ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/947/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
власників майна - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх представника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0004025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та накладено арешт на майно,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0004025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та накладено арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz» моделі «S500L», чорного кольору номер кузову НОМЕР_1 , 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем. Слідчий суддя, враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги необхідність проведення у кримінальному провадженні судової авто-технічної експертизи, визнав клопотання таким, що підлягає задоволенню та вважав за необхідне накласти арешт на автомобіль.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Окрім цього апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що всі судові засідання через віддаленість суду проводилися в режимі відеоконференції, 29.01.2020 року слідчим суддею було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, 03.02.2020 року без виклику осіб було проголошено повний текст ухвали, копія судового рішення була отримана лише 07.04.2020 року, оскільки була направлена судом лише 30.03.2020 року.
В своїх апеляційних скаргах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначають, що 10.07.2019 року ОСОБА_7 за дорученням ОСОБА_6 і за власні кошти ОСОБА_6 купив автомобіль «Mersedes-Benz» моделі «S500L» він-код НОМЕР_3 (договір купівлі-продажу транспортного засобу додається) та зареєстрував його на своє ім`я, в результаті чого йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та державний номерний знак НОМЕР_2 . Даним автомобілем користувалась лише ОСОБА_6 . Отже, як володілець вказаного транспорного засобу, є добросовісним набувачем. В ході судового засідання по даній справі стало відомо, що 15.10.2019 року ОСОБА_9 , будучи колишнім власником «Mersedes-Benz» моделі «S500L» він-код НОМЕР_3 звернувся із заявою до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області про незаконне заволодіння його транспортним засобом. При цьому він сам вказує, що іще в 2017 році він самостійно передав вказаний автомобіль ОСОБА_10 та отримав відповідну суму коштів за нього, окрім того він знав про той факт, що вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_10 попав в дорожньо-транспортну пригоду, за яке він особисто отримав страхову виплату. В рамках кримінального провадження підозра жодній особі не оголошена, жодних доказів про незаконність заволодіння вказаним автомобілем ні у органу досудового слідства, а ні у суду на час розгляду клопотання не було. Одночасно і підстав вважати, що автомобіль вибув поза волею власника у суду не було.
Вважають, що слідчим суддею не було взято до уваги положення ст.ст. 170, 173 КПК України, порушено вимоги ч. 3 ст. 172 КПК України, при цьому а ні слідчий, а ні прокурор не надали суду жодного доказу, що є намір приховати, пошкодити чи знищити свій транспортний засіб. Суд, в супереч нормам процесуальною права, вийшов за межі розгляду клопотання та самостійно, з власної ініціативи двічі оголошував перерву для надання можливості слідчому чи прокурору надані хоч якісь докази. Слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотань про ознайомлення із постановою про призначення експертизи, яка стала єдиною підставою для арешту майна. ОСОБА_6 вказує, що в телефонному режимі зв`язувалась із Харківським НДЕКС та Харківським НДІ судових експертиз імені Бакаріуса, де повідомили, що по вказаному кримінальному провадженню (№0004025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України) взагалі відсутні будь-які експертизи. Постанова про призначення експертизи від 18.12.2019 року і до цього часу не виконана. Судом порушено вимоги ст. 328 ЦК України. Звертають увагу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 року, яким скасовано ухвалу слідчого судді щодо способу арешту ключів від вказаного автомобіля та свідоцтва про його реєстрацію.
ОСОБА_7 також зазначає, що 13.12.2019 року було вилучене майно, а клопотання подане до суду лише 18.12.2019 року, слідчим суддею також порушені строки розгляду клопотання. Слідчим суддею не враховано, що про підозру нікому не повідомлено. Вказує, що його донька є власником підприємства у сфері транспортних перевезень і власний автомобіль необхідний для виконання діяльності, іншого транспортного засобу у них немає.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власників майна та їх представника, які просили задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку та їх апеляційні вимоги, враховуючи письмові пояснення прокурора, яка заперечували про задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила підстави для задоволення вказаних клопотань апелянтів та часткового задоволення їх апеляційних вимог.
