Справа № 1-кп/593/101/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" червня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області
в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани кримінальне провадження, внесене 7 жовтня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, не працюючого, не депутата, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

7 жовтня 2019 року, близько 13 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, водій ОСОБА_4 грубо порушуючи вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, у світлу пору доби керував технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався з пасажиром ОСОБА_5 автомобільною дорогою С200105 сполученням «Бережани - Вербів», між населеними пунктами с.Вербів та с.Лапшин, в напрямку с.Лапшин Бережанського району Тернопільської області.
Під час руху водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пунктів 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 12.1 Правил дорожнього руху України, не ураховував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами та відповідно не відреагував на їх зміну, а саме: на наближення до заокруглення ділянки дороги. Під`їжджаючи до заокруглення ділянки дороги водій ОСОБА_4 , діючи у невідповідності до вимог п.12.1 ПДР України, не урахував дорожню обстановку, не змінив прийоми керування автомобілем.

Унаслідок цього і в порушення вимог пунктів 1.10 (в частині визначення поняття «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»), 12.1 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 , продовжуючи рух на 4 км + 0 м заокругленої ділянки автомобільної дороги С200105 сполученням «Бережани - Вербів», не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, втратив контроль над керуванням автомобіля «ВАЗ 2107», тобто поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та виїхав поза межі автомобільної дороги - ліве узбіччя з подальшим з`їздом на прилеглу земельну ділянку, де зіткнувся з електроопорою.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2107» - ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - струс головного мозку, а із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови відмічені «забійна» рана тім`яної ділянки справа, садно потиличної ділянки справа, садно (в деяких записах - «забійна» рана) на підборідді справа; закритої травми шийного відділу хребта у вигляді перелому поперечного відростку 2-го хребця зліва та перелому тіла 3-го хребця без порушення функції спинного мозку; закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 3-6 лівих ребер та ушкодження м`яких тканин - садна (в деяких записах «забійна» рана) передньої поверхні зліва; закритого перелому верхньої гілки лобкової кістки зліва; неповного розриву уретри (сечовивідного каналу); закриту травму лівого кульшового суглоба у вигляді задньо-верхнього вивиху стегнової кістки; закриту травму живота з гематомою брижі тонкого кишківника і наявністю «геморагічного вмісту в черевній порожнині і порожнині таза, численні садна (кількість їх не значна) лівої гомілки із забиттям м`яких тканин. Вищезазначені тілесні ушкодження належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми діями, що виразились у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, зі всіма доказами по справі погодився, від їх дослідження в судовому засіданні відмовився, суду показав, що вранці 7 жовтня 2019 року він позичив у свого знайомого ОСОБА_6 автомобіль «ВАЗ 2107» із д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки його транспортний засіб був на ремонті, а йому потрібно було поїхати в м. Бережани для вирішення деяких питань. ОСОБА_7 дав йому свій автомобіль, однак попросив його купити йому у Вербові кілька мішків вівса. Разом із ним поїхав його однокласник ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні. Близько 13 години, коли вони купивши зерно вже поверталися з ОСОБА_9 та автомобіль під його керуванням рухався із швидкістю 70-80 км/год. він, будучи дуже неуважним та не врахуваши дорожню обстановку через вибоїну на дорозі не справившись із керуванням вчинив ДТП. Керований ним автомобіль частково виїхав на ліве узбіччя де зіткнувся з електроопорою. Від отриманих травм він втратив свідомість та отямився вже в реанімації. Внаслідок отриманих травм він лежав у лікарні та переніс дві операції. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди його пасажир ОСОБА_5 також отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований. Просив суд при обранні покарання врахувати той факт, що він щиро кається за свої дії, що вчинений ним злочин є злочином із необережності, що він просив вибачення у потерпілого, у добровільному порядку частково фінансував його лікування, що він раніше ні в чому протиправному поміченим не був, що у нього на утриманні є мати похилого віку, яка потребує його догляду, просив врахувати, що він своїми діями сприяв органам досудового слідства у розкритті злочину і встановленні істини по справі, а тому при можливості застосувати до нього міру покарання, не повязану із позбавленням волі. І хоч у своїх поясненнях поряд із визнанням вини обвинувачений не заперечував факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, однак просив суд не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки його матір є гіпертонік і йому часто доводиться навіть серед ночі возити матір з села в м. Бережани для надання їй медичної допомоги.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст. 349 КПК України слід обмежитись дослідженням фактичних обставин справи - допитом обвинуваченого і потерпілого та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Допитаний по справі потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 7 жовтня 2019 року обвинувачений позичив у Гишки автомобіль, бо його транспортний засіб в той час був на ремонті, а вони разом із ОСОБА_4 по справах мали їхати в Бережани. В цей день дощу не було, але було посмурно. Жак управляв автомбілем, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Коли вони вже поверталися із с.Вербів ОСОБА_4 не справився із керуванням у звязку з чим їх автомобіль вїхав в електроопору. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав ряд тілесних ушкоджень, із якими був госпіталізований. Йому внаслідок ДТП були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, однак він не наполягає на обранні обвинуваченому суворої міри покарання такої як позбавлення волі, оскільки обвинувачений вчинив злочин, який є злочином з необережності, він не хотів, щоб так сталося. Крім цього він просив у нього вибачення, а тому він до обвинуваченого претензій не має, просить застосувати до нього мінімальне покарання не повязане із позбавленням волі.
Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним кримінального правопорушення доведена, а його дії органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані вірно, поскільки він порушив правила Дорожнього руху та допустив дорожньо-транспортну пригоду, яка перебуває у прямому причинно-наслідковому звязку із заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, що він вчинив дане кримінальне правопорушення у стані алкогольного спяніння, а також суд приймає до уваги пом`якшуючі вину обставини, а саме: що обвинувачений по місцю проживання характеризується виключно позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, що він раніше ні в чому протиправному поміченим не був, щиро кається за свої дії, має на утриманні стареньку матір, що він у добровільному порядку з власної ініціативи частково відшкодував потерпілому ОСОБА_5 заподіяну ним шкоду та обіцяє найближчим часом повернути кошти також і володільцю пошкодженого ним автомобіля, і з врахуванням усіх пом"якшуючих по справі обставин та думки потерпілого ОСОБА_5 , який просив не ізольовувати обвинуваченого від суспільста та застосувати до нього можливе мінімальне покарання не повязане із позбавленням волі, суд вважає доцільним обрати обвинуваченому міру покарання у межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст. 75 КК України із позбавленням його права керування транспортним засобом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 392- 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

У відповідності із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави за проведення в кримінальному провадженні № 0000227:

- судової автотехнічної експертизи № 4.6-666/19 від 10.11.2019 року, що становить 1256,08 гривень ;

- судової автотехнічної експертизи № 4/6-41/20 від 28.01.2020 року, що становить 1884,12 гривень ;
- судової автотехнічної експертизи № 4/6-40/20 від 29.01.2020 року, що становить 942,06 гривень .
- судової автотоварознавчої експертизи № 6/2-51/20 від 23.03.2020 року, що становить 1570,10 гривень.

Арешт автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що був накладений ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду від 10 жовтня 2019 року, скасувати.

Речові докази по справі автомобіль «ВАЗ 2107», із реєстраційним номером НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 10.08.2007 року зареєстрований на ОСОБА_10 та переданий на зберігання в Бережанський ВП ГУНПУ в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили повернути його володільцю ОСОБА_11 .

Запобіжний захід у виді особистого зобовязання, після набрання вироку законної сили, скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: