхом проникнення в його будинок, а також факт незаконного перебування в ньому 21.05.2020 року. Враховуючи вік обвинуваченого, прохає призначити покарання без позбавлення його волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочину), погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вперше, поєднаному з проникненням у житло, у таємному викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, а також у незаконному проникненні до житла особи (порушенні недоторканості житла).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України та п. 3 ПП ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких, призначаючи покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину має виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини справи та особу винного у їх сукупності.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить.
Обираючи покарання обвинуваченому не пов`язаному з позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, суд бере до уваги всі обставини по справі, позицію потерпілого, який прохає суворо не карати, суму викраденого, а також майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 .
Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України,призначивши покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2020 року, а саме на викрутку, наконечник до неї, навісний замок та ключ до нього, які передані на зберігання у камері схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області та як такі, що не становлять цінності знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, прокурору і потерпілому .

Головуючий: ОСОБА_1