Колегія суддів вважає небезпідставними твердження апелянтів як підставу для поновлення апеляційного строку про те, що розгляд клопотання про арешт майна відбувався в режимі відеоконференції. Відповідно до журналу судового засідання при розгляді клопотання була присутня ОСОБА_6 , копія судового рішення відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана нею 05.04.2020 року (а.с. 109), апеляційні скарги направлені до суду 09.04.2020 року. Враховуючи проведення судового засідання в режимі відеоконференції, відсутність при розгляді клопотання ОСОБА_7 , який є власником транспортного засобу відповідно до реєстраційної картки ТЗ, та даних про отримання ним копії судового рішення, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання апелянтів та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. У клопотанні зазначається, що невстановлена особа, знаходячись за адресою м. Харків, пр-т Перемоги, 71-Б незаконно заволоділа автомобілем марки Mersedes-Benz S500L державний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_9 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду в значному розмірі. Згідно бази даних НАІС АМТ НП НУ, 17 жовтня 2017 року автомобіль марки Mersedes-Benz моделі S500L державний номер НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, був зареєстрований на ОСОБА_9 . Після чого було встановлено, що 20 листопада 2018 року вказаний автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_11 , який по оперативним даним є племінником ОСОБА_10 . В період з листопада 2018 року до липня 2019 року вказаний автомобіль було перереєстровано декілька разів на різних осіб в різних обласних центрах (регіонах) України і це свідчить про те, що ОСОБА_10 з метою укриття факту вчинених ним неправомірних дій відносно власника автомобілю ОСОБА_9 через третіх осіб намагався приховати факт злочину. У клопотанні зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період з листопада 2018 року до липня 2019 року автомобіль марки Mersedes-Benz моделі S500L державний номер НОМЕР_5 , номер кузову НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору було перереєстровано 20.11.2018 року в м. Харкові з тим же реєстраційним номером НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_11 , який мешкає: АДРЕСА_1 ; 10.01.2019 року в м. Києві на ім`я ОСОБА_12 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з реєстраційним номером НОМЕР_6 ; 14.02.2019 року в м. Запоріжжя на ім`я ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 з реєстраційним номером НОМЕР_7 ; 10.07.2019 року в м. Рівне на ім`я ОСОБА_7 , який мешкає АДРЕСА_4 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який до теперішнього часу використовує вищевказаний автомобіль.
Слідчий, посилаючись на те, що транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, може бути речовим доказом, з метою його збереження, просив накласти арешт на вказане майно. Колегія суддів з урахуванням змісту клопотання вважає такі доводи слідчого небезпідставними, а висновок слідчого судді щодо необхідності арешту автомобіля обгрунтованим. У клопотанні наведені переконливі обставини, які свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення, зокрема вказане підтверджується змістом протоколу допиту потерпілого, фотокопіями реєстраційних карток транспортного засобу, відповідно до яких він неодноразово був перереєстрований на різних осіб, останнім з яких ОСОБА_7 . Таким чином, автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
У зв`язку із чим наявність у кримінальному провадженні підозрюваного в такому випадку не є обов`язковою. А обставини вибуття транспортного засобу із власності потерпілого мають бути з`ясовані під час подальшого досудового розслідування, на час здійснення якого слід застосувати вказаний захід забезпечення кримінального провадження щодо транспортного засобу.
Щодо строків звернення із клопотанням до слідчого судді, слід вказати, що тимчасовий доступ до автомобіля був здійснений 13.12.2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Як вбачається з супровідного листа до клопотання (а.с. 42) клопотання було надіслано до суду 16.12.2019 року. Тривалість судового розгляду не є безумовною підставою для скасування судового рішення, крім того, судове засідання неодноразово було відкладено в тому числі і для забезпечення участі всіх учасників розгляду.
Разом з тим, ч. 4 ст.173 КПК України, передбачає у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З урахуванням приписів ч. 4 ст. 173 КПК України, доводів апеляційних скарг щодо необхідності у використанні транспортного засобу, посилань, які містяться у клопотанні про арешт майна та відсутності обґрунтувань необхідності проведення його експертних досліджень, враховуючи, що власником вказаного автомобілю є ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення в частині визначення способу арешту майна, зокрема спосіб арешту автомобіля "Мерседес-бенц" моделі «S500L», номер кузову НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , слід встановити шляхом заборони його відчуження та розпорядження. При цьому, вказаний автомобіль слід повернути його власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання з попередженням його про кримінальну відповідальність згідно ст. 100 КПК України за ст. 388 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поновлення апеляційного строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року задовольнити, вказаний строк поновити. Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0004025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та накладено арешт на майно скасувати в частині визначення способу арешту майна та постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити спосіб арешту автомобіля "Мерседес-бенц" моделі «S500L», номер кузову НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження. Вказаний автомобіль повернути його власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання з попередженням його про кримінальну відповідальність згідно ст. 100 КПК України за ст. 388 КК України.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді