Справа № 308/537/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченої - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0000268 від 22.11.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Нове Давидково, Мукачівського району, громадянки України, українки, з вищою освітою, розлученої, яка має на вихованні малолітню дитину, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2014 року, близько 03 години 20 хвилин, водій ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «TOYOTA», моделі «COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася по автодорозі «М-06» сполученням «Київ-Чоп», зі сторони м.Ужгорода у напрямку м.Мукачево, Закарпатської області. Проїхавши дорожній інформаційно-вказівний кілометровий знак 797 автодороги «М-06» сполученням «Київ-Чоп», що поблизу населеного пункту с.Глибоке, Ужгородського району, Закарпатської області, де дорога має крутий підйом та дві смуги руху, по одній смузі в кожному напрямку, які розділені між собою дорожньою горизонтальною розміткою 1.1., водій ОСОБА_14 , діючи всупереч вимог п.п. 2.3. «б»; 2.9. «а»; 3.4.; 12.2.; 12.3. та 12.6. Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечила безпеку дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю більшою за максимально допустиму на даній ділянці дороги 90 км/год., з моменту виникнення їй небезпеки для руху, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та допустила наїзд на пішоходів ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , які рухалися по її смузі руху, в попутному їй напрямку, ближче до правого краю проїзної частини, після чого водій ОСОБА_14 не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, проїхавши біля 84,6 м. допустила зіткнення із задньою частиною службового автомобіля Державтоінспекції марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного кольору та світловою аварійною сигналізацією, під керуванням водія ОСОБА_16 , який разом з пасажирами ОСОБА_17 , який сидів на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_18 , який сидів на задньому пасажирському сидінні, забезпечував безпеку дорожнього руху під час супроводу хресного ходу на честь Ікони Пресвятої Богородиці «Скоропослушниці» в кількості 300-400 пішоходів вірників, що прямувала від «Свято-Хресто-Воздвиженського собору» з м.Ужгорода в напрямку «Свято-Успенського жіночого монастиря», що в с.Домбоки, Мукачівського району.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходи, а саме:

-гр. ОСОБА_15 , згідно висновку судово-медичної експертизи №448 від 04.12.2014 року отримав тілесні ушкодження у виді: саден на шкірних покривах потиличної ділянки по середині та справа, тьмяно-потиличної ділянки справа та зліва, лобної ділянки посередині, задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, задньо-зовнішньої поверхні нижньої третини правого плеча, задньої поверхні верхньої третини правого передпліччя, задньо-зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, задньої поверхні нижньої третини лівого стегна, задньої поверхні середньої третини лівої гомілки, задньої поверхні середньої третини правого стегна, передньої поверхні правого колінного суглобу; синців на шкірних покривах обох орбітальних ділянок, тильної поверхні правої кисті, внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки; ділянок здирання на шкірних покривах правої лобно-скроневої ділянки, підборіддя посередині та зліва, сідничної ділянки посередині; забійно-рваної рани правого крила носа; перелому лівої ключиці, тіла нижньої щелепи зліва, тіла лівої лопатки; перелому п`ятого грудного та шостого шийного хребців з пошкодженням спинного мозку; перелому 1-8 ребер по передній аксілярній лінії справа, 1-11 ребер по лопатковій лінії справа, 1-9 ребер по лопатковій лінії зліва; розривів печінки та серця; забою головного мозку, перелому кісток основи та склепіння черепа. Виникли вказані тілесні ушкодження одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним, внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля під час ДТП, з послідуючим закиданням тіла на капот та лобове скло із подальшим падінням та ударянням об підлегле дорожнє покриття. Дані тілесні ушкодження є характерними для ДТП та згідно п. 2.1.3. (б, в, и, л) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням його смерті;

-громадянин ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1098 від 24.12.2014 року отримав тілесні ушкодження у виді: множинні забійно-рвані рани лівої кисті; відкритий уламковий перелом основної фаланги четвертого пальця зі зміщенням; закритий перелом основи п`ятої п`ясної кістки зі зміщенням; закритий перелом основи основної фаланги п`ятого пальця зі зміщенням; багатоуламковий внутрісуглобовий перелом середньої фаланги третього пальця лівої кисті зі зміщенням. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля під час ДТП. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і за цій ознаці згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Крім цього, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир службового автомобіля Державтоінспекції марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме громадянин ОСОБА_18 , згідно висновку судово-медичної експертизи №454 від 04.12.2014 року отримав тілесні ушкодження у виді: перелому п`ятого шийного хребця по передній аксілярній лінії справа; перелому тіла крижової та сідничної кісток справа, перелому горизонтальної гілки лівої лобкової кістки; перелому тіла грудини 1-5 ребер по передній аксілярній лінії справа; крововиливу в переднє середостіння та брижу товстої кишки; синців на шкірних покровах лівої та правої надключичних ділянок, тильної поверхні лівої кисті, внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки; саден на шкірних покривах передньо-зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки та передньої поверхні правого колінного суглобу. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля під час ДТП, при цьому ОСОБА_18 міг перебувати пасажиром заднього сидіння легкового автомобіля. Дані тілесні ушкодження згідно п. 2.1.3. (н) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, водій ОСОБА_14 порушила вимоги п.п. 1.3, 1.10, 8.1, 2.3. «б»; 2.9. «а»; 3.4.; 12.2.; 12.3. та 12.6. Правил дорожнього руху України, якими визначено:

п. 1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п.1.10. терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху;

пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в інвалідних колясках без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску;

колона пішоходів - організована група людей, які рухаються по проїзній частині в одному напрямку;

небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

п.8.1. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

п.2.3. «б» - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.9. «а» - водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п.3.4. - забороняється здійснювати обгін і випередження транспортних засобів з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного або лише червоного кольору та зеленого або синього і зеленого кольору і супроводжуваних ними транспортних засобів (колони), а також рухатися по суміжних смугах із швидкістю колони або займати місце в колоні;

п.12.2. - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п.12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.12.6. - поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомагістралях - не більше 130 км/год., на дорогах для автомобілів - не більше 110 км/год., на інших дорогах - не більше 90 км/год.

Невиконання водієм ОСОБА_14 вказаних вимог правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_5 отримав середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження , ОСОБА_15 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до його смерті, а ОСОБА_18 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначеними діями обвинувачена ОСОБА_14 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, а також смерть потерпілого.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_14 свою вину визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 21.11.2014 року, це була п"ятниця, вона зранку пішла на роботу і перебувала на робочому місці до 16 год. Близько 16 год. 30 хв. вона пішла в перукарню, після чого забрала дитину з дитячого садка, зустрілася з мамою та домовилася з нею, що син в той вечір побуде з нею, оскільки у той вечір у неї була запланована зустріч з коханою людиною. Увечері вона була вдома. Біля 22.00 год. їй зателефонував її знайомий та повідомив, що зустріч не відбудеться. Вона засмутилася з цього приводу. Крім того в той день вона досить погано почувалася. Потім їй зателефонувала подруга ОСОБА_19 та запропонувала їй приєднатися до них з подругою вони грали у боулінг у розважальному закладі «Прага», що в м. Ужгороді. Вона була засмучена і вирішила приєднатися до них. Вона поїхала в Ужгород, хоча не планувала в той вечір нікуди їхати. Біля 24 год. -0:30 год. вона була в Ужгороді. Зустрілася з подругами. Вони спілкувалися, грали у боулінг, пили вино. Потім вона побачила, що вже пізно, і вона засиділася. Це було біля 2 год. ночі, о 2 год. 20 хв. вона пішла з «Праги» та поїхала додому. Вона виїхала на об"їздну дорогу, їхала не швидко, максимум 90-100 км/год. могла їхати. Автомобілів на дорогі майже не було, тому їхала на дальньому світлі фар. Вона їхала, роздумовувала про життя, палила, ніяких перешкод на дорозі не бачила. Уже під"їзджаючи до повороту перед підйомом вона звернула увагу, що там далеко щось моргає, скільки там було машин, які там були маячки вона не зорієнтувалася, воно було далеко , її швидкість була десь 90-100 км/год., вона не почала виконувати ніяких дій. Як виїхала за поворот, там є підйом, вона сконцентрувалася на маячках, бачила, що щось відбувається, вона зняла ногу з педалі газу, але різко не гальмувала, машина піднімалася в підйом, швидкість і так потроху знижувалася. Потім несподівано для неї, як їй здалося зовсім миттєво вона побачила два образи справа, пам"ятає різкий удар, а далі нічого не пам"ятає, коли прийшла до тями вона побачила багато мигалок а вона знаходиться впритул до автомобіля ДАІ. Вона не розуміла як вона там опинилася. Її боліла грудна клітка, у роті був присмак крові. Було багато людей, метушня, хтось почав відкривати двері, говорити « ти знаєш, що ти накоїла, ти вбила людей». Вона зателефонувала матері, пояснила їй що щось сталося, але вона не розуміє, що сталося, мати сказала їй, що тато поїхав до неї. Повідомила, що в той день вживала заспокійливі засоби барбовал і валерьянку, також ввечері випили з подругами келих вина. Зазначила, що дуже жалкує про те, що сталося, просила її суворо не карати не позбавляти волі, оскільки сама виховує малолітню дитину .

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що приблизно о 22 год. 15 хв. хресна хода у якій він брав участь вирушила від собору біля універмагу України. Вони йшли правою стороною дороги, роблячи по дорозі зупинки. Безпосередньо перед зіткненням він та ОСОБА_20 рухалися по правій стороні дороги, він ближче до узбіччя, а ОСОБА_21 ближче до середини. Почув шум і обернувшись побачив позаду, приблизно за 500 м. автомобіль, який рухався, та відчувши небезпеку потягнув руку до ОСОБА_22 , який ішов поблизу, щоб відтягнути його з дороги, але відчув удар і його відкинуло на обочину дороги. Отямившись побачив у себе на руці кров, піднявся, крикнув де ОСОБА_21 . ОСОБА_23 лежав спереді, за декілька хвилин він підійшов до нього там вже був натовп, надавали йому допомогу. Потім хтось із натовпу підійшов до нього, дали йому платок та сказали, що буде їхати автомобіль у лікарню. Його посадили в автомобіль разом із ще однією дівчиною, яка скаржилася на головний біль, та хлопцем та відвезли спочатку до обласної лікарні, а його потім відвезли у міську лікарню.

Повідомив, що претензій до обвинуваченої ОСОБА_14 немає, вона повністю відшкодувала йому заподіяну шкоду, він неї надходила значна допомога. Просив суд не позбавляти волі ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_6 у судових дебатах просив суд не позбавляти волі обвинувачену ОСОБА_14 , зазначивши, що вона має малолітню дитину, якій потрібна мати. Він до ОСОБА_14 претензій не має, вона відшкодувала шкоду.

Потерпілий ОСОБА_7 у судових дебатах зазначив, що не згідний з прокурором щодо міри покарання для ОСОБА_14 у виді позбавлення волі. Просив суд не позбавляти волі ОСОБА_14 , зазначивши, що йому відомо, що вона одна виховує малолітню дитину, завдана нею шкода йому відшкодована.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала, що вона брала участь у хресній ході і їхала у мікроавтобусі на першому сидінні біля водія та бачила як автомобіль вдарив автомобіль міліції. Що було до удару нічого не бачила. Після аварії всі вийшли, зчинився шум, обвинувачена сиділа в автомобілі. Її міліціонер попросив бути свідком разом із іще однією молодою жінкою. Вона була присутня при заборі крові на місці аварії, при спробі освідчення ОСОБА_14 на місці ДТП, при замірах на дорозі. Потім вона підписала складені міліціонерами протоколи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показала, що її донька ОСОБА_14 керувала автомобілем до аварії два роки. За цей час в ДТП не потрапляла. Спиртних напоїв за кермом не вживала ніколи. Міцних алкогольних напоїв не вживає взагалі за станом здоров"я. Буває, що вживає заспокійливі засоби на спиртовій основі. О 03 год. 30 хв. їй зателефонувала донька, вона була збентеженою, говорила, що нічого не розуміє, вона потрапила у ДТП, це сталося в одну мить і вона не розуміє, що сталося. Вона розбудила чоловіка і сина, вони поїхали до ОСОБА_14 , також зателефонувала адвокату Діовші, повідомила, що щось сталося і можливо буде потрібна його допомога. Потім в телефонному режимі тримала зв"язок з чоловіком, а вранці відвівши онука до племінниці та взявши з дому необхідний одяг для ОСОБА_14 також поїхала в Ужгород. Також повідомила, що знайома з потерпілим ОСОБА_5 Познайомилася з ним у лікарні після ДТП коли надавали йому необхідну допомогу як відшкодування заподіяної йому внаслідок ДТП шкоди.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що свідком ДТП він не був. Його розбудила дружина та повідомила, що з донькою щось сталося і він негайно виїхав на місце ДТП. Донька пояснити як сталося ДТП йому не могла, перебувала в шоковому стані. Алкоголь вона практично не вживає, коли збиралася керувати автомобілем взагалі недопускала вживання алкоголю. І друзів, які зловживають алкоголем у доньки немає. На місце події він приїхав сам, однак до доньки його не пустили. Адвоката він побачив вже пізніше, йому також не дозволяли спілкуватися з донькою. При освідченні доньки в наркодиспансері ні його, ні адвоката в кабінет не впустили. Потім вони поїхали до УМВС, але там його теж не пустили до доньки, тоді він вирішив поїхати у лікарню щоб з"ясувати стан потерпілих. У приймальному відділенні йому сказали, що один потерпілий у травматології, і також він довідався, що ще один потерпілий помер. Він піднявся у травматологічне відділення, де лікар дав йому список необхідних ліків, які він одразу купив у аптеці та приніс. На той момент до потерпілого ще ніхто не приходив, він що міг те зробив. У подальшому допомагав потерпілому у реабілітації.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що був учасником хресного ходу, який розпочався від Хресто-Воздвиженського православного собору в Ужгороді о 22 год. вечора. Хресний хід з самого початку супроводжували працівники ДАІ: це були два автомобілі один рухався попереду колони, другий позаду. Також у районі Дравців приєдналися ще два автомобілі, але потім від`їхали і залишилися знову два автомобілі. Він рухався ближче до кінця колони, це приблизно за 30 м. від кінця колони, тому, що колона була досить розтягнута. В якийсь момент він почув звук удару автомобіля та крики людей і обернувшись побачив брата, який лежав на дорозі спиною, розбитий автомобіль працівників ДАІ та автомобіль ОСОБА_14 . Момент ДТП він не бачив, він лише почув звук. Його брат ішов останнім у колоні. Він був одягнений у куртку і жилет. Фактично він ішов, як видно було по ситуації, позаду автомобіля ДАІ, оскільки як потім було з`ясовано вони відходили в туалет.

Після ДТП він спілкувався з ОСОБА_14 , він підійшов до неї і сказав їй, що вона збила людину на смерть, вона цього не усвідомлювала, пояснити, що сталося не могла, перебувала в шоковому стані. Стосовно того чи перебувала вона у стані сп`яніння він сказати не може, оскільки не є спеціалістом. Спочатку він подумав, що так, оскільки у неї був дефект мови, але вона говорила, що у неї брекети на зубах, і він потім побачив це, запаху алкоголю від неї не чув.

Чи проводився інструктаж працівниками ДАІ щодо руху хресного ходу він сказати не може, особисто він сам спілкується з працівниками ДАІ та узгоджує з ними маршрут. У даному випадку колона йшла по правій стороні проїжджої частини, яку займала майже всю.

Стосовно іншого потерпілого то він знаходився в автомобілі ДАІ. Він двічі підходив до нього та розмовляв з ним. Потерпілий безперечно скаржився на біль, але він не може зараз сказати в якій області. Те, що потерпілий мав сильний біль було видно і по його обличчю. Скільки часу пройшло до приїзду швидкої він сказати не може, оскільки теж перебував у стані шоку, він втратив відчуття часу. Претензій до ОСОБА_14 не має, оскільки він знає, що в неї є маленька дитина, просить максимального пом"якшення їй міри покарання, щоб не залишати ще одну людину у скорботі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що він був у хресній ході коли сталася трагедія. Він ішов десь в середині колони, ближче до початку колони. Перед цим був привал, але ще люди підтягувалися. Вони стояли біля заправки в кінці с. Глибоке. Сам момент ДТП він не бачив. Він почув один удар, а через декілька секунд другий удар сильніший. Люди почали говорити, що збили людину. Він спустився вниз і побачив автомобіль ДАІ, який стояв посередині проїжджої частини, ззаду в нього в`їхав автомобіль «Тойота Королла», за кермом якого сиділа жінка. Він її бачив тому, що вона намагалася крутити ключем у замку запалювання, у зв`язку з чим він відкрив передні двері автомобіля з боку пасажира і спробував витягнути ключ із замка запалювання, але в нього не вийшло, тому, що він заклинив. Жінка не перешкоджала його доступу до ключа, і руку на ключі не тримала. У салоні він почув запах алкоголю. Це був запах спирту (міцного). Він запитав жінку чи знає вона, що зробила, вона відповіла, що ні, як він зрозумів вона не оцінювала ситуацію. На той час він лише від людей чув, що збили людину. На його думку жінка в автомобілі перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вона мала втомлений вигляд, тілесних ушкоджень він у неї бачив, і вона йому не скаржилася.

Після цього він спустився вниз і побачив людину, яка лежала ближче до обочини, біля неї вже зібралися люди. Він одразу не впізнав ОСОБА_29 , хоча знав його особисто, потім вже впізнав його по світло відбиваючому жилеті який на ньому був. Також був постраждалий старший чоловік, він на той час був живий. Він його не бачив, але чув від інших людей, що його забрала швидка. Також чув, що ще у хлопця була травма руки.

Чи проводився інструктаж він не знає, оскільки приєднався до хресного ходу у ОСОБА_30 . Його підвіз син, і він пішов по тротуару та влився в колону. В цей час колону супроводжували два автомобілі ДАІ, які їхали попереду та позаду колони біля осьової лінії. Крім того, ще були люди, які йшли з лівого краю дороги з ліхтарями і в жилетах. Позаду автомобіля ДАІ, коли він наздогнав колону, люди не йшли. Їхав автобус, але чи був він коли він приєднався до колони він не пам`ятає. Колона не була чітко вистроєна, але в колоні йшли у ряду від чотирьох до п`яти чоловік, намагалися триматися ближче до обочини, але були місця де йшли по асфальту, але максимум до осьової лінії.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показав, що в його посадові обов`язки входить висвітлення подій різного плану, що стосуються роботи УМВС в Закарпатській області, і в цілому міліції. Серед цих подій в одну із субот зранку було повідомлено про вказане ДТП. Повідомлення про вказане ДТП з`явилося на цілій низці сайтів Закарпаття, після чого були вжиті заходи щодо висвітлення точки зору УМВС України в Закарпатській області, в тому числі з метою попередження ДТП, які трапляються з різних причин на території Закарпатської області. Безпосередньо свідком ДТП він не був. Інформацію щодо ДТП від отримав від чергового, оскільки відповідно до наказу МВС № 88 йому щодо резонансних подій протягом 30-40 хв. повинні повідомляти інформацію про резонансні події. Дана подія підпадала під резонансну подію. В подальшому також була проведена прес-конференція за участі заступника начальника УДАІ УМВ, на той момент ОСОБА_32 , на якій він був присутній. Інформація щодо запобігання працівниками ДАІ ще більшим жертвам внаслідок ДТП, висвітлена в тому плані, що по факту автомобіль ДАІ зупинив, керований ОСОБА_14 автомобіль, що запобігло врізанню останнього в натовп. Мова не йшла про свідоме підставлення працівниками ДАІ свого авто.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 показав, що він був задіяний у супроводі хресної ходи, яка відбувалася 22.11.2014 року. Він приступив до супроводу на кругу в мікрорайоні Дравці, до цього часу колону супроводжувало міське ДАІ, та рухався попереду колони на службовому автомобілі «Тойота Пріус», н.з. НОМЕР_3 . Колону вони повинні були супроводжувати до с. Зняцево, після чого супровід колони мало здійснювати Мукачівське ДАІ. Вони доходили до заправки «Укрнафта» біля с. Глибоке, там біля хреста колона зупинилася для молитви, потім люди почали кричати, зчинився шум, він зупинив колону, залишив людей у світловідбиваючих жилетах попереду колони, і поїхав в кінець колони, де йому в автомобіль посадили потерпілих яких він відвіз у лікарню: дівчину, яку супроводжував чоловік, в обласну лікарню, а хлопця у міську, після чого він повернувся до виконання своїх обов`язків щодо супроводу колони. Момент ДТП він не бачив, він знаходився попереду колони. У колоні було десь 300 чоловік, він думає, що колона була протяжністю десь 70-100м. Він обставинами ДТП не займався. Після того як він повернувся з лікарні, на місці вже було його керівництво, і йому наказали продовжити супровід колони. На автомобілі який замикав колону були червоно-синій маячки. Попереду нього ніхто з колони не йшов, чи йшов хтось за автомобілем ДАІ позаду йому не відомо, він не міг це бачити. При руху колона займала праву частину дороги до осьової лінії, у колоні були визначені люди, які слідкували за тим, щоб люди з колони не виходили на зустрічну смугу. Під час руху колони вони по можливості пропускали автомобілі, регулюючи рух, оскільки була ніч, трафік був невеликий. Безпосередньо до місця події він не підходив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 показав, що він знаходився у резервній СОГ Ужгородського РВ та був направлений черговим на місце пригоди разом з іншим інспектором з основної СОГ. Прибувши на місце ДТП вони спочатку знаходилися на роздоріжжі на трасі Київ-Чоп біля с. Глибоке для забезпечення безпеки дорожнього руху, потім він був скерований на місце події, де по вказівці слідчого було запрошено ОСОБА_14 для проведення медичного освідчення. ОСОБА_14 добровільно погодилася пройти на освідчення та він разом з інспектором ОСОБА_35 , який був за кермом, на службовому автомобілі доставили ОСОБА_14 та двох сторонніх осіб, які виявили бажання бути присутніми на освідченні до наркодиспансеру. Безпосередньо керував процесом слідчий і надавав вказівки хто що повинен робити.

