Справа № 182/1973/20
Провадження № 1-кп/0182/844/2020
У Х В А Л А
Іменем України
03.04.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000374, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 02 квітня 2020 року надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000374 за обвинуваченням ОСОБА_3 , за правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 186 КК України та ОСОБА_4 , за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 186, ч.3 ст.185 КК України. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 квітня 2020 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання піл ватрою на строк до 09 квітня 2020 року.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до зали судового засідання не доставлені. Від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовились, без зазначення причин.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених у вигляді тримання під вартою ще на строк не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, у разі доведеності вини обвинуваченим може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Крім того, останні вчинили тяжкий корисливий злочин через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбували покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного місця проживання, законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може до вчинення нових злочинів. Крім того, вони можуть здійснити тиск на потерпілу, оскільки їм відоме її місце проживання, а також можуть перешкоджати провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_8 1939 року народження в судове засідання не з`явилася. Згідно заяви прокурора потерпіла у зв`язку з похилим віком перебуває у самоізоляції.

Захисники обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_6 покладались на розсуд суду при розгляді клопотань прокурора, оскільки їм невідома думка їх підзахисних.

Заслухавши доводи прокурора, думку сторони захисту, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. На думку суду існують такі ризики, як можливість ухилитися, оскільки у разі визнання обвинувачених винними у вчиненні інкримінованого злочину їм може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили тяжкі корисливі злочини, через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбували покарання за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Вони не мають законного джерела доходу і фактично не мають власного постійного місця проживання. Жодна особа до тепер не звернулася до суду з клопотанням поручитися за кожного з них і забезпечити їх належну процесуальну поведінку. У зв`язку з чим обґрунтовано існує ризик того, що кожен з них може вчинити інші кримінальні правопорушення, що також в подальшому може спонукати їх до переховування від суду. Крім того є доведеним ризик можливого впливу на потерпілу ОСОБА_8 , 1939 р.н.. яка проживає ода і адреса проживання відома обвинуваченим. На підставі викладеного тримання, обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу. За таких обставин більш м`який запобіжний захід є недоцільним. оскільки не зможе запобігти існуванню вищезазначених ризиків.
У зв`язку з тим, що обвинувачені вчинили злочин, поєднаний з застосуванням насильства згідно ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за недоцільне визначати розмір застави.
Керуючись ч.3. ст. 315 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 01 червня 2020 року.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 01 червня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії, відповідно до рішення Конституційного суду України.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і для вручення обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1