Справа № 303/1778/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/291/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2020 року задоволено погоджене прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурор) клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 27 червня 2020 року включно.
Підозрюваному ОСОБА_6 визначено заставу - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 грн..
У разі внесення ОСОБА_6 застави, на нього покладено на строк два місяці до 29 червня 2020 року наступні обов`язки : прибувати до старшого слідчого СВ Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 із встановленою слідчим періодичністю; не відлучатися з м. Мукачево та Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання убачається, що 28 квітня 2020 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 01.04.2020 приблизно о 15:00 годині ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Набережна (Щорса) у с. Великі Лучки Мукачівського району, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими слідством особами, маючи при собі невстановлену органом досудовим розслідуванням зброю та дерев`яні палки, перебуваючи у змові між собою, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яке виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих в суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, безпричинно, з особливою зухвалістю, маючи в руках невстановлену досудовим розслідуванням зброю підійшли до дворогосподарства АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел 01.04.2020 приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись по вул. Набережна (Щорса), за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими невстановленими слідством особами, попередньо розподіливши між собою ролі, при цьому, демонструючи предмети схожі на зброю та деревяні палки, затіяли сварку з ОСОБА_15 . Під час сварки ОСОБА_9 здійснив не менше трьох пострілів у сторону потерпілого ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_17 із предмета схожого на пістолет у присутності сторонніх осіб, які в той момент знаходились на вулиці Набережна (Щорса). У цей момент ОСОБА_10 , демонструючи невстановлену зброю направляв її в сторону потерпілих, а ОСОБА_6 також здійснив серію пострілів із невстановленої зброї в сторону осіб ромської народності, а також ОСОБА_12 здійснив серію пострілів із невстановленої зброї в сторону осіб ромської народності, та ОСОБА_13 здійснив серію пострілів із невстановленої зброї вгору в присутності осіб ромської народності, а також ОСОБА_11 здійснив серію пострілів із невстановленої зброї в сторону осіб ромської народності, після чого за допомогою палиці, яку мав при собі ОСОБА_6 наносив удари стороннім особам ромської народності, які перебували поряд із потерпілими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які в той момент знаходились по вул. Набережна (Щорса) у с. В. Лучки Мукачівського району. У результаті хуліганських дій потерпілому ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани правого передпліччя, а потерпілому ОСОБА_17 - тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани правого плеча, забій лівого колінного суглобу. Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї та дерев`яних палок, спеціально заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, що вчинене діяння відноситься до тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обумовлюється наявністю ризиків здійснення підозрюваним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків злочину з метою примушування їх відмовитися від показань, які викривають підозрюваного, що під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може: і надалі переховуватись від органу досудового слідства та суду, зокрема, вказаний ризик підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до тяжких злочинів, санкція статті Кримінального кодексу, що йому інкримінується, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років і, розуміючи усю тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його судом винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваному відомо місце їх проживання, а саме у селі В. Лучки, Мукачівського району, тому наявний ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, особисто, чи шляхом використання інших осіб може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, а враховуючи місце вчинення злочину, яке є місцем проживання інших підозрюваних та свідків та їх родичів, з якими ОСОБА_6 особисто знайомий, тому цей ризик є очевидним; знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання, ОСОБА_6 може чинити на свідків психологічний або фізичний вплив щодо зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показань, мотивуючи тим, що дані покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні кримінального провадження. Окрім того, наявний ризик того, що ОСОБА_6 вчинить інше кримінальне правопорушення. Наведене підтверджується тим, що підозрюваний може повторно прибути на місце вчинення злочину (до ромського поселення села В. Лучки), де продовжити скоювати злочини як щодо потерпілих, так і свідків у кримінальному провадженні. Вищенаведене характеризує підозрюваного ОСОБА_6 , негативно, як суспільно-небезпечну особу, схильну продовжувати злочинну діяльність. Враховуючи вищевикладене орган досудового слідства не в змозі запобігти вищенаведеним ризикам при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 , більш м`яких запобіжних заходів.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та наявність декількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюється у вчиненні умисного злочину з хуліганських спонукань, що вказує на його нестійкі моральні переконання, а тому існують ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших підозрюваних, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий судді дійшов висновку про те, що щодо підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, також у судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи обставини кримінального провадження, фінансову можливість підозрюваного, який ніде не працює, зі слів захисника підробляє таксистом, слідчий суддя визначив підозрюваному ОСОБА_6 , відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 182 КПК України заставу двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42 040,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважав за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Щодо обґрунтованості підозри та протоколів допиту свідків вказує на те, що первині допити свідків від 01.04.2020 свідчать про те, що свідки в показах не зазначають особу ОСОБА_6 , не вказують та не описують підозрюваного. Зазначає, що стороною захисту подане клопотання про приєднання до матеріалів покази свідків, однак суд не надав їм оцінку, також було заявлено клопотання про допит свідків, однак у задоволенні клопотання слідчим суддею відмовлено. Стверджує, що жодного доказу, що міг би довести обставини, за яких підозрюваний вчинив злочин ні слідчим ні прокурором не надано, та відповідно слідчим суддею не досліджувались. Зазначає, що ОСОБА_6 22.04.2020 підозру оголошено без участі захисника. Вказує і на те, що ОСОБА_6 є молодим за віком, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, працює неофіційно таксистом, отримує регулярний дохід, проживає з цивільною дружиною та виховує її неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відмовити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання розглядалось за участі як підозрюваного ОСОБА_6 , так і його захисника адвокатки ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею передбачених ст. 193 КПК України вимог, у тому числі, дотримання права особи на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України кримінального правопорушення (злочину). Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події, відповідно до якого 01.04.2020 при огляді землі по вул. Набережній у с. В. Лучки Мукачівського району виявлено та вилучено гільзи від вогнепальної зброї, дерев`яні палиці, фрагменти бруківки та одяг із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров; протоколом огляду місця події, відповідно до якого 01.04.2020 в приміщенні НКП «Мукачівська ЦРЛ» вилучено кулю, яку перед тим черговим лікарем-хірургом під час операції вилучено з руки потерпілого ОСОБА_16 ; показаннями потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 про те, що 01.04.2020 ОСОБА_9 за змовою із особами з числа мешканців м. Мукачево, які є русинської народності, вчинили відносно них хуліганські дії із застосуванням вогнепальної зброї, спричинивши вогнепальні поранення; показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про те, що можуть впізнати осіб із числа русинської народності та не є мешканцями ромського поселення, які були разом із ОСОБА_9 та вчиняли хуліганські дії 01.04.2020 приблизно о 15 год. 30 хв. у с. В. Лучки Мукачівського району по вул. Набережній, здійснюючи постріли з невстановленої вогнепальної зброї у бік осіб ромської народності, а також тримали при собі дерев`яні палиці; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 впізнали ОСОБА_6 , який здійснював постріли із невстановленої зброї у бік осіб ромської народності 01.04.2020 приблизно о 15 год. 30 хв. у с. В. Лучки по вул. Набережній; показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які після проведення з ними впізнання особи за фотознімками, у ході додаткових допитів у якості свідків, детально описали по яких ознаках впізнали ОСОБА_6 та які саме дії він вчиняв 01.04.2020 відносно осіб ромської народності у с. В. Лучки.
Апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази, на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.
Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що первині допити свідків від 01.04.2020 свідчать про те, що свідки в показах не зазначають особу ОСОБА_6 , не вказують та не описують підозрюваного, як особу причетну до скоєння злочинних дій, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновку про обґрунтованість підозри.
Як такі, що не впливають на висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в учиненні інкримінованого йому злочину, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що стороною захисту подане клопотання про приєднання до матеріалів показань свідків, однак суд не надав їм оцінку, також було заявлено клопотання про допит свідків, однак у задоволенні клопотання відмовлено, а також про те, що ОСОБА_6 22.04.2020 оголошено підозру без участі захисника.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що жодного доказу, який міг би довести обставини, за яких підозрюваний вчинив злочин, ні слідчим, ні прокурором не надано, та відповідно такі слідчим суддею не досліджувались, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Колегія суддів також обґрунтованим вважає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших підозрюваних, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Указаний висновок ґрунтується на наданих слідчому судді доказах та узгоджується з вимогами закону, апеляційним судом визнається доведеним та належним чином умотивованим. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею належним чином враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, офіційно ніде не працює. Також апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, та не отримано відомостей щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України, - не надано таких доказів і під час розгляду апеляційної скарги.
З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, колегія суддів доведеними слідчим та прокурором вважає й доводи клопотання та, відповідно, і висновок слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та будуть недостатніми для запобігання вказаних ризиків. При цьому, погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів, окрім наведеного вище, враховує і характер та конкретні обставини вчинення злочину.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 є молодий за віком, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, працює неофіційно таксистом, отримує регулярний дохід, проживає з цивільною дружиною та виховує її неповнолітню доньку, за місцем проживання характеризується позитивно, - апеляційний суд відхиляє як такі, що будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , які характеризують його виключно з позитивної сторони, у порівнянні з тяжкістю злочину та покаранням, яке передбачено за його вчинення, а також фактичними обставинами, характером та способом його вчинення, не свідчать про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть достатніми для запобігання встановленим ризикам.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою визначено відповідно до вимог ст. 197 КПК України.
Крім того, постановляючи ухвалу про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. ст. 182, 183 КПК України обґрунтовано визначив йому розмір застави, який узгоджується з вимогами вказаних норм процесуального права (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень) і який, на переконання апеляційного суду, у разі його внесення буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування тверджень про незаконність судового рішення в апеляційній скарзі не вказується і на такі сторона захисту не посилалася в ході її розгляду.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду стороною захисту не вказувалось.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подала захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 квітня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 296 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що становить 42040 грн. залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: