Справа № 474/1138/19
Провадження № 1-кс/474/39/20
УХВАЛА
Іменем України

14.02.20року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.01.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -
встановив:

10.02.2020р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.01.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом внесення ОСОБА_6 недостовірної інформації до офіційних документів.
В своїй скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вищевказану постанову вказуючи на те, що остання, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить належної мотивації та в ній не зазначено підстав для відмови у визнанні потерпілим, передбачених ч. 5 ст. 55 КПК України. Постанова не містить посилання на встановленні під час досудового розслідування обставини чи матеріали, які б давали підстави прийти до висновку про відсутність матеріальної чи моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомила. Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

В свою чергу в судове засідання з`явилася слідчий ОСОБА_4 , яка в ходить в групу слідчих по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000009 від 11.03.2019р., яка заперечила проти вимог скарги, вказуючи на безпідставність та необґрунтованість останньої. На запитання головуючого слідча пояснила, що у кримінальному провадженні не проводилися слідчі дії щодо встановлення наявності чи відсутності шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.03.2019р. до ЄРДР внесено відомості за № 0000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом внесення директором школи ОСОБА_6 недостовірної інформації до офіційних документів.

В заяві від 21.03.2019р. про кримінальне правопорушення, яка тією ж датою зареєстрована в журналі обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 479, ОСОБА_3 , зокрема зазначив, що своїми неправомірними діями директор школи нанесла йому майнової та моральної шкоди, яка полягає: у душевних стражданнях та глибоких почуттях несправедливості, яких він зазнав у зв`язку з безкарним, цинічним та свідомим внесенням директором школи брехливої інформації до офіційних документів щодо обставин нещасного випадку на уроці фізичної культури.

29.01.2020р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого з заявою щодо залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

30.01.2020р. слідчий СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_5 винесла постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 , мотивуючи останню тим, що на час винесення постанови в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
В ракурсі вищевикладеного слід наголосити на тому, що з матеріалів кримінального провадження №0000009 вбачається, що слідчими не проводилися жодні слідчі дії спрямовані на встановлення наявності чи відсутності шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Частинами 1, 2 та 3 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З комплексного аналізу КПК України вбачається певний алгоритм проведення досудового розслідування, порядок та послідовність вчинення процесуальних дій, з метою з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, в тому числі щодо обов`язку доказування обставин щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та вирішення питання про необхідність залучення до кримінального провадження потерпілих.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Однак, як вбачається з вищезазначеного, постанова про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить належної мотивації з посиланням на обставини встановлені під час досудового розслідування та докази, якими ці обставини підтверджуються, зокрема щодо встановлення наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральної чи матеріальної шкоди не заподіяно, а відтак скарга підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.01.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.01.2020р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 11.03.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1