Справа № 301/480/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава кримінальне провадження, що внесене 08 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге, Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, громадянина України, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

08 січня 2020 року близько 04 години 20 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в коридорі диско-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на грунті неприязних відносин, які виникли в ході суперечки, з метою нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи в руках пластикову пляшку ємкістю 1,5 л з паливно-мастильною рідиною, яку заздалегідь придбав 08 січня 2020 року близько 04.00 години на АЗС, що в с. Довге, по вул. Перемоги, №206, Іршавського району, підійшов до громадянина Республіки Латвії ОСОБА_9 та облив його даною рідиною, після чого підпалив його. Внаслідок дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_10 заподіяно: легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, у вигляді рани шкірних покровів правого ліктьового суглобу та опіку дихальних шляхів І ступеню, а також тяжкі, небезпечні для життя в момент заподіяння тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків 55(5)% шкіри ІІ а,б ступеня обличчя, шиї, грудної клітки, живота та обох верхніх кінцівок.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 08.01.2020 року відпочивав з друзями в диско-барі «Трофей» с. Довге, де вживав спиртне. Під час перебування на дискотеці, між ним та родичом потерпілого виник конфлікт, в який втрутився і сам потерпілий. Між ними виникла сварка та бійка, яка, у зв`язку із втручанням присутніх, через незначний час була припинена. Однак, відчуваючи образу на потерпілого та бажаючи його провчити та налякати, обвинувачений поїхав на автозаправну станцію, де придбав у пластмасову пляшку з-під мінеральної води бензин, який привіз в диско-бар. Зайшовши у приміщення бару, біля вхідних дверей він відкрутив кришку пляшки і направився до потерпілого, щоб облити його бензином. Підійшовши до потерпілого, який стояв в коридорі, він вилив на нього вміст пляшки бензин, а коли потерпілий почав від нього відбиватися, підпалив потерпілого запальничкою, яку мав при собі. У вчиненому розкаявся, заподіяну матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, просив вибачення у потерпілого, обіцяв більше не порушувати закон, просив суворо його не карати і не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що у ніч на 08.01.2020 року разом із родичом та його друзями відпочивав в диско-барі «Трофей» с. Довге, де вживав спиртне. Через деякий час, він втрутився в суперечку, що виникла між його родичом та обвинуваченим. В ході суперечки виникла також бійка, яка була припинена. Він вважав конфлікт вичерпаним, тому продовжував далі розважатися та не звертав уваги на обвинуваченого. Вже під ранок, до нього підійшов ОСОБА_12 і потерпілий побачив полум`я та відчув, що він загорівся. Присутні почали його гасити та надавати допомогу, після чого він був доставлений в лікарню. Просив обвинуваченого суворо не карати і не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки матеріальну шкоду йому відшкодовано, він вибачив обвинуваченого.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілого, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, а саме:протокол огляду місця події від 08.01.2020 року, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №17 від 08.01.2020 року, висновок експерта №7/6 від 21.01.2020 року за результатом проведеної експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, висновок судово-психіатричного експерта №08 від 16.01.2020 року, висновок судово-медичного експерта №08 від 14.02.2020 року, протоколи проведення слідчого експерименту від 17.02.2020 року та від 27.02.2020 року, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість злочину, особу винного, а саме: ОСОБА_3 вину визнав, у вчиненому покаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у нарколога не перебуває, добровільно відшкодував потерпілому шкоду, тому потерпілий претензій до нього не має і просив суворо обвинуваченого не карати та не позбавляти його волі. Однак, хоча, відповідно до ст. 89 КК України, ОСОБА_12 вважається особою, що не має судимості, раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення хуліганських дій, відбував покарання з випробуванням та через короткий проміжок часу після звільнення від відбування покарання, знову вчинив тяжкий злочин, тобто відповідних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став.

Враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ст. 121 ч.1 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід рахувати з 08.01.2020 року з дня його затримання (а.с.58-61), зарахувавши обвинуваченому на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ухвали слідчого судді Іршавського районного суду від 09.01.2020 року, ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 березня 2020 року включно (а.с. 62-64).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає залишити попередній тримання під вартою та продовжити такий до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 04 травня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 122 ч.2 та 124 ч.2 КПК України, суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп. за проведення експертиз матеріалів, речовин та виробів (а.с.69-71).
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по справі:

- обгорілі частини елементів одягу; зім`яту пляшку голубого кольору; змив із слідів кіптяви, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити (а.с. 65-66, 80-81, 82, 83).

Керуючись ст. ст. 368-370, 374 КПК України,

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з 08 січня 2020 року з дня його затримання, зарахувавши обвинуваченому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 04 травня 2020 року.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп. за проведення експертиз.
Речові докази по справі:

- обгорілі частини елементів одягу; зім`яту пляшку голубого кольору, виготовлену з пластику ємкістю 1,5 л; змив із слідів кіптяви, що передані на зберігання до кімнати речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку, до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Захисник, потерпілий, представник потерпілого мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча : ОСОБА_1