30.04.2020 Справа №607/7051/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року Справа № 607/7051/20
Провадження № 1-кс/607/3176/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в м.Тернополі, клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстровано в АДРЕСА_1 , одруженого, тимчасово не працюючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3,4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , звернувся в рамках кримінального провадження № 0001360 від 08.05.2019 року до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0001360 від 8 травня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.353 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що у травні 2019 року, точних дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, прийняв рішення про особисте збагачення внаслідок заволодіння грошовими коштами громадян України шляхом обману (шахрайства) під приводом відшкодування заподіяної матеріальної шкоди родичами особи, яка начебто потрапила у дорожньо-транспортну пригоду із потерпілими, та уникнення від притягнення її до кримінальної відповідальності за скоєне.
Для досягнення кінцевої мети злочинної діяльності заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_5 розробив злочинний план.
Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) він не в змозі, ОСОБА_5 вирішив підшукати та сформувати стійку групу осіб для спільного зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з вчиненням шахрайських дій на території України.
З метою реалізації свого наміру та полегшення здійснення злочинної діяльності ОСОБА_5 у травні 2019 року створив організовану групу, до якої увійшов сам, як організатор і залучив свого знайомого ОСОБА_7 , як виконавця, ОСОБА_8 як пособника.
У створеній організованій групі, ОСОБА_5 як організатором були детально розподілені ролі всіх учасників цієї групи; складено план злочинної діяльності та визначено час і способи його виконання; забезпечено взаємозв`язок між організатором та іншими співучасниками злочинної діяльності для злагодженого досягнення запланованого злочинного результату у вигляді заволодіння коштами потерпілих шляхом обману (шахрайства).
У період часу з травня 2019 року по березень 2020 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи, шляхом обману та зловживання довірою, представляючись працівниками поліції, під приводом не притягнення до кримінальної відповідальності родичів, а також відшкодування потерпілим від ДТП заподіяної шкоди та витрат на лікування, заволоділи грошовими коштами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Окрім цього, у січні та лютому 2020 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману та зловживання довірою, представляючись працівниками поліції, під приводом не притягнення до кримінальної відповідальності родичів, а також відшкодування потерпілим від ДТП заподіяної шкоди та витрат на лікування, заволоділи грошовими коштами потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
6 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190, ч.2, 3 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 6 березня 2020 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
13 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри за ч.ч. 2, 3,4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України.
Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у справі доказами.
Строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 06 квітня 2020 року та на даний час існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зокрема, метою продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставами продовження застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду злочинів, у тому числі особливо тяжкого за ч. 4 ст. 190 КК України, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, на строк до 12 років з конфіскацією майна. Альтернативної міри покарання немає, а тому усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування та подальшому суду з метою уникнення відповідальності.
Підозра стосовно ОСОБА_5 серед іншого, ґрунтується на показаннях свідків та потерпілих, які на даний час безпосередньо в суді не допитані. ОСОБА_5 частково ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, володіє інформацією про осіб які є свідками та потерпілими, їх місця проживання, навчання чи роботи, знає суть показань, які вони надали органу досудового розслідування. Відтак, існує ризик того, що ОСОБА_5 може безпосередньо або через третіх осіб незаконно впливати на свідків і потерпілих з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.
Перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.
Крім того, слідчий вказує, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення тяжких злочинів із призначенням покарань, у тому числі у виді реального позбавлення волі, що свідчить про стійкість протиправної поведінки особи та небажання стати на шлях виправлення і вказує на наявність ризиків вчинення ним нових злочинів.
Слідчий вважає, що вказані обставини, в цілому, свідчать про те, що визначені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
Посилаючись на наведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконному впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив задовольнити. Просив продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні, а більш м`який запобіжний захід не здатен їм запобігти.
Захисник адвокат ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання під вартою заперечила. Вважає клопотання слідчого необґрунтованим, таким, що не відповідає вимог ст. 199 КПК України, а ризики наведені у клопотанні відсутні та жодними доказами не підтверджені.
