Справа № 635/412/20
Провадження № 1-кс/635/148/2020
У Х В А Л А

24 січня 2020 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 18.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна, -

встановив:

23 січня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 18.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна, в якому прокурор просить арешт на предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, з металевим стволом та текстиловою рукояткою, оскільки вказаний предмет може мати суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як зазначено в клопотанні прокурор, 18.01.2020 до чергової частини Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка приїхала до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забрати особисті речі її матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає разом з співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на передодні спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , в зв`язку з чим ОСОБА_5 була змушена виїхати з квартири до доньки ОСОБА_4 . Під час, коли ОСОБА_4 збирала речі з вищевказаної квартири, ОСОБА_6 почав з останньої конфліктувати, на що остання з метою особистого захисту зібрала ножі та хотіла їх сховати в безпечне місце. В момент коли ОСОБА_4 ховала ножі, то виявила на верхній полиці тумби яка розташована в кухонній кімнаті, предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, з металевим стволом та текстиловою рукояткою, в зв`язку з чим про виявлену зброю повідомила до працівників поліції. По приїзду слідчої оперативної групи, згідно чинного законодавства слідчим Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події був виявлений та вилучений предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4-5 ст.214 КПК України відомості за вказаним повідомленням внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 18.01.2020 за ч.1 cт.263 КК України. 18 січня 2020 року у період часу з 13 год. 22 хв. по 14 год. 16 хв. був проведений огляд в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частки ОСОБА_4 та 1/2 частки ОСОБА_5 . Під час огляду вищевказаної квартири було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, з металевим стволом та текстиловою рукояткою.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати клопотання у його відсутність. Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, з металевим стволом та текстиловою рукояткою, має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 18.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Також, слідчим доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що майно, а саме, предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, з металевим стволом та текстиловою рукояткою, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, та існує необхідність накласти арешт на нього, шляхом заборони його відчуження, користування, розпорядження.

Керуючись статтями 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 18.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, з металевим стволом та текстиловою рукояткою, шляхом встановлення заборони його відчуження, користування, розпорядження

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1