ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4303/18
Провадження № 1-кп/210/253/19

"05" грудня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0001057 від 06.07.2018 року, №0001355 від 17.09.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина Російської Федерації, не одруженого, освіта середня - технічна, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 15.09.2003 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 307 ч.2, ст. 309 ч.1, ст. 263 ч.1, ст. 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнився 29.09.2005 року умовно-достроково з не відбутим терміном 1 рік 20 днів;

2) 07.03.2008 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ст. 309 ч.2, ст. 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;

3) 02.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки. 02.06.2014 року звільнений на підставі ст.1 п. «Г» Закону України «Про амністію»;

4) 10.08.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу 850 грн. Штраф сплачено.

5) 11.12.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1рік,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 28.06.2018 року о 12.00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю власниці квартири ОСОБА_6 , а також неуважністю мешканця квартири ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, таємно з комоду викрав золоті прикраси, що належать ОСОБА_6 , а саме: ланцюжок виготовлений з дорогоцінного металу золоту 585 проби, вагою 2,98 г., вартість якого згідно висновку експерта №17/12.1/404 від 25.07.2018 року складає 1792,97 грн., підвіс у вигляді хрестику виготовлений з дорогоцінного металу золоту 585 проби, вагою 1,32 г., вартість якого згідно висновку експерта №17/12.1/404 від 25.07.2018 року складає 794,20 грн., каблучку з дорогоцінним каменем 583 проби, вагою 3,17 г., чистою вагою 2,2 г., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2911 від 30.07.2018 року складає 1362,33 грн., каблучку з дорогоцінним каменем 585 проби, вагою 5,22 г., чистою вагою 4,17 г., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2911 від 30.07.2018 року складає 2582,23 грн., після чого, обернувши викрадене на свою користь, з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись вказаними речами на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду загальна сума якої складає 6531,73 грн.

Вище вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, ОСОБА_4 , 16.09.2018 року, в 14:10 години, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи біля магазину ПАТ «Київстар», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Криворіжсталі, 11-А, де впевнившись в тому, що його ніхто не бачить, реалізуючи злочинний намір, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеду «SternMotion 2.0», який знаходився біля входу в магазин ПАТ «Київстар», вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №417 від 21.09.2018 року становить 7219,20 гривень, який належить ОСОБА_8 після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь, тим самим завдавши ОСОБА_8 , майнового збитку у розмірі 7219,20 гривень.

Вище вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Надав свідчення, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчинених діянь, просив суворо не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в судовому засіданні присутні не були. До початку слухання справа надали до суду заяви, в яких просили розглянути кримінальне провадження без їх участі.

Відповідно до положень ст.325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілих, враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та їх заяви про це.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного щодо обмеження обсягу дослідження доказів у даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.

Згідно з ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Згідно з ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, рецидив злочинів.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря - нарколога з березня 2013 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, сидром залежності (Т. 3а.п. 69), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (Т. 3а.п. 68) раніше судимого (Т. 3а.п. 70, 71), за місцем проживання характеризується задовільно (Т. 3а.п. 72),досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, досудову доповідь, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення про можливість звільнення від відбування покарання із іспитовим строком , суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, шляхом призначення основного покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст.75 КК України.

Покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України (за сукупністю злочинів) має бути призначене за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, 11.12.2018 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

Оскільки, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у вказаному кримінальному провадженні скоєне ОСОБА_4 до ухвалення вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2018 року, тому остаточне покарання йому слід визначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 потерпілою ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов, оскільки злочинними діями обвинуваченого завдано майнову та моральну шкоду, яку потерпіла просить стягнути.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає, виходячи з характеру та об`єму заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.

Визначаючи розмір моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_6 посилається на те, що викрадене майно складалось з драгоцінних виробів, які вона отримала у спадок від найближчих родичів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 є обґрунтованим, та визнано обвинуваченим ОСОБА_4 . Заподіяна позивачеві матеріальна шкода встановлена висновком судово-товарознавчої експертизи та копіями квитанцій, доданими до цивільного позову, згідно з яким сума майнової шкоди становить 8445,36 грн.

Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи те, що потерпіла дійсно зазнала матеріальних та моральних страждань, а обвинувачений визнав в судовому засіданні цивільний позов у повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і вважає можливим її стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. ст. 122, 124-126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2018 року більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_4 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8445 (вісім тисяч чотириста сорок п`ять гривень) 36 (тридцять шість) копійок, та моральну шкоду в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 572,00 (п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Речові докази:

- велосипед «SternMotion 2.0», який переданий на зберігання під схорону розписку власнику ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили, залишити у власності останнього.

Матеріали кримінального провадження №0001057, №0001355, залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4303/18, провадження №1-кп/210/586/18.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1