Ухвала
Іменем України
12 березня 2020 р.

м. Київ
Справа № 331/54/18
провадження № 51- 4216 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 ,
встановив:
До Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року щодо нього.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2020 року вказана скарга була призначена судді доповідачеві ОСОБА_1 , судді, які входять до складу колегії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
До початку касаційного розгляду провадження за вказаною касаційною скаргою надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_1 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу.
Вивчивши наявні у розпорядженні Суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді ОСОБА_1 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів провадження, вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 у строк покарання строк перебування його під вартою з 18 листопада 2017 року по 21 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без зміни.
Постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 касаційну скаргу прокурора задоволено частково, ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2019 року щодо ОСОБА_4 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
За наслідками нового апеляційного розгляду Запорізький апеляційний суд 20 лютого 2020 року постановив новий вирок, яким вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року в частині призначеного покарання змінено, а в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасовано. ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна.
Таким чином, в своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує рішення, постановлене в межах одного і того ж кримінального провадження, в якому суддя ОСОБА_1 вже брав участь у складі колегії суддів Верховного Суду, як головуючий суддя, та висловлював по суті свою позицію у судовому рішенні. Отже, участь судді ОСОБА_1 у касаційному розгляді касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 може викликати сумнів у його неупередженості.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Враховуючи викладене, з метою уникнення сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_1 та забезпечення безсторонності та об`єктивності, керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України, його заява про самовідвід підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, статтями 80, 81, ч. 3 ст. 82 КПК України , Суд
постановив:
Заявлений суддею ОСОБА_1 самовідвід задовольнити.
Касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2020 року щодо нього направити для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3