Справа № 518/1636/19
Провадження № 1-кп/507/38/2020
Номер рядка звіту 197
В И Р О К
10.02.2020 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяеве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
в скоєні злочину передбаченого за ч.1 ст.263 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом встановлено, що ОСОБА_3 у 2017 році, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, під час перебування у дворі багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов металеву банку циліндричної форми з під кави «Форт», при огляді якої виявив у ній вибухову речовину - бездимний порох.
Після цього, усвідомлюючи, що носіння, придбання, зберігання, вибухових речовини являється забороненим без передбаченого законом дозволу, незаконно в руках переніс металеву банку циліндричної форми з вибуховою речовиною - бездимним порохом, з двору вказаного будинку до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де став незаконно його зберігати без передбаченого законом дозволу.
05 квітня 2019 року з 07:07 години по 08:22 годин слідчим Слідчого управління ГУНП в Одеській області, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси № 520/4594/19 від 26 березня 2019 року, в ході проведення санкціонованого обшуку житла ОСОБА_3 , розташованого за адресою: кв. АДРЕСА_3 , на верхній полиці шафи, яка знаходилася у вітальні вказаного житла, виявлено металеву банку з під кави «Форт» з гранульованими предметами масою 228 грамів, яка є метальною вибуховою речовиною - бездимним порохом, яку ОСОБА_3 всупереч вимогам Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", яка затверджена наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав, переніс та зберігав.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України за ознакою носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
18 грудня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за вказаною статтею КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік. На підставі п.1-2 ч.1 ст.76 КК України із зобов«язанням ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до вимог ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до вимог ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, підпадає під дію ч. 4 ст.469 КПК України.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд приймає до уваги також той факт, що узгоджене сторонами покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого. Так, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря та нарколога не перебуває, не одружений, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 3768 грн. 24 коп. відповідно до вимог ст. ст.118, 122, 124 ч. 2 КПК України, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст..100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 468-469, 473-475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 3768 грн. 24 коп. на користь держави.
Згідно ст.100 КПК України речові докази вибухову речовину, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області знищити та накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2019 року арешт на вказане майно - скасувати.
Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області області:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, в тому числі й не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1