14.04.2020 Справа №607/5495/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року справа № 607/5495/20

провадження №1кс/607/2531/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області щодо неповернення паспорту для виїзду за кордон і зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000504 від 16.02.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:
Підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 щодо неповернення паспорту для виїзду за кордон, зобов`язання повернути паспорт для виїзду за кордон у кримінальному провадженні №0000504 від 16.02.2019 року, скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області про відмову у задоволенні клопотання про повернення паспорту та поновити строк звернення із скаргою до суду.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 25 вересня 2019 року ним було добровільно надано на зберігання закордонний паспорт НОМЕР_1 від 15.06.2008 року у кримінальному провадженні №0000504 від 16.02.2019 року за ознаками злочину за ч. 1 ст. 129,ч .4 ст. 189 КК України. Даний паспорт надано на час дії запобіжних заходів згідно ухвал слідчих суддів. З 23 грудня 2019 року відносно нього припинена дія будь яких запобіжних заходів. 06 березня 2020 року він звернувся до слідчого з клопотання про повернення паспорту для виїзду за кордон. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 26.03.2020 року йому відмовлено у поверненні паспорту.

Вважає таку бездіяльність слідчого незаконною, оскільки даний паспорт не визнаний речовим доказом. Слідчий, прокурор не звертались до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна- паспорту, і по даний час ухвали суду про арешт не має. Відтак, даний документ підлягає поверненню власнику.

Більше того, законом заборонено вилучення паспорту, крім випадків передбачених законом, які на даний час відсутні.

Посилаючись на наведене, вважає, що даний паспорт повинен бути повернутий йому. Крім того, просить поновить строк звернення до суду із скаргою, оскільки отримав постанову слідчого про відмову у поверненні паспорту лише 26 березня 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів у ній наведених та просив задовольнити.

Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання. Зазначив, що даний паспорт добровільно виданий ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває по даний час. Утримання паспорту для виїзду за кордон забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків.

Підтвердив той факт, що ОСОБА_3 отримав постанову про відмову у поверненні паспорту 26 березня 2020 року.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, у тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено та не заперечується учасниками провадження, що постанову про відмову у поверненні паспорту ОСОБА_3 отримав 26 березня 2020 року та 27 березня 2020 року звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого.

Доказів протилежного судом не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником не пропущено строк для подання скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000504 від 16 лютого 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 129, ч.4 ст. 189 КК України.

ОСОБА_3 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129, ч.4 ст. 189 КК України.

25 квітня 2019 року ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у добровільному порядку передав слідчому СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 належний йому закордонний паспорт НОМЕР_1 від 15.06.2016 року, що підтверджується його письмовою заявою від 25.04.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду 26 вересня 2019 року, відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,з визначенням застави в розмірі 960 500 гривень із покладенням обов`язків,передбачених ст.194КПК України, зокрема:з `являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон; утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні. Встановлено дату закінчення дії ухвали -10 год. 45 хв. 22 листопада 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільскього міськрайонного суду від 21 листопада 2019 року у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 відмовлено. Застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_3 такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю. Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 23 грудня 2019 року.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчився 23 грудня 2019 року та по даний час будь які запобіжні заходи щодо ОСОБА_3 не продовжувались та не застосовувались.

06 березня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про повернення йому паспорту для виїзду за кордон.

По даний час такий паспорт останньому не повернутий та постановою слідчого від 09 березня 2020 року відмолено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у поверненні паспорту.

Як вбачається із змісту постанови, слідчий посилається на наявність підозри, проведення слідчих дій та неконкретність клопотання.

У відповідності до ч. 7ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію.

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдовувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами до п.22 Постанови Верховної ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» в особи, взятої під варту або засудженої до позбавлення волі, паспорт вилучається органами дізнання, попереднього слідства або судом. При звільненні з-під варти чи від відбування покарання паспорт повертається його власников

Відповідно до ч. 1ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час остання ухвала слідчого судді, якого був покладений на ОСОБА_3 обов`язок здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон припинила свою дію.

Відтак, слідчий суддя вважає, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 на теперішній час не обмежений будь-якими процесуальними обов`язками, зокрема й обов`язком здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Доводи слідчого щодо добровільної здачі такого документа самим ОСОБА_3 , проведення слідчих дій, не заслуговують на увагу, оскільки паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документами що посвідчують особу і не є документом у розумінні ст. 99 КПК України, оскільки не містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №000504 від 16 лютого 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 129, ч.4 ст. 189 КК України.

Таким чином, законодавець визначив підстави повернення власнику документів, що підтверджують особу.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Приписами ч.1 ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_3 в частині відсутності на теперішній час правових підстав для утримання органом досудового розслідування паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який був переданий на виконання рішення слідчого судді в частині виконання обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України.

Стороною обвинувачення не надано та в судовому засідання не встановлено наявність будь -яких ухвал слідчих суддів про застосування до ОСОБА_3 на даний час запобіжних заходів.

Більше того, сторона обвинувачення не заперечила ту обставину, що на даний час такі заходи відносно ОСОБА_3 відсутні.

Дана постанова слідчого не містить обґрунтувань причин відмови у поверненні паспорту, а також у ній не зазначені обґрунтовані підстави щодо необхідності подальшого утримання такого документа.

Сам по собі факт добровільної видачі ОСОБА_3 працівникам поліції паспорту для виїзду за кордон, првоедення слідчих дій не є підставою для його утримання .

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, приймаючи до уваги те, що стороною обвинувачення не надано документів, які б вказували на правомірне утримання, зазначеного в скарзі майна, та такі документи відсутні в матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, а паспорт для виїзду за кордон виданий на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 15.06.2016 року підлягає поверненню його власнику.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про відмову у поверненні паспорту, оскільки остання в силу вимог ст. 303 КПК оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області щодо неповернення паспорту для виїзду за кордон і зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0000504 від 16.02.2019 року задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_3 паспорт для виїзду за кордон виданий на його ім`я серії НОМЕР_1 від 15.06.2016 року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали направити в СУ ГУНП в Тернопільській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1