Провадження № 1-кп/161/369/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002219 про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не судимого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185; ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125; ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України, -
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.05.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1275 грн.; студента п`ятого курсу Коледжу технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки за спеціальністю «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч, 1 ст. 125; ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

19.06.2018 року, близько 00.40, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «вул. Винниченка», що поряд із будинком 16 по вул. Винниченка у м. Луцьку, діючи з прямим умислом, на ґрунті попередньо раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи значення та суспільну небезпечність своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, протиправно, умисно наніс один удар кулаком правої руки по обличчю потерпілому ОСОБА_5 , від якого останній впав на землю, а ОСОБА_9 наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя потерпілому ОСОБА_6 , від якого він впав на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя та два удари лівою ногою в область правого стегна ОСОБА_6 . Припинивши наносити тілесні ушкодження, ОСОБА_8 із ОСОБА_9 відійшли від місця події, однак, через декілька хвилин, повернулися для продовження вчинення протиправних дій. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_8 наніс два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 , у свою чергу, наніс три удари лівою рукою в обличчя ОСОБА_5 . У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії наніс один удар долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від якого останній впав на лавочку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_9 спричинили потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя зліва, забійного садна потиличної ділянки, носа, правої п`ятки, а потерпілому ОСОБА_6 - тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми, садна тім`яної ділянки справа, скроневої ділянки справа, садна нижньої губи, обох передпліч.

Відповідно до висновку експерта № 596 від 04.09.2018 р. тілесні ушкодження, завдані потерпілому ОСОБА_5 у виді забійної рани підборіддя зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше 6 діб, а решта ушкоджень, саме: забійне садно потиличної ділянки, носа, правої п`ятки за ступенем тяжкості - до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 594 від 04.09.2018 р. завдані тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 у виді підшкірної гематоми, садна тім`яної ділянки справа, скроневої ділянки справа, садна нижньої губи, обох передпліч, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розладом здоров`я, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України.
Також своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин, передбачений ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України.
Крім того, 19.06.2018 року, близько 00.40 ОСОБА_8 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «вул. Винниченка», що поряд із будинком 16 по вул. Винниченка у м. Луцьк, умисно, діючи з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, знаючи кому належить майно та де знаходиться його власник, усвідомлюючи що він може за ними повернутись, таємно викрав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 13,52 грами, який лежав на землі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 8407 гривень 41 копійка.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжка), ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому злочинах за ч. 1 ст. 185; ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125; ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення злочинів, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочинів так, як вони встановлені судом.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що 19.06.2018 року близько 00.30 він разом з ОСОБА_9 знаходився в ТРЦ «Промінь» в м. Луцьку. Вони зайшли до нічного клубу «Версаль», випили до два бокала пива, після чого вирішили піти до нічного клубу «Голівуд». В клуб «Голівуд» вони попрямували по вул. Винниченка. В районі офісного центру «Директорія» вони побачили чотирьох раніше незнайомих їм хлопців потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Вони наздогнали хлопців та почали з ними розмову, про що саме була розмова він не пам`ятає, але в її ході між ними виник словесний конфлікт. Після цього він підійшов до ОСОБА_5 на наніс йому один удар кулаком в обличчя. Від даного удару ОСОБА_5 впав на землю. В цей час ОСОБА_9 наніс удар в обличчя потерпілому ОСОБА_6 від якого останній також впав на землю. Він ( ОСОБА_8 ) наніс ще пару ударів ногою в стегно ОСОБА_6 , коли останній лежав на землі. Побачивши це ОСОБА_11 та ОСОБА_10 втекли в сторону ЗОШ № 9. Він ( ОСОБА_8 ) запитав, чи все добре у ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_9 побризкали на нього водою. Він не бачив, щоб потерпілий ОСОБА_5 втрачав свідомість. Після цього він та ОСОБА_9 пішли по вул. Винниченка в сторону нічного клубу «Голівуд». Проте, виявилося, що клуб вже зачинений і вони повернулися до потерпілих. В цей час потерпілі сиділи на лавці, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повернулися і стояли поряд. Між ними та потерпілими знову почався словесний конфлікт ОСОБА_9 наніс кілька ударів в область голови ОСОБА_5 , а він наніс кілька ударів в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , точну кількість ударів він вказати не може. В цей час ОСОБА_5 почав підводитися з лавки, він подумав, що той хоче його вдарити і наніс ОСОБА_5 ще один удар рукою в обличчя. Він цього удару ОСОБА_5 знову сів на лавку. Після цього він ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 пішли у напрямку ЗОШ № 9. Біля повороту від офісного центру «Директорія» він побачив, що на землі лежить золотий ланцюжок. Даний ланцюжок він підібрав з землі та поклав до кишені, ОСОБА_12 цього не бачив. Він зрозумів, що ланцюжок загубив хтось із потерпілих, проте все одно забрав його. На наступний день після вказаних подій він показав ланцюжок ОСОБА_9 , а надалі здав до ломбарду на «Варшавському ринку». Отримані за ланцюжок кошти витратив на власні потреби. В скоєному щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованих йому злочинах зач. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125; ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення злочинів, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочинів так, як вони встановлені судом.
Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що 19.06.2018 року в нічний час він разом з ОСОБА_8 йшов з нічного клубу «Версаль», який розташований в ТРЦ «Промін, по вул. Винниченка в м. Луцьку до нічного клубу «Голівуд». Біля офісного центру «Директорія», що по вул. Винниченка, вони побачили раніше незнайомих їм потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двох їх друзів свідків у даній справі. Між ними та потерпілими виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_8 наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_5 , а він ( ОСОБА_9 ) удар рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_6 , від якого останній впав. Він не бачив чи наносив ОСОБА_8 якісь удари ОСОБА_6 . В цей час друзі потерпілих втекли. Від удару, нанесеному ОСОБА_8 , ОСОБА_5 також впав і деякий час лежав на землі, від отриманого удару ОСОБА_5 свідомість на втрачав. Він та ОСОБА_8 побризкали на нього водою, а потім пішли до нічного клубу «Голівуд». Клуб виявився зачиненим і вони повернулися подивитися, що сталося з потерпілими. Коли вони повернулися на місце події, то побачили, що потерпілі сидять на лавці, біля лавки стояли свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Потерпілі почали висловлювати на їх адресу погрози. Після цього він вдарив потерпілого ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 наніс кілька ударів по голові потерпілому ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_5 хотів встати з лавки і ОСОБА_8 наніс йому ще удар в голову. Від удару ОСОБА_5 знову сів на лавку. Після цього він та ОСОБА_8 залишили місце події і пішли у напрямку ЗОШ № 9. На слідуючий день ОСОБА_8 показав йому золотий ланцюжок і сказав, що знайшов його недалеко від місця події. Ланцюжок вони здали до ломбарду на «Варшавському ринку». В скоєному щиро розкаюється.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх вина у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими судом доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_5 який в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2018 року у вечірній час він, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли до ТРЦ «Промінь». Через кілька годин, точні сказати він не може, вони поверталися додому по вул. Винниченка в м. Луцьку. В районі офісного центру «Директорія» їх наздогнали раніше незнайомі їм ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і почали з ними розмову. Він озирнувся і в цей час ОСОБА_8 наніс йому удар кулаком в підборіддя. Від удару він впав, вдарився головою об бордюр і на якийсь час втратив свідомість. Чи наносилися удари ОСОБА_6 він вже не бачив. Він прийшов до тями коли на нього бризкали водою, потім його підняли і посадили на лавку. Після цього обвинувачені пішли по вул. Винниченка у бік ЦУМу. На місце події обвинувачені повернулися через кілька хвилин і ОСОБА_9 наніс йому удар кулаком в ділянку носа, він намагався закритися від удару, а тому не може сказати скільки йому ще було нанесено ударів, але удари були. ОСОБА_8 в цей час бив ОСОБА_6 , скільки було нанесено ударів і куди сказати не може. Вважає, що саме в цей момент в нього з шиї зірвали ланцюжок з хрестиком, хоча в той момент він цього не бачив і не відчув. В цей час ОСОБА_11 побіг до перехожих, щоб викликати поліцію та «швидку допомогу». Почувши про поліцію обвинувачені втекли. Коли приїхала «швидка допомога» його посадили в машину і почали надавати медичну допомогу, в цей час він з`ясував, що золотий ланцюжок пропав, а на шиї залишилася червона смужка.

показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2018 року близько 00.30 він, ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 йшли від ТРЦ «Промінь» по вул. Винниченка в м. Луцьку. Слідом за ними йшли раніше не знайомі їм обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Обвинувачені почали з ними розмову, вони (потерпілі) обвинувачених не ображали. Раптово ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_5 в голову. Від вказаного удару ОСОБА_5 впав, вдарився головою об асфальт. Коли ОСОБА_5 лежав на землі, ОСОБА_8 наніс йому кілька ударів ногою по тулубу та в обличчя. В цей же час ОСОБА_9 вдарив його ( ОСОБА_6 ), від удару він також впав. Він підвівся в цей час ОСОБА_8 наніс йому удар по потилиці. ОСОБА_9 почав лити на ОСОБА_5 воду, щоб привести його до тями. Потім обвинувачені пішли по вул. Винниченка в сторону ЦУМу. ОСОБА_5 прийшов до тями і його посадили на лавку на зупинці громадського транспорту по вул. Винниченка. Через кілька хвилин обвинувачені повернулися і підійшли до них. ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_5 а ОСОБА_8 вдарив його ( ОСОБА_6 ) в обличчя. ОСОБА_8 вдарив його не менше 2-3 разів, він від ударів затулявся. В цей час він бачив як ОСОБА_9 тримав в руці ланцюжок і поклав його до своєї кишені. Моменту, коли ОСОБА_9 зірвав з шиї ОСОБА_13 ланцюжок він не бачив. В цей раз ОСОБА_9 удари йому ( ОСОБА_6 ) не наносив, бив лише ОСОБА_5 . Почувши, що на місце події під`їджає автомобіль патрульної поліції обвинувачені втекли. Потім приїхала карета «Швидкої допомоги» і надала йому та ОСОБА_5 медичну допомогу. В кареті «швидкої допомоги» ОСОБА_5 виявив, що у нього з шиї зник золотий ланцюжок з хрестиком.

показаннями свідка ОСОБА_10 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2018 року близько 00.30 разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 поверталися з ТРЦ «Промінь» по вул. Винниченка в м. Луцьку. В районі зупинки громадського транспорту «вул. Винниченка» їх наздогнали раніше не знайомі їм ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Обвинувачені почали чіплятися до них, висловлювати на їх адресу образи. Після цього ОСОБА_8 безпричинно наніс удар ОСОБА_5 , а ОСОБА_9 ОСОБА_6 . Від отриманого удару ОСОБА_5 впав на землю. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 втекли по вул. Винниченка в сторону ЦУМу. Він та ОСОБА_6 підняли ОСОБА_5 та посадили на лавку, не може сказати чи був в цей час поряд з ними ОСОБА_11 . Від отриманого удару ОСОБА_5 втратив свідомість, оскільки близько 40 секунд лежав на землі нерухомо. У ОСОБА_5 була розірвана футболка і будо добре видно, що у нього на шиї знаходиться золотий ланцюжок. В цей час до них знову підбігли обвинувачені і знову почали наносити удари ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Хто з обвинувачених кому із потерпілих наносив удари та їх кількість він вказати не може, оскільки відбіг від лавки на інший бік вулиці. Де в цей час знаходився ОСОБА_11 йому невідомо. Побачивши на вулиці перехожих він попросив викликати «швидку допомогу». Коли приїхала «швидка допомога» і ОСОБА_5 посадили до машини він помітив, що ланцюжок з шиї ОСОБА_5 зник, а на шиї є слід від того, що ланцюжок зірвали. Момент коли ланцюжок зірвали з шиї ОСОБА_5 він не бачив.

показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.06.2018 року в нічний час, точніше вказати не може, він разом зі своїми знайомими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 йшли від ТРЦ «Промінь» додому. Обвинувачені йшли слідом за ними, почали до них чіплятися, провокували конфлікт. Потім обвинувачені почали наносити удари потерпілим, хто кому наносив удари він точно сказати не може, але бачив, як ОСОБА_8 ударив ОСОБА_5 і той від удару впав та землю та втратив свідомість приблизно на п`ять хвилин. Він та його знайомі почали приводити ОСОБА_5 до тями, відвели та посадили на лавку. Він та ОСОБА_10 пішли викликати поліцію, оскільки при собі не мали мобільних телефонів. Вони зустріли перехожих і ті за їх проханням викликали поліцію. Коли вони повернулися до потерпілих, то обвинувачені вже втекли. Через кілька хвилин обвинувачені повернулися і знову почали наносити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 удари. Хто кому і скільки наніс ударів він сказати не може. У ОСОБА_5 була розірвана футболка і коли він сидів на лавці, було видно, що й нього на шиї ще знаходився золотий ланцюжок. Після цього обвинувачені знову втекли. Через кілька хвилин приїхала «швидка допомога» і ОСОБА_5 посадили в машину, почали надавати медичну допомогу. Він помітив, що ланцюжок з шиї ОСОБА_5 зник, а на його місці є подряпина і звернув на це його увагу.

