ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3104/20 (1-кс/644/493/20) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1059/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 - на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 26.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848 від 26.04.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26 червня 2020 року з забороною залишати цілодобово місце свого фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду.
В апеляційній скарзі прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 60 діб.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив докази, які мають істотне значення для висновків суду та підстави для застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Прокурор вважає , що суд першої інстанції не надав оцінку ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на яких наголошував прокурор, звузивши тим самим обсяг обґрунтувань та доказів, заявлених прокурором. Ризик переховування від органів досудового розслідування підтверджується тим, що ОСОБА_8 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , на посаді розвідника-сапера 2 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу 2 розвідувальної роти, зобов`язаний повернутися до місця розташування військової частини і місцезнаходження військової частини, в якій він проходить військову службу та яка знаходиться в Вінницькій області в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території Донецької та Луганських областях, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду. Крім того може незаконно впливати на потерпілого, свідків, понятих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 розуміючи невідворотність покарання за вчинений злочин, достовірно знаючи повні дані потерпілого, понятих, свідків та місця їх мешкання, з метою уникнути покарання за вчинений злочин може шляхом вмовлянь або погроз впливати на них. Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_8 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі ля нього, будучи військовослужбовцем, користуючись своїми повноваженнями, може здійснити вплив на потерпілого, свідків, понятих. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, як військовослужбовець, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом нанесення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_10 або продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується тим, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 після нанесення тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_10 чинив спротив свідкам, які намагалися його затримати після вчиненого ним злочину. Вважає, що вказане свідчить про неможливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а також вважав недоведеним стороною обвинувачення обставин, які дають підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачений ч. 1 ст.177 КК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. З урахуванням обґрунтованості підозри, а також даних про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність у нього постійного місця проживання, те, що він є військовослужбовцем та за місцем служби характеризується виключно позитивно, до кримінальної відповідальності ніколи не притягувався, є учасником бойових дій, приймав участь у антитерористичній операції на сході країни, нагороджений почесною відзнакою «Учасник бойових дій», а також враховуючи, що суду не надано жодних переконливих доказів на підтвердження існування ризиків того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, які під його тиском можуть давати неправдиві свідчення на його користь, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язку прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду та заборони ОСОБА_8 цілодобово відлучатися без дозволу слідчого, прокурора та суду з місця його постійного проживання, крім випадків пов`язаних з викликом слідчого, прокурора та суду, в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчить про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи. Суворість покарання, яка є суттєвим, проте не єдиним елементом, що має враховуватись під час обрання запобіжного заходу, не може слугувати підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
Посилання на можливість підозрюваного переховуватись, здійснювати вплив на свідків і вчинити інший злочин, не підтверджені належними доказами. Будь-яких відомостей про можливість вчинення підозрюваним вказаних дій, ні слідчим, ні прокурором не надано.
Також судова колегія враховує, що за наявності законних підстав орган досудового розслідування має право звернутись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді