Справа №577/211/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/443/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 17 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 7 червня 2017 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 297 ч. 3 КК України до 4 років обмеження волі;

2) 3 листопада 2017 року Лебединським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2; ст. 185 ч. 3; ст. 70 ч. 1; ст. 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 18 липня 2019 року, згідно ст. 82 КК України замінено покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання 1 рік 07 місяців 15 днів обмеження волі,

про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 3 листопада 2017 року, ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3; 70 ч. 1; 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 18 липня 2019 року, ОСОБА_7 , згідно ст. 82 КК України, замінено покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 7 місяців 15 днів обмеження волі. Відбувати покарання ОСОБА_7 був направлений до Державної установи «Конотопський виправний центр № 130».

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 14 серпня 2019 року, ОСОБА_7 , згідно ст. 72 КК України, ОСОБА_7 зарахований час попереднього ув`язнення у строк покарання з 26 липня 2019 року по 5 серпня 2019 року.

3 січня 2020 року начальник державної установи «Конотопський виправний центр (№ 130)» та голова спостережної комісії при виконавчому комітеті Конотопської міської ради Сумської області звернулися до суду з поданням про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, яке обґрунтоване тим, засуджений ОСОБА_7 станом на 3 січня 2020 року відбув 2/3 строку покарання, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, приймає активну участь у суспільному житті виправного центру, до праці ставиться сумлінно, чим довів своє виправлення.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 17 лютого 2020 року, було звільнено засудженого ОСОБА_7 умовно достроково від відбування покарання, призначеного за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 3 листопада 2017 року, на не відбутий строк 1 рік 6 днів.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно достроковому звільненню від відбування покарання.

На ухвалу суду надійшла апеляційна скарга від прокурора у кримінальному провадженні в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали, якою відмовити в умовно достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальнику відповідальність.

Прокурор зазначає, що під час розгляду клопотання про умовно дострокове звільнення засудженої особи від відбування покарання після заміни покарання, призначеного за вироком, більш м`яким покаранням, повинен обраховуватися строк відбутого покарання.

Вказує прокурор і про те, що суд, ухвалюючи рішення повинен був враховувати вимоги ст. 154 ч. 8 КВК України, згідно якої у випадках заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, особи, направлені у місця позбавлення або обмеження волі, у випадках передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно дострокового звільнення від відбування покарання не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження або позбавлення волі.

Прокурор вказує, що з часу заміни засудженому ОСОБА_7 не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням 1 рік строку для повторного зверення не минув, а тому, на думку прокурора, відповідно до ст. 154 ч. 8 КВК України, подання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, є передчасним.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду, доводи прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 про заперечення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Ухвалюючи рішення про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі чи позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей кримінального покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, які полягають у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильному додержанні загальноприйнятих норм і правил поведінки, активній участі у суспільному житті і сумлінному виконанню громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищенні свого загальноосвітнього рівня, сумлінному ставлення до навчання, гарній поведінці в побуті, прагненні своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, постійній свідомій участі засудженого у суспільно корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, внесенні раціоналізаторських пропозицій, сумлінному виконанні трудових обов`язків і дорученої роботи, якості її виконання, прагненні до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбанні спеціальності або підвищенні ділової кваліфікації, відсутності трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, суворому додержанні правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Державній установі «Конотопський виправний центр № 30». Станом на 3 січня 2020 року ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 7 вересня 2019 року. З 5 квітня 2018 року відбував покрання в державній установі «Сумська виправна колонія № 116» де характеризувався позитивно, мав три заохочення, стягнень не мав. З 5 серпня 2019 року відбуває покарання в державній установі «Конотопський виправний центр», де за місцем відбування покарання характеризується позитивно, має одне заохочення, приймає активну участь у суспільному житті виправного центру, працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, до заходів, що сприяють становленню засудженого на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно корисної діяльності, відноситься з ініціативою, підтримує доброзичливі зв`язки з близькими шляхом телефонних розмов та передач. Вину у вчиненому злочину визнає, міру покарання вважає справедливою.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що поведінка ОСОБА_7 та його ставлення до праці протягом всього періоду відбування покарання були сумлінними, а тому він заслуговує на застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 станом на час постановлення ухвали судом першої інстанції не відбув 2/3 покарання у виді обмеження волі, після застосування до нього ст. 82 КК, то вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вимогам закону.

Зокрема, особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Відповідно до ст. 82 ч. 1 КК більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно вимог ст. 82 ч. 5 КК до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 цього Кодексу.

Статтею 81 ч. 3 п. 2 КК передбачено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

А тому, виходячи із системного аналізу законодавства України, колегія суддів вважає, що у випадку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, строк, передбачений ст. 81 ч. 3 п. 2 КК, повинен рахуватися саме з моменту початку строку відбування покарання, призначеного за вироком суду, а не після заміни покарання в порядку виконання вироку, оскільки на законодавчому рівні іншого порядку обрахунку строку, після відбуття якого можуть бути застосовані положення ст. 81 ч. 1 КК, не передбачено.

ОСОБА_7 будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, починаючи з 5 вересня 2017 року відбув 2/3 призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі, частково відбуваючи його у виправних колоніях (позбавлення волі) та частково у виправному центрі (обмеження волі), а тому він підпадає під дію положень ст. 81 КК.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що з часу ухвалення рішення про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким не минув 1 рік необхідний для умовно дострокового звільнення від відбуття покарання.

Відповідно до вимог ст. 154 ч. 8 КВК, застосування до засудженого умовно дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу можливе при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка була звільнена від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким; 2) особа була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом. При цьому, такі особи, згідно вимог даної статті, можуть бути знов представлені до умовно дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через 1 рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не звільнявся, і відомості про наявність рішення суду щодо його направлення в місця обмеження волі в матеріалах справи відсутні. В той же час, ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не являється судовим рішенням про направлення у місця обмеження волі, а тому факт заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не спричиняє настання правових наслідків за яких неможливо застосування до ОСОБА_7 умовно достроково звільнення раніше строку, визначеного ст. 154 ч. 8 КВК України.

За наведених підстав, знаходячи ухвалу суду законною, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав, і для задоволення апеляційних вимог прокурора.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 17 лютого 2020 року, якою засудженого за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 3 листопада 2017 року, за ст. 185 ч. 2; ст. 185 ч. 3; ст. 70 ч. 1; ст. 71 ч. 1 КК України ОСОБА_7 умовно достроково звільнено від відбування покарання на не відбуту частину покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 днів, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4