Окрім показань потерпілих та свідків, судом були досліджені письмові докази у кримінальному провадженні, у обсязі, поданому стороною обвинувачення, якими також підтверджується вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин, а саме:
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2018 року (а.с. 86-88), з якого вбачається, що серед фотознімків осіб, пред`явлених потерпілому ОСОБА_5 для впізнання, останній впізнав особу під № 4, як таку, що 19.06.2018 року нанесла йому та ОСОБА_6 ударами, що спричинили тілесні ушкодження. Згідно довідки до додатку № 1 до даного протоколу на фото під № 4 зображений ОСОБА_8 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2018 року (а.с. 89-91), з якого вбачається, що серед фотознімків осіб, пред`явлених потерпілому ОСОБА_5 для впізнання, останній впізнав особу під № 6, як таку, що 19.06.2018 року близько 00.40 нанесла йому та ОСОБА_6 ударами, що спричинили тілесні ушкодження. Згідно довідки до додатку № 1 до даного протоколу на фото під № 6 зображений ОСОБА_9 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2018 року (а.с. 92-94), з якого вбачається, що серед фотознімків осіб, пред`явлених потерпілому ОСОБА_6 для впізнання, останній впізнав особу під № 5, як таку, що 19.06.2018 року близько 00.40 завдала ударів йому та ОСОБА_5 , під час перебування поблизу будинку № 22 по вул. Винниченка. Згідно довідки до додатку № 1 до даного протоколу на фото під № 5 зображений ОСОБА_9 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.09.2018 року (а.с. 95-97), з якого вбачається, що серед фотознімків осіб, пред`явлених потерпілому ОСОБА_6 для впізнання, останній впізнав особу під № 4, як таку, що 19.06.2018 року близько 00.40 завдали удари йому та ОСОБА_5 , що спричинили тілесні ушкодження. Згідно довідки до додатку № 1 до даного протоколу на фото під № 4 зображений ОСОБА_8 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2018 року (а.с. 98-100), з якого вбачається, що серед фотознімків осіб, пред`явлених свідку ОСОБА_14 , останній впізнав особу під № 4, як таку, що 20.06.2018 року продала йому золотий ланцюжок та через декілька днів викупила його назад. Згідно довідки до додатку № 1 до даного протоколу на фото під № 4 зображений ОСОБА_8 ;

протоколом огляду місця події від 02.07.2018 року (а.с. 101) відповідно до якого місцем події є приміщення службового кабінету № 414, що у Луцькому ВП ГУНП у Волинській області по вул. Грибоєдова, 2. У даному приміщенні знаходиться ОСОБА_8 , котрий добровільно надав для вилучення ланцюжок із металу жовтого кольору довжиною близько 50 см. На кільці ланцюжка наявне маркування «585»;

довідкою ФОП ОСОБА_15 (а.с. 104) відповідно до якої станом на 19.06.2019 року вартість 1 граму ювелірного виробу із золота 585 проби становила 630 грн., лому 630 грн. Представлений на огляд предмет, а саме ювелірний виріб із золота має наступні характеристики: золотий ланцюжок 585 проби, вагою 13,52 г. Вартість наданого для огляду золотого ланцюжка, виготовленого із золота, станом на 19.06.2018 року становить 8517 грн.;

протоколом огляду місця події від 22.06.2018 року (а.с. 105)? відповідно до якого ОМП є перехрестя доріг, що знаходиться по вул. Винниченка поряд з будинком № 20 у м. Луцьку. Безпосереднім об`єктом огляду є асфальтована ділянка, що знаходиться на даному перехресті. Проїжджа частина з обох боків має бордюр та тротуар з лівого боку даного перехрестя, за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 22 знаходиться заклад «HugKafe», входом до якого слугують одностворчасті пластикові двері. У даному закладі знаходиться адміністратор, котрий надав для вилучення диск лазерних систем зчитування інформації CD-R TM «Traxdata» № C3123VC08174249LH із записом камер зовнішнього відео нагляду, котрими обладнаний даний заклад;

протоколом огляду від 23.06.2018 року з фото таблицями (а.с. 106-107), з якого вбачається, що об`єктом огляду є вилучення оптичний CD-R диск для лазерних систем зчитування марки «Traxdata» № C3123VC08174249LH. При відкритті даного диску, виявлено, що на ньому наявний файл із назвою «VID-20180711-WA 0006» із розширенням МР4. При відкритті даного файлу встановлено, що він містить запис із камери відео спостереження, котра розміщена на закладі «HugKafe», та направлена на проїжджу частину. Даний файл охоплює період часу з 00.42.05 по 00.44.15 19.06.2018 року. У верхній лівій частині відеозапису наявна дата та час, у лівій нижній частині відеозапису наявний запис «HugKafe Сamera 04». У правій нижній частині відеозапису наявний напис «Сamera 04». О 00.42.22 в полі зору камери з`являється четверо осіб (скріншот 1) Досудовим розслідуванням встановлено, що даними особами є ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , через декілька секунд до них підходять двоє осіб, досудовим розслідуванням встановлено, що даними особами є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . О 00.42.29 ОСОБА_8 підходить до ОСОБА_5 та наносить йому один удар кулаком правої руки в область голови від якого останній впав на землю (скріншот 2). О 00.42.31 ОСОБА_9 підходить до ОСОБА_6 та наносить йому один удар кулаком лівої руки в область голови останнього, від якого він падає на землю (скріншот 4-5). У подальшому ОСОБА_6 підводиться та підходить до ОСОБА_5 , котрий у той час лежить на землі (скріншот 6). У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зникають з поля зору камери, після чого о 00.42.59 знову з`являються, при цьому ОСОБА_8 наносить один удар правою ногою в область правої ноги ОСОБА_6 (скріншот 7);

висновком судово-медичної експертизи № 594 від 04.09.2018 року (а.с. 109-110), з якого слідує, що згідно довідки з травмпункту Луцької МКЛ ОСОБА_6 отримав слідуючи ушкодження: підшкірна гематома, садно тім`яної ділянки справа, скроневої ділянки справа, садно нижньої губи, обох передпліч (розмірі, морфологічні особливості, кількість, конкретна анатомічна локалізація в ділянках обох передпліч не вказані). Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, індивідуальні особливості контакту вальних поверхонь яких в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час, вказаний в ухвалі суду, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження не мали ознак небезпеки для життя. Судово-медичних даних про кількість нанесених ударів, їх направленість, послідовність, взаєморозташування потерпілого та нападника, а також про можливість їх утворення в результаті падіння з висоти власного росту немає. Питання про виправність чи не виправність ушкоджень вирішується за наявності рубців чи деформацій на обличчі, які утворюються внаслідок загоєння ран. В даному випадку згідно довідки з травмпункту Луцької МКЛ у ОСОБА_6 були наявні лише садна, які загоюються без утворення рубців;

висновком судово-медичної експертизи № 596 від 04.09.2018 року (а.с. 111-112), з якого слідує, що згідно даних судово-медичного обстеження та довідки з травмпункту Луцької МКЛ ОСОБА_5 отримав слідуючи ушкодження: «забійна рана підборіддя зліва, забійне садно потиличної ділянки, носа, правої п`ятки». Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих предметів, індивідуальні особливості контактувальних поверхонь яких в характері ушкоджень не відобразились, цілком можливо в час вказаний обстежуваним та в ухвалі суду, за ступенем тяжкості забійна рана підборіддя відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний час більше 6 діб, решта ушкоджень за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження не мали ознак небезпеки для життя, не виключається можливість утворення садна в політичній ділянці голови внаслідок падіння з висоти власного зросту. Чітких судово-медичних даних про кількість нанесених ударів, їх направленість, послідовність, взаєморозташування потерпілого та нападника в момент спричинення тілесних ушкоджень немає;

