Житомирський апеляційний суд
Справа №289/640/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2020 року про повернення адвокату ОСОБА_5 , яка дії в інтересах ОСОБА_6 скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2020 року скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на постанову старшого слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000434 - повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді про повернення скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження повернена скаржнику скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та не вмотивованою, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи та свідчить про те, що слідчим суддею неналежним чином вивчено та проаналізовано скаргу та її вимоги. Вказує, що в провадженні Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ВП ГУНП в Житомирський області, перебувало кримінальне провадження № 0000434 від 08.08.2018 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення стаття 290 КК України. Заявника та потерпілого в даному кримінальному провадженні немає. 09.10.2019 року було винесено постанову про скасування арешту на автомобіль марки Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , які були вилучені під час досудового розслідування кримінального провадження. Відповідно до п. 16-1) та п. 25) ч. 1 ст. 3 КПК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000434 має процесуальний статус особи, права та законні інтереси якої обмежено під час досудового розслідування. Станом на 19.11.2019 року власнику майна ОСОБА_6 повернуто свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_1 (серії НОМЕР_3 ), однак не повернуто сам транспортний засіб. У зв`язку з цим, 29.11.2019 адвокатом ОСОБА_5 прокурору Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні повторно направлено клопотання від 19.11.2019 № 712-к про негайне повернення майна, яке належить ОСОБА_6 . Однак 26.12.2019 року адвокатом ОСОБА_5 отримано лист Коростишівської місцевої прокуратури за підписом прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , датований 05.12.2019 № 34-73-517вих-19, відповідно до якого в задоволенні заявленого клопотання відмовлено, про що винесено відповідну постанову, яка є додатком до даного листа. В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду накладено арешт на тимчасово вилучене майно: автомобіль марки Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію в порядку ст. 170 КПК України. 09.10.2019 року винесено постанову про скасування арешту лише на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Арешт, накладений на транспортний засіб, в рамках розслідування кримінального провадження не скасовувався. У зв`язку з тим, що органом досудового розслідування не встановлено осіб, причетних до вказаного кримінального правопорушення, жодній особі про підозру не повідомлено, 05.08.2019 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Отже, арешт автомобіля марки Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_1 мав бути скасований, одночасно з прийняттям рішення про закриття кримінального провадження, тобто 05.08.2019, а в крайньому випадку 09.10.2019 під час скасування арешту на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 . Таким чином, постанова прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 09.10.2019 про скасування арешту майна винесена поза межами строків досудового розслідування, а саме після закриття 05.08.2019 кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Разом з цим, прокурор, у своїй постанові про скасування арешту майна від 09.10.2019 зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор, одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження, скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Таким чином, у зв`язку з тим, що кримінальне провадження закрито 05.08.2019, ОСОБА_6 , як власник автомобіля, позбавлений можливості у передбачений кримінальним процесуальним кодексом порядок клопотати до слідчого судді про скасування арешту.

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , та прокурор надіслали електронною поштою до апеляційного суду заяви, в яких просили проводити розгляд матеріалів провадження без їх участі, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в письмовому провадженні у відповідності до положень ст. 406 КПК України

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим. його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право під час досудового розслідування на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга повертається зокрема якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Статтею 60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник (ч. 1 ст. 59 КПК України).

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З положень ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи зі змісту ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слідчий суддя зазначених вимог закону на думку колегії суддів дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000434, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - СРДР) 08.08.2018 на підставі рапорту поліцейського роти № 4 батальйону УПП у Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 про те, що під час перевірки автомобіля марки «Ford Scorpio», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , було виявлено ознаки підробки номера кузова вказаного транспортного засобу.

28.04.2020 року адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України звернулась до слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області із скаргою про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження в межах кримінального провадження № 0000434.

При цьому, із документів, поданих до скарги на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження, адвокатом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , не вбачається статус ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, як то заявника чи потерпілого, його представника чи законного представника.

З огляду на викладене слідчий суддя правильно прийшов в даному випадку до висновку про необхідність повернення скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Доводи апеляційної скраги про те, що у зв`язку з тим, що кримінальне провадження закрито 05.08.2019 року, ОСОБА_6 , як власник автомобіля, позбавлений можливості у передбачений кримінальним процесуальним кодексом порядок клопотати до слідчого судді про скасування арешту є слушними. Однак таке позбавлення можливості звернення до суду в порядку кримінального процесуального закону не означає абсолютного позбавлення можливості алсника арештованого майна поновити своє право та не позбавляє можливості звернення з такими вимогами в порядку іншого судочинства, а саме в цивільного. Зазначені обставини були предметом розгляду Верховного Суду та дане питання у повному обсязі вирішено Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року.

Так, згідно зазначеної Постанови із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. З огляду на зазначене будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи) з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна в такому разі із заходу забезпечення кримінальтного провадження перетворюється на неправомірне обмеження права ососби користуватися належним майном.

Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що грунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст.19 КПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинсьва законом не передбачено.

Таким чином власник арештованого майна, накладаного в межах кримінального провадження після закриття такого провадження не позбавлений можливості вирішити питання про скасування такого арешту в порядку цивільного судочинства. При цьому вирішення питання про скасування арешту шляхом звернення зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження з цих підстав особою, яка не має права на таке оскарження, положеннями КПК України не передбачено.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не знайши свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, оскільки не грунтуються на вимогах закону, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді з призначенням нового розгляду скарги, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 представника ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду м.Житомира від 29 квітня 2020 року про повернення скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: