Справа №487/9209/19
Провадження №1-кс/487/192/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.07.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000897,-

ВСТАНОВИВ:
19.12.2019 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.07.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000897, в якій вона просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий її виніс передчасно, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставини справи.

Скаржник до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути скаргу за своєї відсутності, вимоги скарги підтримали.

Слідчий до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 26.09.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000897 внесено відомості про злочин за ознаками ч.3 ст.368 КК України.

10.07.2019 р. слідчим Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні службових осіб УБЗПТЛ ГУНП в Одеській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

До судового засідання матеріали кримінального провадження для огляду надано не було, відтак слідчий суддя позбавлений можливості встановити обсяг слідчих та процесуальний дій, що були вчиненні під час досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про передчасність закриття кримінального провадження №0000897, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.07.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000897 - задовольнити.

Постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_4 від 10.07.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000897 - скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1