протоколом слідчого експерименту від 05.09.2018 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 113-114), в ході якого ОСОБА_6 повідомив, що 19.06.2018 року близько 00.40 він разом зі своїми товаришами ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 йшли по вул. Винниченка в м. Луцьку. Коли знаходилися біля приміщення «Худ Кафе» до них ззаду підійшли двоє хлопців (наскільки зараз відомо ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ). Наздоганяючи вони почали словесно чіплятись, та через декілька секунд ОСОБА_22 наніс один удар кулаком правої руки в області голови ОСОБА_23 . Від отриманого удару останній впав на землю, при цьому вдарився головою. Відразу після цього до нього ( ОСОБА_6 ) підійшов ОСОБА_21 , котрий наніс йому один удар лівою рукою в область голови. Від отриманого удару ОСОБА_6 на землю спиною вперед. Після цього ОСОБА_6 підвівся та хотів підійти до ОСОБА_24 , котрий ще лежав на землі. Однак, коли ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_24 , до нього підійшов ОСОБА_25 . Побачивши, що останній поводиться агресивно, ОСОБА_6 почав тікати. В той час поки він тікав, ОСОБА_22 наніс йому два удари ногою в область правого стегна та один удар кулаком лівої руки в область голови. Після цього ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_23 . На цьому конфлікт закінчився. ОСОБА_21 і ОСОБА_22 пішли у сторону ЦУМу, а ОСОБА_6 із товаришами на лавочку, що на зупинці громадського транспорту «Вул. Винниченка». Через декілька хвилин ОСОБА_21 і ОСОБА_22 підійшли до ОСОБА_6 та ОСОБА_23 . Підійшовши між ними знову розпочався словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_22 наніс два удари в область голови ОСОБА_6 . Від другого удару останній впав на лавочку, так як стояв поряд. Після цього конфлікт закінчився. Через декілька хвилин до місця події під`їхали працівники поліції. Тоді ОСОБА_22 та ОСОБА_21 побігли у сторону шкоди № 9. В подальшому до місця події приїхала бригада швидкої медичної допомоги. Коли ОСОБА_26 сидів у кареті швидкої медичної допомоги, то тоді виявив відсутність золотого ланцюжка з підвіскою;

протоколом слідчого експерименту від 03.09.2018 року, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_5 з фото таблицями (а.с. 116-120), в ході якого останній розказав та показав обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_5 повідомив, що 19.06.2018 року близько 00.40 він разом зі своїми товаришами ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_27 йшли по вул. Винниченка в м. Луцьку. Коли проходили повз «Худ кафе» до них ззаду підійшли двоє осіб ( ОСОБА_22 та ОСОБА_21 ). Після словесного конфлікту який тривав декілька секунд до ОСОБА_24 підбіг ОСОБА_22 , наніс один удар кулаком правої руки в голови, а саме у ліву частину щелепи. Від отриманого удару ОСОБА_5 впав на землю спиною вперед та при цьому вдарився головою об землю. Через декілька хвилин конфлікт закінчився. До ОСОБА_24 підійшов ОСОБА_28 та допоміг підвестися. ОСОБА_22 та ОСОБА_21 пішли у сторону ЦУМу по вул. Винниченка, а ОСОБА_26 разом із товаришами пішли на зупинку громадського транспорту, що поблизу приміщення «Директорії» де сіли на лавку. За декілька хвилин ОСОБА_22 та ОСОБА_21 повернулися та знову почали словесний конфлікт. Отримавши декілька ударів (скільки саме та куди не пам`ятає), конфлікт закінчився. Коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_22 і ОСОБА_21 побігли у сторону школи № 9. У подальшому приїхала медична допомога. Коли ОСОБА_26 знаходився у кареті швидкої медичної допомоги, то виявив відсутність золотого ланцюжка із підвіскою;

протоколом слідчого експерименту від 09.10.2018 року, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_9 (а.с. 123-126), в ході якого останній розказав та показав на місці обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так як вони встановлені судом;

протоколом слідчого експерименту від 09.10.2018 року, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_8 (а.с. 127-130), в ході якого останній розказав та показав на місці обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , так як вони встановлені судом.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен з поданих суду доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання.
Під час розгляду справи судом сторони кримінального провадження були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачені КПК України.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані:
за ч. 1 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)»;
зач. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України як «умисне нанесення легких тілесних ушкоджень»;

за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України як «умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я»
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані:

зач. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 125 КК України як «умисне нанесення легких тілесних ушкоджень»;

за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України як «умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я».
Суд вважає, що така юридична оцінка дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідає фактичним обставинам, встановленим у ході судового розгляду кримінального провадження.

Показання потерпілого ОСОБА_6 в тій частині, що він бачив, як обвинувачений ОСОБА_9 заволодів золотим ланцюжком ОСОБА_5 суд до уваги не приймає з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду судом встановлено, що конфлікт між обвинуваченими та потерпілими тривав не значний проміжок часу, перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Винниченка тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 обвинувачені наносили по черзі, при цьому одночасно наносилися удари і потерпілому ОСОБА_6 , всі удари потерпілим були нанесені у обличчя та в голову, що вказує на об`єктивну неможливість ОСОБА_6 у цей момент спостерігати за вчиненим злочином.

При цьому про факт заволодіння золотим ланцюжком, як зазначив сам ОСОБА_6 , він потерпілому ОСОБА_5 та свідкам не повідомляв, останній самостійно помітив його зникнення лише у кареті швидкої медичної допомоги та повідомив про це ОСОБА_6 та свідкам, що підтверджується показами останніх.

Крім того, злочин щодо потерпілих було вчинено у темну пору доби, при цьому ОСОБА_5 на момент нанесення йому тілесних ушкоджень сидів на лавці, а потерпілий ОСОБА_6 стояв збоку, тобто його увага не була безпосередньо спрямована на нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , оскільки йому самому в цей час завдавалися удари в обличчя та в голову.

Вказана обставина повністю підтверджується протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки під час вказаної слідчий дій вказана обставина не зафіксована, слідчі експерименти проведенні за участю адвоката потерпілих, жодні зауваження до протоколів такої слідчої дії від її учасників не надходили.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що такі показання потерпілим ОСОБА_6 дані в судовому засіданні з метою обтяжити відповідальність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за скоєне, та як наслідок, отримати відшкодування моральної шкоди в більшому розмірі.
Щодо доводів потерпілих та їх представника про наявність в діях обвинувачених складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, то суд їх вважає безпідставними, оскільки ані під час допиту потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а ні під час допиту свідків, обвинувачених, жодна особа не вказала на ту обставину, що хоча б хтось із обвинувачених викрадав майно ОСОБА_5 відкрито, а саме усвідомлював, що його дії помічені, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою для кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 187 КК України.

Наданий потерпілим ОСОБА_5 та його представником фотознімок ОСОБА_5 (а.с. 164), як доказ наявності у діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ст. 187 КК України, суд також до уваги не приймає, оскільки з нього об`єктивно не вбачається коли і за яких обставин він був зроблений, тілесні ушкодження у вигляді садна (подряпини) шиї в медичній документації не зафіксовані, наявність такого тілесного ушкодження не свідчить до відкритість дій обвинувачених по викраденню майна.

З огляду на викладене доводи представника потерпілого із цього приводу суд до уваги не приймає і вважає, що вони повністю спростовані під час судового розгляду усіма доказами у їх сукупності, у тому числі і показами самого потерпілого ОСОБА_6 .

Що стосується доводів потерпілих та їх представника про наявність в діях обвинувачених складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо порушення громадського порядку не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, то в даному випадку матиме місце дрібне хуліганство.
На відміну від злочинів проти здоров`я особи, коли дії винного супроводжуються заподіянням тілесних ушкоджень, що викликані особистими неприязними стосунками, зазначені дії як хуліганство можливо кваліфікувати лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Як вбачається із правового висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 04.10.2012 р. у справі № 5-17кс12, в основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту. Висновки про зміст і спрямованість цього діяння роблять із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Наміри вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
В даному випадку суд приходить до переконання, що дії обвинувачених свідчать про наявність у них умислу саме на спричинення потерпілим тілесних ушкоджень.
В ході розгляду справи в діях не обвинувачених було встановлено ознак виняткового цинізму чи особливої зухвалості при спричиненні потерпілим тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 65, 68 КК України, враховує наступне.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає:

ОСОБА_8 визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю вчинених злочинів;

ОСОБА_9 - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є: передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України - невеликої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого раніше не судимий, не зайнятий суспільно-корисною працею (не працює та не навчається), на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

У зв`язку з наведеним вище суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, у межах санкції ч. 1 ст. 185КК України.

Суд вважає, що така міра покарання, призначена обвинуваченому ОСОБА_8 є справедливою, необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нового злочину.

Відстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд не вбачає, оскільки дані про особу обвинуваченого (не зайнятий суспільно-корисною працею) та обставини справи (обвинуваченим вчинено три умисні злочини, один з яких є корисливим та відноситься до категорії середньої тяжкості) приводять суд до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 лише в умовах виконання обвинуваченим у вільний час безоплатних суспільно корисних робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого раніше судимий (покарання у вигляді штрафу відбув шляхом його сплати), навчається, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає, оскільки обставини справи та дані про особу обвинуваченого (є раніше судимим), приводять суд до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 лише в умовах виконання обвинуваченим у вільний час безоплатних суспільно корисних робіт.

У зв`язку з наведеним вище, суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді громадських робіт, у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Суд приходить до переконання, що саме таке покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_9 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України золотий ланцюжок 585 проби, вагою 13,52 грами повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати у справі відсутні.

В ході розгляду справи судом потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були пред`явлені цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В своїй позовній заяві потерпілий ОСОБА_6 (а.с. 68-69) просить суд стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на його користь моральну шкоду в сумі 50000 грн.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. У відповідності до частини 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 щодо стягнення моральної шкоди є завищеними, у заявленому ним розмірі не доведені, а тому є такими, що підлягають до часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на його користь на відшкодування моральної шкоди по 3500 грн. з кожного.

Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості, визначена сума моральної шкоди відповідає ступеню тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень (вони є легкими), обсягу, характеру та глибині спричинених страждань потерпілому ОСОБА_6 , стресу, який йому довелося пережити, внаслідок вчинених обвинуваченими протиправних дій.

Потерпілий ОСОБА_5 в своїй позовній заяві (а.с. 55-56) просить суд стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно на його користь моральну шкоду в сумі 50000 грн. та матеріальну шкоду у розмірі 12000 грн.

На обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди потерпілий ОСОБА_5 зазначає, що така шкода завдана йому викраденням у нього обвинуваченими золотого ланцюжка вартістю 8000 грн. та золотого хрестика вартістю 4000 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди є завищеними, у заявленому ним розмірі не доведені, а тому є такими, що підлягають до часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на його користь на відшкодування моральної шкоди по 5000 грн. з кожного.

Визначаючи саме такий розмір моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості, справедливості, визначена сума моральної шкоди відповідає ступеню тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень (вони є легкими, що спричинили короткочасний розлад здоров`я), обсягу, характеру та глибині спричинених страждань потерпілого ОСОБА_5 , стресу, який йому довелося пережити, внаслідок вчинених обвинуваченими протиправних дій.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_5 слідує, що матеріальна шкода, завдана йому кримінальним правопорушенням становить 12000 грн. і складається з: 8000 грн. вартість золотого ланцюжка та 4000 грн. вартість золотого хрестика.

З постанови про визнання предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19.10.2018 року (а.с. 131), вбачається, що золотий ланцюжок 585 проби, вагою 13,52 грами, вилучений в ході огляду місця події 02.07.2018 року визнаний в даному кримінальному проваджені речовим доказом та зданий на зберігання до сховища Волинського РГУ ПАТ КБ «Приватбанк», що за адресою: м. Луцьк, проспект Відродження, 1.

При вирішенні питання про речові докази у даному кримінальному провадженні судом було вирішено вказаний золотий ланцюжок повернути власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 грошових коштів на відшкодування вартості золотого ланцюжка в даному випадку немає.

Що стосується позовної вимог ОСОБА_5 про стягнення 4000 грн. на відшкодування вартості золотого хрестика, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_5 також є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у викраденні у ОСОБА_5 золотого хрестика, відповідно до обвинувального акту, не звинувачуються.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ золотий ланцюжок585 проби, вагою 13,52 грами, зданий на зберігання до сховища Волинського РГУ ПАТ КБ «Приватбанк» (адреса: м. Луцьк, проспект Відродження, 1) повернути потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

Цивільний позов ОСОБА_29 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 3500 (три тисячі п`ятьсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 3500 (три тисячі п`ятьсот) грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 5000 (п`ять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 5000 (п`ять тисяч) грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області ОСОБА_1