Справа № 589/4560/19
Провадження № 1-кп/589/394/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2020 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої швачкою на КП Шосткинський казений завод «Імпульс», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , вчинила умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012 встановлено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

ОСОБА_5 разом зі своєю сім`єю (донькою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сином - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) спільно проживають за місцем своєї постійної реєстрації в АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв.м.

Відповідно до вказаної Постанови Кабінету Міністрів України, ОСОБА_5 у період з 19.05.2005 по 31.09.2015 на законних підставах мала право на отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з урахуванням рівня спільного доходу та розміру житлової площі на кожного члена родини.

На підставі свідоцтва про право власності 03.04.2015 ОСОБА_5 та зазначені члени її родини отримали на праві власності по 1/3 частини кожному квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 58, 7 кв.м.

З моменту отримання вказаного житла, ОСОБА_4 перестала мати право на отримання соціальної допомоги для малозабезпечених сімей, оскільки загальна площа житла, яке є у власності чи володінні такої сім`ї стала перевищувати 21 кв.м на одного члена сім`ї та додатково 10,5 кв.м на сім`ю.

Маючи намір продовжувати отримувати соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я, 23.10.2015 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради яке розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул, Свободи, 43А, діючи умисно, з метою протиправного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з Державного бюджету України, передбаченої вищевказаним Порядком, з корисливих мотивів, подала періодичну чергову заяву про нарахування усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, бланк якої затверджений Наказом Міністерства соціальної політики України № 96 від 22.02.2012, а також декларацію про доходи та майновий стан осіб, які. звернулися, за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі - Декларація), бланк якої затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003.

При цьому, у розділі III Декларації «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо», всупереч положенням пункту 6-10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, приховала дані про наявність іншого житла на праві власності, не зазначивши відомості про це у деклараціях від 23.10.2015, 27.01.2016, 18.04.2016, 29.07.2016, 12.10.2016, 16.01.2017, 27.04.2017, 14.07.2017,31.10.2017 та 23.01.2018.

Внаслідок умисного приховування відомостей про отримання у власності цієї квартири, та таким чином приховання фактичного майнового стану, ОСОБА_4 рішенням уповноваженого органу - Управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради, - призначено соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям за період часу з 01.10.2015 по 31.03.2018, на загальну суму 50 990,88 грн., чим державним інтересам завдано матеріальну шкоду на вказану суму у вигляді безпідставної виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

В судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною у вищевказаному діянні, однак, вказувала на те, що не знала про необхідність зазначення відомостей про отримане житло.

Зі змісту досліджених декларацій від 23.10.2015, 27.01.2016, 18.04.2016, 29.07.2016, 12.10.2016, 16.01.2017, 27.04.2017, 14.07.2017,31.10.2017 та 23.01.2018 які являють собою бланки типової форми, вбачається, що обвинувачена в розділі ІІІ декларації в якому мають бути зазначені відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї вказувала, що іншого житла не має.

Однак, в судовому засіданні обвинувачена визнавала і це вбачається зі змісту досліджених письмових доказів (витягу з реєстру), що на підставі свідоцтва про право власності 03.04.2015 ОСОБА_5 та зазначені члени її родини отримали на праві власності по 1/3 частини кожному квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 58, 7 кв.м. Не знати та/або не пам`ятати про дану обставину обвинувачена не могла.

Отже, неодноразовість подання декларацій, значний період, протягом якого такі декларації подавались вказує на те, що обвинувачена не могла не знати, що отримує кошти на які вона не мала права, тобто, обвинувачена обманювала компетентний державний орган щодо наявності обставин, які дають право на отримання державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

З урахуванням досліджених доказів суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої, які полягали у заволодінні чужим майном (коштами державного бюджету) шляхом обману необхідно кваліфікувати як злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство).
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена визнала свою вину, щиро кається, сприяла розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дочку та малолітнього сина, судимості не має, обставини, яка обтяжують покарання відсутні, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України в виді штрафу у мінімальному розмірі.

До обвинуваченої (цивільного відповідача) управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради було пред`явлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину в сумі 50990 грн. 88 коп. Обвинувачена визнала цивільний позов в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В той же час, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена вже виплатила на користь відповідача 5000 грн. Представник цивільного позивача визнала дану обставину. За таких обставин цивільний позов підлягає частковому задоволенню, а саме, в сумі 45990 грн. 88 коп.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання в виді штрафу в сумі 510 гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради 45990 грн. 88 коп. відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Апеляційна скарга на вирок подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1