ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2097/18 Номер провадження 11-кп/814/460/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участі: прокурора ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000864 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в ДУ « Полтавська установа виконання покарань №23», строком на 60 днів, починаючи з 16 год.00 хв. 12 грудня по 16 год. 00 хв. 09 лютого 2020 року.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов до переконання, доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою необхідне для перешкоджання його спробам переховатись від слідства та суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та запобігти спробам ОСОБА_7 в інший спосіб перешкодити розгляду кримінального провадження є обґрунтованими та доведеними.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, посилаючись на те, що доводи прокурора про необхідність продовжити строк тримання під вартою, є не обгрунтованими, оскільки він має міцні соціальні зв`язки - постійне місце поживання, матір пенсійного віку, співмешканку, яка є інвалідом-дитинства. Вказує, що наміру впливати на потерпілих та свідків немає, з обвинуваченням за ч.2 ст. 186 КК України не згоден.

Заслухавши доповідача, вислухавши доводи обвинуваченого на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів, наданих до апеляційного суду, з 28 вересня 2018 року в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави, перебувають матеріали кримінального № 0000864 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року обвинуваченого ОСОБА_7 оглошено в розшук, провадження у справі зупинено до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року провадження у справі відновлено.

12 грудня 2019 року в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 15 грудня 2019 року згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2019 року, однак, ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати та кримінальне провадження по суті не розглянуте.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , місцевий суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вони не зменшились, ОСОБА_7 й надалі може вчиняти спроби переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі про не доведення існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки слідчого судді щодо доцільності тримання підозрюваного під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2019 року стосовно ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_8 .Рябішин.