У Х В А Л А
іменем України
ун.№759/6463/20
пр.№1-кс/759/2180/20
"21" квітня 2020 р.

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , без участі слідчого, розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 15.01.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

17.04.2020р. до Святошинського районного суду м.Києва звернувся слідчий слідчого відділу Святошинського управління Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000262 від 15.01.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління Головного управління Національної поліції у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000262 від 15.01.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи «інтернет магазин» за посиланням http||t.me|c Kaa Seller за допомогою месенджеру «Telegram» здійснюють збут психотропних та наркотичних речовин в особливо великих розмірах.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

16.04.2020р. під час затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст..208 КПК України за підозрою вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, у останньої було вилучено:

- мобільний телефон марки «Айфон 6», імей: НОМЕР_1 ;

- ноутбук марки «HP» чорного кольору;

- два поліетиленові пакети з пігулками в середині жовтого кольору з маркуванням «ЕАІ»;

- два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору в середині;

- поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору в середині;

- поліетиленовий пакет з грудко подібною речовиною бежевого кольору в середині.

Враховуючи те, що вищезазначені речі будуть використані як докази, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Слідчий у судове засідання не з`явилась, надала заяву якою просила розглянути клопотання без її участі та накласти арешт на майно.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучене майно, в результаті проведеного обшуку, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики знищення чи приховування цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 15.01.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме, мобільний телефон марки «Айфон 6», IMEI НОМЕР_1 , два поліетиленові пакети з пігулками в середині жовтого кольору з маркуванням «ЕАІ», два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого в середині, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною бежевого кольору в середині, поліетиленовий пакет з грудкоподібною речовиною бежевого кольору в середині.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1