ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/136/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 21.12.2019 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001808 від 18.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.12.2019 клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001808 від 18.12.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, задоволено.
Накладено арешт на автомобіль «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування та відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання автомобіля «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 , згідно пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначено майданчик тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Харківська область, смт. Н. Водолага, вул. Воскресінська 1.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 21.12.2019 про накладення арешт на майно автомобіль «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 скасувати та повернути зазначений автомобіль його власнику ОСОБА_6 .
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ані орган досудового розслідування, який вносив клопотання, ані слідчий суддя, задовольняючи зазначене клопотання, не звернули уваги на те, що на день розгляду справи в суді першої інстанції, жодній особі у цьому кримінальному провадженні не вручена підозра, жодна особа не визнана потерпілою, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків у належний спосіб не визначено та цивільний позов не заявлений в межах кримінального провадження.
Вважав, що вилучений автомобіль не може бути доказом по цьому кримінальному провадженню з огляду на те, що вилучений автомобіль не має ознак речового доказу. Також слідчим суддею не було зазначено доказів того, що існують ризики можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Що стосується тверджень про необхідність арешту для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди при слідчому експерименті, то такої підстави для арешту нормами КПК України не передбачено.
До того ж, суду було надано запис відеореєстратора свідка ДТП, на якому чітко видно механізм ДТП, а також взаємне розташування автомобілів при зіткненні, а саме те, що його автомобіль знаходився на узбіччі дороги із ввімкненими габаритними вогнями та світловою сигналізацією, а автомобіль Audi A4 зіткнувся з його автомобілем, що фактично спростовує необхідність проведення слідчого експерименту.
Проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи можливо здійснити і без застосування арешту автомобіля, а визначення параметрів механізму дорожньо-транспортної події з наявним в схемі ДТП та протоколі огляду, складеними на місці ДТП.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання прокурора відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 18.12.2019 до ЄРДР за № 0001808, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що підставами для реєстрації відповідних відомостей до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень щодо наступних обставин: 17.12.2019 приблизно о 20:00 на автодорозі «Харків-Красноград-Перещепіно» «М29» в районі 29 км + 500 м автомобіль «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_6 здійснив зупинку у правого краю проїзної частини. В цей момент в тому ж напрямку рухався автомобіль Audi A4 р.н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який здійснював об`їзд задньої частини напівпричепа автомобіля «DAFFTXF 105.460» р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом «SCHMITZ SKO24» р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , здійснив наїзд на автомобіль «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП водій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження ЗЧМТ, перелом кісток черепу, забій грудної клітини, гіполомогічний шок та був госпіталізований до ХМКЛШНМД. 18.12.2019 стало відомо, що від отриманих тілесних ушкоджень помер.
17.12.2019 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 .
Задовольняючи клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна в кримінальному провадженні, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
З таким висновком слідчого судді погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що на час розгляду клопотання слідчим суддею існувала, відповідно до вимог статті 170 КПК України, сукупність підстав вважати, що виявлене та вилучене 17.12.2019 під час проведення огляду місця події майно, а саме автомобіль «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 , може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки має ознаки речового доказу, і для забезпечення його збереження та проведення автотехнічної експертизи необхідно накласти на нього арешт, вид якого відповідає положенням частини 2 статті 173 КПК України та можливо використовувати як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
При цьому зазначає, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

Також судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень статті 174 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав для арешту майна не підтверджені матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 21.12.2019 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: