УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2020 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

Заявник звернулася до суду в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою, в якій просила скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 від 29.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000318 від 07.09.2019 року з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 286 КК України. Дану скаргу мотивовано тим, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена передчасно, а саме досудове розслідування слідчим проведено поверхнево, однобічно та неповно. Заявник відзначає, що слідчим в своїй постанові надано неправильну оцінку показів свідків. Під час досудового розслідування, а саме 18.10.2019 року, заявник звернулась до слідчого зі своїм клопотанням від 16.10.2019 року про проведення слідчих дій в рамках даного кримінального провадження, зокрема проведення допитів свідків, а також додатковий огляд місця події. Дане клопотання розглянуто слідчим лише після нагадування заявника 28.11.2019 року з винесенням постанови про його часткове задоволення. Так як заявник була незгодна з частиною рішення слідчого щодо відмови в задоволенні частини її клопотання, то 02.12.2019 року подала до суду відповідну скаргу. Проте провадження за даною скаргою було закрите 11.12.2019 року, так як протягом судового розгляду стало відомо про прийняття слідчим 29.11.2019 року постанови про закриття кримінального провадження № 0000318. Протягом досудового розслідування слідчим не долучено до матеріалів кримінального провадження висновку щодо результатів медичного огляду водія на стан сп`яніння. Крім того, заявник вважає необґрунтованим наведений слідчим в оскаржуваній постанові висновок про встановлення обставин ДТП на підставі фототаблиці з місця пригоди, так як фотографування під час огляду місця ДТП 07.09.2019 року не відбувалось. Також заявник зазначає, що оскаржувана постанова обґрунтована висновком експерта комплексної інженерно-технічної та фототехнічної експертизи, який містить в собі використання неправильних даних та розрахунків із помиками, зокрема щодо часу з моменту зміни пішоходом темпу руху до наїзду, фактичного віддалення автомобіля, а також величини відстані необхідної для зупинки автомобіля.
В судовому засіданні заявник адвокат ОСОБА_3 підтримала подану скаргу та просила задовольнити з викладених в ній підстав.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої заявником скарги посилаючись на її необґрунтованість.
Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги і кримінального провадження № 0000318 вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати та інш.
Оскаржуваною постановою від 29.11.2019 року кримінальне провадження № 0000318 від 07.09.2019 року було закрито на підставі пункту 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Однак, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000318, надані слідчому судді для розгляду скарги, слідчий суддя встановив, що при виконанні комплексної інженерно-технічної та фототехнічної експертизи експерти керувалися вихідним даним визначеними слідчим у своїй постанові про призначення даної експертизи, зокрема про те, що на момент настання наїзду на пішохода в салоні автомобіля знаходився лише один водій, а в багажному відділенні вантаж вагою близько 250 кг. При цьому, дані відомості взяті слідчим із показів наданих водієм ОСОБА_6 , в якості свідка (а.с.103-104). Проте, згідно даних протоколу огляду місця ДТП від 07.09.2019 року, складеного за участю понятих, завантаження транспортного засобу на момент огляду (пасажири, вантаж) становило тільки один водій (а.с.11). Таким чином для проведення згаданої експертизи, зокрема при визначенні швидкості руху, використано відомості про завантаження транспортного засобу, які є суперечливими та неперевіреними в ході досудового розслідування.
Також слідчим у своїй постанові про призначення вище вказаної експертизи зазначено суперечливі дані про наїзд без гальмування та застосування гальмування. Внаслідок зазначеного та відповідно до змісту висновку експертизи експерти досліджуючи питання № 1 використовували дані про наїзд на пішохода без гальмування (а.с.139), а досліджуючи питання № 3 використовували дані як наявність слідів гальмування автомобіля виявленні слідчим в ході огляду місця пригоди (а.с.142-143) так і дані щодо настання наїзду без гальмування. Зазначене викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності згаданих висновків експертів. При цьому, згідно даних протоколу огляду місця ДТП від 07.09.2019 року (а.с.11) та схеми ДТП (а.с.16), на місці пригоди було зафіксовано слід гальмування. Експертами було визначено час з моменту зміни темпу руху пішохода (з ходьби на біг) до наїзду автомобілем показник 1,5 с (а.с.142), але перевірка розрахунку у наведеній формулі вказує, що даний показник становить 1,56 с, а із заокругленням до десятих становить 1,6 с. В подальшому експертами показник 1,5 с був використаний у формулі для розрахунку фактичного віддалення автомобіля (а.с.144) внаслідок чого отримано відстані 23,6 … 25,5 м, в той час як у випадку використання показника 1,6 с надає відстані 25,3 … 27,3 м.
Експертами у формулі для розрахунку величини відстані необхідної для зупинки автомобіля (а.с.144) використано значення 0,3, але при цьому не зазначено чим є даний показник, що також викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності згаданого висновку експертів.
Під час досудового розслідування слідчим не було здобуто переконливих доказів, коли саме виник момент небезпеки для руху водія, оскільки згідно показів свідків ОСОБА_7 (а.с.76-77), останній чув спочатку сигнал автомобіля, а потім звук гальмування, а свідок ОСОБА_8 (а.с.78-79) чув звук сигналу та гальмування. Водій ОСОБА_6 , в своїх показах в якості свідка (а.с.103-104) взагалі не згадує подання ним сигналу, а лише про екстрене гальмування з відворотом керма. Під час допиту свідок ОСОБА_9 (а.с.129-130) дав покази, що чув звуковий сигнал автомобіля безпосередньо перед наїздом, а про гальмування не згадує взагалі. Проте в матеріалах провадження наявна копія протоколу опитування адвокатом особи за її згодою (а.с.106-107), в якому наявні пояснення ОСОБА_9 про те, що автомобіль почав гальмувати після удару, а до наїзду на пішохода автомобіль не гальмував екстрено, а звуковий сигнал автомобіля був перед наїздом. Згадане вище вказує на неповноту проведеного слідчим допиту як свідків ОСОБА_9 так і свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_6 .
Крім того, слідчий суддя звертає увагу слідчого на ту обставину, що згідно змісту клопотання про проведення експертизи від 09.09.2019 року (а.с.55) та копії ухвали слідчого судді від 11.09.2019 року (а.с.56) слідчим на вирішення експерту, під час проведення медико-криміналістичної експертизи, було поставлене питання щодо взаємного розташування пішохода та автомобіля в момент первісного контактування. Згідно висновку експерта № 93-МК (а.с.60) встановлення взаїморозташування потерпілого та автомобіля відноситься до компетенції судово-медичної експертизи трупа (потерпілого). Однак, згідно змісту клопотання про проведення експертизи від 09.09.2019 року (а.с.44) та копії ухвали слідчого судді від 09.09.2019 року (а.с.45) слідчим на вирішення експерту, під час проведення судово-медичної експертизи трупа, не було поставлене питання щодо взаємного розташування пішохода та автомобіля в момент первісного контактування. В подальшому у кримінальному провадженні не призначалось додаткової судово-медичної експертизи трупа з метою вирішення питання про взаємне розташування пішохода та автомобіля в момент первісного контактування. Водночас із цим, при призначенні комплексної інженерно-технічної та фототехнічної експертизи (а.с.132-134), слідчий зазначив вихідні дані для її проведення, зокрема проте, що автомобіль первинно контактував з пішоходом передньою правою частиною в області фари. У зв`язку з чим експерт при наданні висновку від 22.11.2019 року № 353-АТ (а.с.137-145) керувався саме наведеними даними, які в свою чергу не були встановленні в ході проведення судово-медичної експертизи трупа.
При проведенні експертизи було використано відеозаписи з місця ДТП, на двох дисках, але дані відео зафіксували обмежену частину місця пригоди, а протягом досудового розслідування не було проведено відтворення умов події за участі свідка ОСОБА_9 з метою визначення моменту виникнення перешкоди для водія.
Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова прийнята слідчим передчасно без всебічного і повного дослідження усіх обставин кримінального провадження встановлених під час досудового розслідування та надання ним належної правової оцінки, тому постанова підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 303-307 КПК України,

Ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 від 29.11.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000318.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1