ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/394/20 Справа № 193/1163/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_7 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України, про його умовно-дострокове звільнення було задоволено, засудженого звільнено умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання, - 02 (два) роки 10 (десять) днів.
Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджений ОСОБА_7 своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення.
Свою апеляційну скаргу прокурор обгрунтовує тим, що наразі наявні лише формально-юридичні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого та зазначив, що судом першої інстанції передчасно прийнято рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з характеристики на засудженого, за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений чотири рази правами начальника установи. Стягнень не мав, має чотири заохочення. За вироком суду має позов в розмірі 882,00 грн., виконавчі листи до установи не надходили. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні стосунки, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. До роботи на виробництві установи не залучається за станом здоров`я, в зв`язку з інвалідністю 2 групи, але в силу своїх фізичних можливостей виконує роботи по самообслуговуванню, а саме намагається підтримувати порядок в відділенні де утримується. Дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення" та "Духовне відродження", рамках яких відвідує богослужіння в церкві установи. Поступово набуває навичок ведення самостійного законослухняного життя в суспільстві. Підтримує соціально-корисні зв`язки з сестрою, шляхом телефонних розмов, та листування. Вину у скоєнному злочині визнає повністю, карає себе за вчинене, щиро розкаюється, має позитивні плани на майбутнє.
Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає доводи прокурора стосовно того, що ОСОБА_7 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину, а тому наявні лише формально-юридичні підстави умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є факт виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що засуджений ОСОБА_7 може бути умовно-достроково звільнений від подальшого відбуття покарання, оскільки він всі завдання виконує належним чином, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4