Вважає, що стороною обвинувачення не доведено обставин зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК, які б виправдовували подальше тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Також, просила зменшити визначений раніше розмір застави, оскільки останній, враховуючи матеріальний стан ОСОБА_5 , є непомірно великий.
ОСОБА_5 заперечив з приводу клопотання слідчого та підтримав доводи захисника. Просив застосувати щодо нього будь який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на перебування на диспансерному обліку з приводу захворювання на туберкульоз та поширення коронавірусної інфекції COVID-19
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В силу вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з вимогами ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області розслідується кримінальне провадження №0001360 від 8 травня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст.353 КК України.
6 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.15 ч.3 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190, ч.2, 3 ст.190 КК України.
Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 420400 гривень. Встановлено строк дії ухвали до 18год. 00 хв. 05 травня 2020 року.
13 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну підозри за ч.ч. 2, 3,4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадження до 4 місяців, тобто до 06 липня 2020 року.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування кримінального провадження №0001360 до 08 травня 2019 року об`єктивно неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення та завершення ряду слідчих дій, зокрема:
-за допомогою процедури тимчасового доступу отримати в операторів стільникового зв`язку інформацію про абонента, місце знаходження мобільного терміналу, час та тривалість з`єднань, дзвінки, SMS за номерами, якими користувалися підозрювані;
-за допомогою процедури тимчасового доступу отримати у банківських установах дані про рух грошових коштів по рахунках, якими користувалися підозрювані;
-долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових дактилоскопічних експертиз та експертиз зброї, матеріалів, речовин та виробів, відео-, звукозапису, проведення яких на даний час триває.
-з урахуванням проведених вищезазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, додатково допитати підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 ;
-провести пред`явдення для впізнання підозрюваного ОСОБА_7 за участю потерпілої ОСОБА_16 ;
-виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальних дії, у проведенні яких виникне необхідність.
Результати вищевказаних процесуальних дій матимуть доказове значення та можуть бути використані як докази під час судового розгляду даного провадження.
Вище зазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Крім того, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:
- протоколами допитів потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ;
- протоколами допитів свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за голосом за участю потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за голосом за участю свідка ОСОБА_18 ;
- протоколами допитів підозрюваного ОСОБА_8 ;
- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 .
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.ч. 2, 3,4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.
Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Ухвалою суду при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, і неможливість застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначені ризики на думку слідчого судді продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Враховуючи вищенаведене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, немає постійного законного заробітку, не проживає за місцем реєстрації, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела, що на теперішній час продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування.
Оцінюючи можливість впливу на свідків, потерпілих слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.
На думку слідчого судді, перелічені вище ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання підозрюваного під вартою, як виключну міру запобіжного заходу. Обставин, які б передбачали застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, особі підозрюваного, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам.
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи до уваги наданні слідчому судді документи та доводи, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для обрання відносно ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, який би запобіг ризикам, встановлених судом.
Суд не вбачає підстав для зменшення раніше визначеного судом розміру застави, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06 березня 2020 року при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160 гривень.
Ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 02 квітня 2020 року вказану ухвалу слідчого судді скасовано. Постановлено нову, якою застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 420400 гривень,
Стороною захисту не доведено, а слідчим суддею не встановлено, що на даний час змінились обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу.
Більше того, на даний час ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та розмір застави у 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, відповідає межам встановлених законом щодо осіб підозрюваним у вчиненні особливо тяжких злочинів.
Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, що йому інкримінується, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні, характером вчинення інкримінованого йому злочину та його ролі в ньому, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 23 год. 59 хв. 27 червня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.
Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .
Повідомлення підозрюваного в ході розгляду про його травми, перенесені захворювання та потребу в лікуванні не спростовують наявності в даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не є безумовною підставою для звільнення підозрюваного з під варти, оскільки відповідно до вимог ст.ст.7,11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організовуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.
Крім того, вказані доводи підозрюваного жодними доказами не підтверджені, і на даний час в матеріалах справи відсутні відомості про обставини, що перешкоджають утриманню підозрюваного під вартою
На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою та зменшення визначеного розміру застави відмовити.
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 год. 59 хв. 27 червня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 27 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1