Він безпосередньо був присутній при проведенні освідчення ОСОБА_14 . Освідчення проводилося приблизно через дві години після ДТП. Також були присутніми лікар та ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та заступник начальника Ужгородського РВ ОСОБА_38 , також пізніше прийшли медсестри коли треба було відібрати кров. Слідчого при освідченні не було. Хто міг бути присутнім при освідченні визначав лікар. На запитання щодо вживання нею алкоголю ОСОБА_14 пояснила, що вживала шампанське. Також на запитання щодо стану свого здоров`я скарг від неї не поступало, вона лише говорила, що від удару прикусила язик. Слідчий не заперечував щоб адвокат ОСОБА_39 їхав з ними, але у автомобілі місця вже не було, і він їхав позаду на своєму автомобілі, у наркодиспансері він бачив його в коридорі. Лікар не допустив його бути присутнім при освідченні, сказав йому бути присутній у коридорі. Чи роз`яснював лікар ОСОБА_14 право відмовитися проходити тест він не пам`ятає, але коли лікар запропонував пройти тест ОСОБА_14 погодилася. Слідчий при освідченні ОСОБА_14 присутній не був. Направлення на проходження освідчення писав він за вказівкою слідчого, це передбачено його функціональними обов`язками. Балаж двічі проходила тестування, один раз, а потім через 20 хв. ще раз. Після цього лікар заповнив акт. ОСОБА_14 розписалася про отримання, він розписався за примірник поліції. Після цього він відвіз ОСОБА_14 до слідчого управління за вказівкою слідчого отриманою по телефону.

Від ОСОБА_14 було чути різкий запах алкоголю, і по поведінці він також визначив, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 пояснив, що він був водієм мікроавтобуса, який супроводжував хресну ходу. Почав супроводжувати хресну ходу він у ОСОБА_30 , працівники ОСОБА_41 проінструктували його де і як їхати. Він їхав за колоною, позаду нього на відстані 10-15 м. їхав автомобіль ДАІ. У автобусі було 10 чоловік, він їхав на першій передачі за людьми тихенько, їхав ближче до правої сторони, а автомобіль ДАІ ближче до середини. Колону було добре видно, на людях, які йшли біля осьової лінії були світловідбиваючі жилети, а також вони мали ліхтарі на палицях. Після удару машина ДАІ з маячками та аварійкою змістилася вліво. Він бачив людей попереду себе приблизно за 30-40 м., також бачив маяки переднього автомобіля на початку с. Лази. Відмовив взяти в автобус потерпілого ОСОБА_42 , оскільки не було місць в автобусі. Після ДТП хода зупинилася і автомобіль ДАІ, що їхав попереду забрав постраждалу дівчину.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_43 показав, що він був відповідальним по управлінню ДАІ та отримав повідомлення від чергового по управлінню, що на трасі Київ Чоп в районі с. Глибоке сталася ДТП. Про наслідки йому не було відомо. У його обов`язки входить виїзд на всі ДТП де є потерпілі. В подальшому він зателефонував працівникам ДАІ, які супроводжували хресну ходу та з`ясував, що у ДТП є потерпілі, в т. ч. померлий. Він прибув на місце ДТП приблизно через 20 хв. Потерпілі вже були евакуйовані. В обов`язки ДАІ входить забезпечення безпеки руху, відповідно вони перекрили дорогу, зробили об`їзд через с. Глибоке та чекали СОГ. Спочатку приїхала СОГ Ужгородського РВ, яка почала оформлення ДТП, потім і СОГ з УМВС з криміналістами, було розгорнуто світлову вежу та продовжено оформлення ДТП. ОСОБА_14 сиділа у своєму автомобілі. Він підійшов до неї та з`ясував, що медичної допомоги вона не потребує. При відкритті дверей автомобіля з салону він відчув різкий запах алкоголю. ОСОБА_14 залишалася сидіти в автомобілі, через деякий час приїхав її батько та надав документи. За вказівкою слідчого, оскільки він не був задіяний в забезпеченні безпеки руху, він на службовому автомобілі разом з інспектором ОСОБА_44 , а також ще двома сторонніми людьми, які виявили бажання поїхати, здається це були родичі загиблого, відвезли ОСОБА_36 у наркодиспансер, для освідчення, де освідчення проводив лікар ОСОБА_45 . На освідченні були присутні: лікар, він, ОСОБА_46 і ще представник слідства з райвідділу. Була також спроба освідчити ОСОБА_36 на місці ДТП за допомогою приладу Драгер, але вона відмовилася. Щодо поведінки ОСОБА_36 то вона була загальмована, на питання відповідала, але за його спостереженнями була випивша. При проведенні тесту було декілька спроб, тому що потерпіла не могла видихнути відповідну кількість повітря, однак все таки вдалося провести тест, який показав позитивний результат. Також від ОСОБА_36 було відібрано кров для проведення аналізів. Через деякий час був проведений повторний тест, і він також був позитивним. Сказати чи роз`яснював лікар ОСОБА_36 про те, що вона може відмовитися здавати кров він не може, оскільки він не перебував постійно на місці, виходив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 показав, що вій ішов у хресній ході. У с. Глибокому на підйомі він зі своїми знайомими ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 та ОСОБА_51 зупинилися щоб сходити в туалет. Вони випили каву, сходили в туалет і буквально через 10 хв. догнали колону. Як вони наздогнали колону білий автомобіль марки «Тойота» збив спочатку першого потерпілого, потім щось відлетіло від автомобіля та ударило у голову Шип Тамілу, після чого вона упала автомобіль далі рухався в їх напрямку з ОСОБА_50 , але він рефлекторно схопив його за руку і вони відскочили до відбійника, а біла «Тойота» врізалася попереду в автомобіль міліції. Після цього він підбіг до ОСОБА_52 , та почали приводити її до тями, оскільки в неї потрапив осколок частини автомобіля і вона втратила свідомість. Тойоту він помітив коли був перший удар, був крик і він озирнувся, схопив ОСОБА_53 за руку і вони відскочили, а автомобіль проскочив в 50 см. від них на швидкості близько 120-150 км./год..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_54 показала, що йшла десь всередині колони. Була зупинка на тій розв`язці біля с. Глибокого і вони трохи стояли, чекали поки всі підтягнуться. В цей час вона почула удар , такий ніби вибух, а через кілька секунд інший. Вони продовжували стояти, а потім вона почула, що там відбулося зіткнення і спустилася туди де стояв автомобіль ДАІ та автомобіль ОСОБА_14 . ОСОБА_14 сиділа в автомобілі, вона до неї не підходила, стояла на обочині. Потерпілих не бачила, вона туди не спускалася. Коли проводиться хресний хід, а вона брала участь і в інших хресних ходах, завжди проводиться інструктаж, людям пояснюють,і працівники ДАІ і організатори хресного ходу, що слід триматися обочини, не відставати, і не виходити за осьову лінію, тобто на зустрічну смугу.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_55 показав, що 22.11.2014 року він проводив медичне освідчення ОСОБА_14 на підставі направлення співробітника ДАІ ОСОБА_56 . Достовірно не пам`ятає хто був присутній на освідченні, пам`ятає, що крім ОСОБА_57 був присутній ще слідчий. Прерогатива того кого запросити на медогляд належить співробітнику ДАІ. Оскільки ОСОБА_39 не надав ніяких документів, які б підтверджували його повноваження він сказав йому почекати в коридорі.

При огляді видимих тілесних ушкоджень він не побачив, пальпацію освідчуваної не проводив. Чи хтось оглядав ОСОБА_14 до нього йому не відомо. Визначення стану алкогольного сп"яніння проводився ним за програмою: зовнішній огляд, поведінка, стан свідомості, орієнтація на місці і в часі та власній особистості, вегето-судинні реакції, мовна здатність тощо. Про все це зазначено в акті огляду ОСОБА_14 . На запитання щодо вживання алкоголю ОСОБА_14 не заперечувала, що вживала вино-шампанське в кількості близько 300 гр. напередодні ввечері. Були проведені проби за допомогою спеціального приладу, які за першою пробою показали 1,2 промілле, за другою 1,12 промілле. В результаті ним зроблений висновок щодо перебування ОСОБА_14 в стані сп"яніння внаслідок вживання алкоголю, неускладненому. Також у ОСОБА_14 були взяті змиви з поверхні губ, шкіри обличчя та пальців рук, а також, однією з присутніх при огляді медсестер зроблено забір крові у ОСОБА_14 , на що остання добровільно погодилася. Від здачі сечі ОСОБА_14 відмовилася. Під час огляду ОСОБА_14 скаржилася, що нічого не пам`ятає, у неї болить голова, язик, однак медична допомога їй у зв`язку з цим не надавалася. Один примірник висновку за результатами проведення огляду був виданий співробітнику ДАІ, один - ОСОБА_14 , а також один залишився у диспансері.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_58 показав, що він вирушив у хресній ході від універмагу Україна та ішли в монастир в с. Домбоки. Колону паломників супроводжували автомобілі ДАІ, попереду та позаду. Він разом з ОСОБА_59 та його другом вже доходили до с. Глибокого та ішли позаду машини ДАІ, оскільки ходили в туалет. ОСОБА_23 мав на собі світловідбиваючий жилет, а також ціпок на якому був фонарик, який він тримав позаду, щоб машини які їхали позаду бачили, а також мав ліхтар у руці. Він ішов біля обочини, друг ОСОБА_60 посередині, а ОСОБА_23 ішов крайнім. Вони ішли, розмовляли, він дивився прямо, потім в якийсь момент він повернув голову і бачить як ОСОБА_22 збиває автомобіль «Тойота Королла», і проносить його близько 30 м., він падає, а Тойота вдаряється в автомобіль ДАІ. Друг ОСОБА_22 хотів його схопити, але не встиг і йому поранило пальці на руці. Він підбіг до ОСОБА_22 , подивився пульс, але пульса вже не було. Він побіг за священником, той підбіг, також його дружина, потім інші люди підбігли. Він підійшов до автомобіля ОСОБА_14 , вона сиділа в автомобілі, трималася за щелепу. Він чув, що працівники ДАІ говорили, що була випивша. Фари на Тойоті були включені. Після ДТП він залишився біля працівників ДАІ, допомагав слідчим робити заміри.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_61 в судовому засіданні показала, що працює медсестрою у ЗОНД. 22.11.2014 року вона була присутня при освідченні ОСОБА_14 та відбирала у неї кров для проведення дослідження щодо стану сп`яніння. ОСОБА_14 не заперечувала проти забору у неї крові. Забір крові вона провела відповідно до визначених правил: взяла у ОСОБА_14 відповідну кількість крові яку розподілила у два флакони, які опечатала смужками з підписами, взяла у лікаря ключі та поставила флакони у сейф. Після огляду лікар склав акт, який вона та інша медсестра підписали. Від здачі сечі ОСОБА_14 відмовилася. Вона чула від ОСОБА_14 , запах алкоголю, але на питання ОСОБА_14 відповідала нормально. На стан здоров`я ОСОБА_14 не скаржилася, жодного примусу до ОСОБА_14 з боку осіб, присутніх при освідченні не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_62 показала, що працює на посаді медсестри в ЗОНД та була присутня при освідченні ОСОБА_14 та займалася оформленням направлення та бірок для опечатування флаконів. Точно не пам`ятає хто був присутній при огляді, здається було троє людей. Її колега ОСОБА_63 відібрала від ОСОБА_14 кров. Кров була взята з дотриманням вимог інструкції. Флакони в присутності ОСОБА_14 були опечатані. Вона сиділа від ОСОБА_14 на відстані приблизно в один метр і чула від неї запах алкоголю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що він на службовому автомобілі ДАІ супроводжував до Мукачівського району колону людей паломників. Він проінструктував чоловіків у світло відбиваючих жилетах і куртках, двоє з яких мали світлові жезли, а інші ліхтарі, які йшли по осьовій лінії дороги, щоб люди не виходили на зустрічну смугу. Біля с. Глибокого до них у службову машину підсів потерпілий ОСОБА_42 , оскільки втомився так як ішов пішком з ОСОБА_64 . У якийсь момент він почув удар, і тільки глянув у дзеркало, як відчув удар у задню частину автомобіля та автомобіль понесло вперед у зв`язку з чим він вивернув кермо вліво, що уникнути зіткнення з автобусом. На автомобілі яким він керував працював червоний проблисковий маячок, синій не працював. Коли стояв біля ОСОБА_14 десь за 30-40 см. то чув запах алкоголю від неї. Крові на ній не бачив, говорила вона мало. Потерпілий ОСОБА_42 сидів за водієм, сказав, що у нього все нормально лише нога болить.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він разом з ОСОБА_16 на службовому автомобілі із включеними проблисковими маячками супроводжували хресну ходу, супровід якої прийняли на кругу в ОСОБА_30 . Під час супроводження до них у автомобіль попросився ОСОБА_42 , оскільки вже втомився іти. Він сів на заднє сидіння автомобіля. Шляхта ОСОБА_65 та він сиділи відповідно на місці водія та передньому пасажирському сидінні. У якийсь момент він почув удар та ударився в автомобілі головою від чого втратив свідомість . Після удару потерпілий ОСОБА_42 скаржився на біль у попереку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_66 показав, що 21.11.2014 року відбувалася хресна хода у монастир в с. Домбоки. Вони вирушили о 22 год. від православного собору. Десь біля 3 год. вони дійшли до с. Глибокого та на початку села він, Газуда та ОСОБА_67 , ОСОБА_68 та ОСОБА_69 зупинилися щоб випити каву. Це зайняло буквально 5 хв., колона пройшла далі і вони відповідно відстали, але випивши каву наздогнали колону. Замикаючим колони був ОСОБА_70 , він був одягнений у світло відбиваючий жилет та мав у руках ліхтарі. Він йшов за автомобілем ДАІ десь за 30м. . Вони його обігнали і йшли по узбіччі. Далі хтось почав кричати, він повернув голову вліво і помітив, що ОСОБА_21 вийшов на дорогу і почав світити автомобілю. Він стояв у центрі полоси якою вони йшли. Даний автомобіль їхав із швидкістю близько 120 км/год. і, мав високі оберти, це була десь 3 передача, водій напевно заснув за кермом, оскільки ні на що не реагував. Він бачив як ОСОБА_71 збив автомобіль, а хлопецю який хотів його відтягнути пошкоджено руку. Після цього його дівчину ОСОБА_68 зачепило можливо бампером, вона знепритомніла, потім приїхав автомобіль ДАІ, це буквально було за пару секунд і вони поїхали. Скільки чоловік було в колоні сказати не може, оскільки в кожному селі приєднувалися, в ОСОБА_72 вже десь було 300 чоловік. ОСОБА_73 рухалася по правій стороні, зустрічна смуга була вільна. Автомобіль він помітив десь за 15 м. від ОСОБА_71 . Як цей автомобіль зіткнувся з автомобілем ДАІ він не бачив, оскільки вже вся його увага була звернена на дівчину, її вдарило бампером. Коли вони обганяли ОСОБА_74 із ще одним чоловіком вони були ближче до узбіччя, на асфальтованій дорозі, але за полосою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_75 показав, що він перебував на чергуванні у СУ ГУНП в Закарпатській області. Від чергового йому стало відомо про ДТП та він отримав від керівника СУ вказівку виїхати на ДТП. Він приїхав на місце ДТП, працівники ДАІ доповіли йому, що є труп і постраждалі, які доставлені в лікарню. Слідчий РВ закінчив проводити огляд трупа та почав проводити огляд місця ДТП. На пропозицію пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці події ОСОБА_14 відмовилася. У зв`язку з цим він дав доручення працівникам ДАІ забезпечити проведення ОСОБА_14 медичного освідчення на стан сп`яніння згідно їх інструкції. На час надання доручення працівникам ДАІ щодо забезпечення проведення медичного освідчення ОСОБА_14 , щодо стану сп`яніння відомості до ЄРДР внесені не були, оскільки він має строк внесення до ЄРДР відомостей протягом доби. ОСОБА_14 відмовилася брати участь в огляді місця події. Пояснив, що огляд трупа та огляд місця події не проводилися одночасно. Демка в якості експерта на місце події запросив орган досудового розслідування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_76 показала, що вона з дітьми брала участь у хресній ході 21.11.2014 року. Вона з донькою вийшли з дому та о 22 год. були біля собору де їх чекав син і вони разом із іншими паломниками вирушили в с. Домбоки. ОСОБА_77 від с. Глибоке, де сталася ДТП вони з дітьми зайшли в кафе на декілька хвилин, випили води і знову наздогнали колону. Вони йшли по правій стороні дороги, майже біля узбіччя. Йшла вона, перед нею син, а позаду донька і Клопотар. В цей час вона почула шум автомобіля і побачила перед собою світло і перед нею впала людина хтось закричав «тікайте, тому, що може взірватися, і одразу пролетіла якась деталь від машини, вона крикнула дітям «тікайте, бо летить», повернулася і побачила, що вже ОСОБА_78 тримає її доньку на руках. Вона підбігла до них, донька була без свідомості, вона почали лити на неї воду, бити її по обличчю, прибігла якась жінка почала дивитися пульс. Потім донька прийшла до тями, і під`їхав автомобіль ДАІ і кричали кого треба підібрати, вони одразу посадили доньку, і Клопотар поїхав з нею. Вона підійшла і побачила там лежав ОСОБА_23 , над яким молилися люди, потім їй стало зле і вона відійшла в сторону та постояла, потім підійшла і побачила, що швидка допомога забирала потерпілого ОСОБА_42 , потім вона відійшла і більше не підходила. Вона не бачила ні момент зіткнення з ОСОБА_23 , вона бачила лише як він упав, ні момент зіткнення автомобіля з автомобілем ДАІ. До водія автомобіля марки «Тойота» не підходила, займалася донькою. Коли вони доганяли колону вони обганяли ОСОБА_22 , стали у колону, а він був позаду з лівого боку. Вона не визначала причину ДТП і не може визначити з якою швидкістю рухався автомобіль, вона не бачила автомобіль до зіткнення. На ОСОБА_79 була куртка салатового кольору із світловідбиваючими смугами, у нього також був фонарик.

Допитана в судовому засіданні, у присутності законного представника ОСОБА_76 , свідок ОСОБА_80 показала, що вони з мамою та татом виїхали з дому, о 22 год. були біля собору в Ужгороді де зустрілися з братом та пішли з хресною ходою. Неподалік с. Глибоке вони, а саме: мама, брат, Газуда, Клопотар та вона зайшли в кафе неподалік с. Глибоке, пробули там невеликий проміжок часу, і потім наздогнали колону, а потім вона отримала удар в голову ззаду та втратила свідомість, через деякий час прийшла до себе, її посадили в автомобіль ДАІ та відвезли в лікарню. Вона ДТП не бачила, лише чула шум машини і щось пролетіло.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_81 показав, що почув шум автомобіля і звук удару позаду, і обернувшись побачив як летить автомобіль. Газуда різко відтягнув його від дороги до відбійника. Після того як машина зупинилася він підбіг до сестри, вона лежала без свідомості. Також він бачив ОСОБА_14 , у неї був вигляд ніби вона сонна або в шоці. Також після ДТП бачив у автомобілі ДАІ за водієм старшого чоловіка. Автомобіль ДАІ рухався із швидкістю приблизно 5-10 км/год. До того як його збив автомобіль у ОСОБА_22 у руці був жезл з підсвіткою і на шиї висів ліхтар (стробоскоп).

Допитаний в судовому засіданні, для роз"яснення наданого висновку експерт ОСОБА_82 показав, що висновок експертизи він повністю підтримує та підтверджує, що судово-автотехнічна експертиза проведена ним з дотриманням всіх вимог щодо проведення даного виду експертиз. Додав , що дослідження проводив до проведення слідчого експерименту .

Допитаний в судовому засіданні, для роз`яснення наданого висновку експерт ОСОБА_83 показав, що висновок експертизи він повністю підтримує та підтверджує, що судово-автотехнічна експертиза проведена ним з дотриманням всіх вимог щодо проведення даного виду експертиз.

Крім наведеного вина ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом огляду місця ДТП та ТЗ від 22.11.2014 року, схеми ДТП від 22.11.2014 року та ілюстративних таблиць, відповідно до яких встановлено положення транспортних засобів на місці пригоди, зовнішні пошкодження транспортних засобів тощо;

- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом зробленим у ході проведення огляду місця ДТП;

- протоколом огляду місця події від 22.11.2014 року, об`єктом огляду якого є труп громадянина ОСОБА_15 ;

-випискою з медичної карти №12038/903 ОСОБА_5 ;

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_15 сер.1ФМ № 182394 від 26.11.2014;

-висновком ЗОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції № 828 від 22.11.2014 року, відповідно до якого обвинувачена ОСОБА_14 перебувала у стані алкогольного сп"яніння;

- висновком експерта №3093 від 22.11.2014 року , відповідно до якого у крові ОСОБА_14 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,23 пром. На момент ДТП кількість алкоголю в крові становила 1,86 пром. етилового спирту, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп"яніння;

- висновком експерта № 22/296 від 24.11.2014 року, згідно якого встановлено, що на момент огляду і експертного дослідження автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 система рульового керування, гальмівна система та ходова частина знаходились у працездатному стані та могли виконувати свої функції. Несправності системи освітлення, яке виражене у пошкодженні правої блок-фари виникли під час ДТП в момент дії на автомобіль значних короткочасних ударних навантажень;

- висновком експерта № 22/297 від 25.11.2014 року, згідно якого встановлено, що на автомобілі «ВАЗ-21101», р.н. НОМЕР_2 наявні механічні пошкодження характерні для контактування з автомобілем, які розташовані у задній частині автомобіля. На момент огляду і експертного дослідження автомобіля «ВАЗ-21101», р.н. НОМЕР_2 система рульового керування, гальмівна система знаходились у працездатному стані та могли виконувати свої функції. Несправності заднього правого колеса ходової частини та системи освітлення досліджуваного автомобіля, яке виражене у пошкодженні задніх стоп-фонарів виникли під час ДТП в момент дії на автомобіль значних короткочасних ударних навантажень.

- висновком експерта № 22/298 від 25.11.2014 року, згідно якого встановлено, що автомобіль «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 має механічні пошкодження, що характерні для контактування з автомобілем «ВАЗ-21101», р.н. НОМЕР_2 , які розташовані у передній частині автомобіля та пошкодження, які характерні для контактування з пішоходами, які наявні на вітровому склі та капоті автомобіля. Автомобіль ВАЗ-21101, р.н. НОМЕР_2 має механічні пошкодження, що характерні для контактування з автомобілем Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_1 , які розташовані у задній частині автомобіля. Також встановлено, що наїзд на пішоходів автомобілем Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_1 відбувся на проїзній частині в місці, яке безпосередньо передує розташуванню осипу грунту на смузі руху по напрямку до м. Мукачево. Враховуючи слідові інформацію, яка зафіксована на схемі ДТП, локалізацію пошкоджень на транспортних засобах, кінцеве розташування транспортних засобів після зіткнення експерт прийшов до висновку, що зіткнення автомобіля Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_1 з автомобілем ВАЗ-21101, р.н. НОМЕР_2 відбулось на смузі руху до м. Мукачево в місці, що безпосередньо передує осипу скла та лакофарбового покриття. При цьому повздовжні осі транспортних засобів знаходились у положенні близькому до паралельного до осьової лінії. Кут між повздовжніми осями автомобілів Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ-21101, р.н. НОМЕР_2 міг бути у межах 0 градусів.;

- висновком експерта № 22/299 від 26.11.2014 року згідно якого встановлено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 повинна була діяти у відповідності з вимогами пунктів 2.9(а), 12.2.,12.3 та 12.6 ПДР України, а саме: утриматися від керування транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а рухаючись по проїзній частині дороги в разі об`єктивного виявлення небезпеки для руху у вигляді пішоходів та супроводжуючого автомобіля з включеними проблисковими маяками прийняти міри до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та рухатися зі швидкістю не більше 90 км/год. Відповідно до вказаного висновку з технічної точки зору причиною настання даної ДТП стали дії водія автомобіля Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 , яка всупереч вимогам п. 12.3 ПДР України не вжила заходів до зупинки транспортного засобу в разі об`єктивного виявлення небезпеки для її руху;

- висновком експерта № 448 від 22.11.2014 року, з якого вбачається, що смерть громадянина ОСОБА_15 , 1965 р.н. настала внаслідок поєднаної тупої травми голови та тулубу, що супроводжувалася переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм головного мозку, переломом шостого шийного та п`ятого грудного хребців з пошкодженням спинного мозку, множинними переломами ребер, розривами печінки та серця, що призвело до розвитку травматичного шоку, що і стало безпосередньою причиною його смерті. Виявлені у трупа ОСОБА_15 тілесні ушкодження виникли одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним, внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля під час ДТП з послідуючим закиданням тіла на капот та лобове скло із подальшим падінням та ударянням об підлегле дорожнє покриття. По давності виникнення виявлені тілесні ушкодження вкладаються в час ДТП, яка мала місце 22.11.2014 року. В момент первинного контакту з транспортним засобом громадянин ОСОБА_15 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні, найбільш ймовірно повернутий задньою частиною тіла відносно рухаючогося транспортного засобу. Виключена можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту та ударяння об підлегле тверде покриття;

- висновком експерта № 454 від 22.11.2014 року, відповідно до якого встановлено, що на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_18 виявлено тілесні ушкодження у виді перелому п`ятого шийного хребця по передній аксілярній лінії справа; перелому тіла крижової та сідничної кісток справа, перелому горизонтальної гілки лівої лобкової кістки; перелому тіла грудини 1-5 ребер по передній аксілярній лінії справа; крововиливу в переднє середостіння та брижу товстої кишки; синців на шкірних покровах лівої та правої надключичних ділянок, тильної поверхні лівої кисті, внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки; саден на шкірних покривах передньо-зовнішньої поверхні верхньої третини лівої гомілки та передньої поверхні правого колінного суглобу. Виникли вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля під час ДТП, при цьому ОСОБА_18 міг перебувати пасажиром заднього сидіння легкового автомобіля. Дані тілесні ушкодження згідно п. 2.1.3. (н) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 1098 від 22.12.2014 року, відповідно до якого встановлено, що на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді накладеної гіпсової лонгети на ділянку лівої верхньої кінцівки від кінчиків пальців до верхньої третини лівої кисті. Згідно даних медичної документації заповненої на його ім`я у нього виявлено множинні забійно-рвані рани лівої кисті. Відкритий уламковий перелом основної фаланги 4-го пальця зі зміщенням. Закритий перелом основи 5 п`ясної кістки зі зміщенням. Закритий перелом основи основної фаланги п`ятого пальця зі зміщенням. Багатоуламковий внутрісуглобовий перелом середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті зі зміщенням . Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії або ударяння об такі, якими могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля під час ДТП та по давності виникнення вкладаються в час ДТП, яка мала місце 22.11.2014 року і не суперечать обставинам справи. В момент отримання даних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 міг знаходитися як у вертикальному чи близькому до нього положенні, так і в горизонтальному чи близькому до нього положенні, найбільш імовірно повернутий задньо-лівою поверхнею до рухаючогося транспортного засобу;

- висновком експерта № 1108 від 22.12.2014 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_84 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого встановлено, що на тілі ОСОБА_80 на момент судово-медичного обстеження виявлено тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин потиличної ділянки справа волосистої частини голови (згідно даних медичної документації заповненої на її ім`я у ОСОБА_80 виявлено: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин потиличної ділянки справа), які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії або ударяння об такі, яким міг бути предмет на який вказує потерпіла (частина бампера від автомобіля під час ДТП), по даності виникнення вкладаються в час пригоди, яка відбулася 22.11.2014 року та згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;

- висновком експерта № 1103 від 26.12.2014 року за результатом проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_17 , відповідно до якого встановлено, що на момент судово медичного обстеження на тілі ОСОБА_17 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах нижньої третини правої гомілки по зовнішньо-боковій поверхні та садна на шкірних покривах задньої поверхні правого ліктьового суглобу. Згідно даних медичної документації у нього виявлено: Забій дисторзія шийного відділу хребта. Забій грудної клітки справа. Забій після травматична підшкірна гематома правого ліктьового суглобу. Забій правої гомілки. Забій в/гру динного відділу хребта. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, по давності виникнення вкладаються в час ДТП, яка мала місце 22.11.2014 року і не суперечать обставинам справи та виключена можливість їх виникнення в результаті падіння з висоти власного зросту на тверде підлегле покриття. Згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року дані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

- висновком експерта № 1102 від 26.12.2014 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_16 , відповідно до якого на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_16 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах верхньої повіки лівого ока. Згідно даних медичної документації у нього виявлено: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій орбітальної ділянки. Забій лівого ока. Післятравматична підшкірна гематома лівого ока. Забій розтягнення зв`язки правого плечового суглобу. Забій лівого ліктьового суглобу. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, по давності виникнення вкладаються в час ДТП, яка мала місце 22.11.2014 року і не суперечать обставинам справи та виключена можливість їх виникнення в результаті падіння з висоти власного зросту на тверде підлегле покриття. Згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року дані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 322 від 31.12.2014 року, згідно висновків якого встановлено, що водій автомобіля « Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 , мала технічну можливість зупинити керований нею автомобіль до місця наїзду на пішохода ОСОБА_15 , а також до місця зіткнення з автомобілем ВАЗ -21101, р.н. НОМЕР_2 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення їй небезпеки для руху;

- висновком експерта № 4.2-453/17 від 14.03.2018 року , відповідно до якого зокрема, по заданому комплексі вихідних даних, причиною настання даної ДТП , з технічної точки зору , були обставини , які пов"язані із невідповідністю дій автомобіля марки «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_14 вимогам пункту 12.3 ПДР України.

- протоколом огляду речей від 18.12.2014 року, а саме транспортних засобів автомобіля марки « Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 та службового автомобіля Державтоінспекції марки ВАЗ-21101, р.н. НОМЕР_2 ;

- протоколом огляду речей від 25.12.2014 року, а саме одягу та взуття у який був одягнутий та взутий ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в момент наїзду на нього автомобіля марки « Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_14 , що мало місце 22.11.2014 року, відповідно до якого встановлено, що куртка з капюшоном, виготовлена з матерії яскраво салатового кольору. На обох рукавах куртки наявні по дві горизонтальні світловідбиваючі смужки шириною по 5 см., які проходять навколо рукавів. На натільній частині куртки нижче рукавів також наявні дві горизонтальні світловідбиваючі смужки шириною по 5 см. Від верхньої горизонтальної світло відбиваючої смужки натільної частини куртки через ліве та праве плече куртки, спереду назад проходить по одній вертикальній світло відбиваючій смужці шириною по 5 см. На капюшоні наявна одна горизонтальна світловідбиваюча смужка щириною 2,5 см. ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26. 12.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_16 , спеціаліста експерта-автотехніка ОСОБА_83 та статиста ОСОБА_85 , за участю понятих ОСОБА_86 та ОСОБА_87 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_58 , спеціаліста експерта-автотехніка ОСОБА_83 та статиста ОСОБА_85 , за участю понятих ОСОБА_86 та ОСОБА_87

- протоколом огляду речей від 13.01.2015 року, а саме сигнальної акустичної установки разом з пультом управління «СДТ№ та проблисковими маячками синього та червоного кольорів з вмонтованою в неї спеціальною звуковою сигналізацією «СДТ Стріла», які на час вчинення ДТП знаходились на службовому автомобілі ДАІ марки ВАЗ 21101, р.н. НОМЕР_2 , проведеного у присутності понятих ОСОБА_88 та ОСОБА_89 , за участю підозрюваної ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_12 , експерта-автотехніка ОСОБА_83 та представника власника - в.о. командира взводу з обслуговування стаціонарного посту № 1 роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, в ході якого встановлено, що проблискові маячки синього та червоного кольору, пульт, сигнальна акустична установка та звукова сигналізація знаходяться у робочому стані;

- дослідженим у виїзному судовому засіданні, яке відбулося 12.02.2016 року та фіксувалося на відеокамеру марки "CANON HD Legria HF G30", речовим доказом автомобілем марки «Toyota Corolla» білого кольору.

Судом також досліджені характеризуючі особу обвинуваченої ОСОБА_14 документи та встановлено наступне.

Згідно довідки № 41-24112014/21210 від 24.11.2014 року встановлено, що ОСОБА_14 раніше не судима.

Згідно довідки поліклінічного відділення Мукачівської ЦРЛ від 24.11.2014 року № 400, ОСОБА_14 у психіатричному кабінеті Мукачівської ЦРЛ на «Д» обліку не перебуває.

Згідно довідки поліклінічного відділення Мукачівської ЦРЛ від 24.11.2014 року № 399, ОСОБА_14 в наркологічному кабінеті Мукачівської ЦРЛ на «Д» обліку не перебуває.

Згідно довідки Мукачівської ЦРЛ від 24.11.2014 року № 395/01-6, ОСОБА_14 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_90 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується витягом з реєстрації актів цивільного стану громадян про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом РАЦС м. Кішварда, реєстраційний номер 587/2009.

Згідно рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2012 року у справі № 0707/3566/2012 у цивільній справі за позовом ОСОБА_91 до ОСОБА_92 про розірвання шлюбу, сина ОСОБА_90 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено на вихованні у матері.

Також судом досліджено надані стороною захисту характеристики на ОСОБА_14 різних громадян, зокрема ОСОБА_93 , мешканки АДРЕСА_2 , ОСОБА_94 , мешканки АДРЕСА_3 , ОСОБА_95 , мешканки АДРЕСА_4 , ОСОБА_96 , мешканки АДРЕСА_5 , ОСОБА_97 , мешканки АДРЕСА_6 , ОСОБА_98 , мешканки АДРЕСА_7 , ОСОБА_99 , мешканця АДРЕСА_8 , інваліда 2 групи, ОСОБА_100 , мешканця АДРЕСА_9 , інваліда 1 групи, ОСОБА_101 , мешканки АДРЕСА_10 , ОСОБА_102 , мешканки АДРЕСА_2 , з яких вбачається, що вказані громадяни були чи є пацієнтами ОСОБА_14 та характеризують її як кваліфікованого лікаря, яка сумлінно ставиться до своїх обов`язків, є уважною до хворих, порядною та чуйною людиною, готовою прийти на допомогу у будь-який час.

Судом також досліджено характеристику на ОСОБА_14 надану настоятелем Святомихайлівської церкви с. Н.Давидково, у якій зазначається, що ОСОБА_14 є прихожанкою православного храму Святого архангела Михаїла с. Нове Давидково. Як прихожанка храму являє собою приклад істинного християнського життя та поведінки. Поводить себе скромно, у спілкуванні проста і ввічлива, з повагою відноситься до старших людей та людей похилого віку. Особливою її турботою є християнське виховання сина, з яким у міру можливості відвідує богослужіння у храмі, і сама також приймає активну участь у житті приходу. Допомагає по силі і можливості благоустрою храму.

Крім того, стороною захисту надані суду характеристики на ОСОБА_14 від громадян: ОСОБА_103 мешканки АДРЕСА_11 , подружжя ОСОБА_104 та ОСОБА_105 мешканців АДРЕСА_12 , ОСОБА_106 , мешканки АДРЕСА_13 , ОСОБА_107 , мешканки АДРЕСА_14 , ОСОБА_108 , мешканця АДРЕСА_15 , ОСОБА_109 та ОСОБА_110 , мешканок АДРЕСА_16 , ОСОБА_111 , мешканки АДРЕСА_17 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , мешканки АДРЕСА_18 , ОСОБА_114 , мешканки АДРЕСА_11 , ОСОБА_115 , мешканця АДРЕСА_19 , з яких вбачається, що вказані громадяни є знайомими та друзями ОСОБА_14 протягом тривалого часу і характеризують її виключно з позитивної сторони, як працелюбну, чуйну, доброзичливу та відповідальну людину, яка завжди прийде на допомогу у скрутний час, турботливу та люблячу матір, яка виховує дитину одна, яка з повагою ставиться до кожного, спокійну і врівноважену за характером, без шкідливих звичок, хорошу господиню.

Як убачається з витягу з протоколу № 7 засідання Вченої Ради Харківської медичної академії післядипломної освіти від 19.09.2014 року, ОСОБА_14 є пошукувачем кафедри сексології та медичної психології на здобуття наукового ступеня кандидата медичних наук за спеціальністю 19.00.04 медична психологія із затвердженою темою дисертаційної роботи «Медико-психологічна реабілітація пацієнтів, які страждають на остеохондроз (клінічні, особистісні та психосоціальні аспекти) та згідно відгуку наукового керівника професора кафедри сексології та медичної психології Харківської медичної академії післядипломної освіти МОЗ України, доктора медичних наук, професора ОСОБА_116 є старанною й сумлінною персоною, яка у своїй роботі прагне до постійного удосконалення, підвищення професійного рівня, стежить за професійними новинками в галузі неврології й медичної психології, цікавиться новітніми розробками вітчизняних та зарубіжних спеціалістів в зазначених галузях клінічної практики та наукового знання, активна та цілеспрямована людина, яка користується повагою серед пацієнтів та колег.

Відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах , які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні. При цьому суд виходить з вимог ст. 62 Конституції України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинність у вчиненні злочинів, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_14 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом і кваліфікує дії ОСОБА_14 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, а також смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу , відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання . Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23.12.2005 року №14 при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_14 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_14 є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

При цьому, суд також враховує, що у постанові від 18.09.2019 р. (справа № 166/1065/18) Верховний Суд зазначив, що розкаяння передбачає, крім визнання факту скоєння злочину, ще й дійсне визнання власної провини, щирий жаль та осуд своєї поведінки.

ОСОБА_14 в ході судового розгляду давала показання щодо обставин вчинення ДТП та визнавала свою вину, висловлювала щирий жаль з приводу вчиненого. Також, судом встановлено, що як з боку обвинуваченої так і за допомогою її родини вчинялися всі можливі заходи щодо виправлення ситуації, яка сталася, а саме шляхом допомоги потерпілим у лікуванні і реабілітації, відшкодування заподіяної шкоди.

Як убачається з нотаріально посвідченої заяви громадян ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_6 та ОСОБА_27 від 02.12.2014 року, такі заявляють, що не мають матеріальних чи будь-яких інших претензій до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 22.11.2014 року близько третьої години ранку на 798 км. автодороги Київ-Чоп, поблизу с. Глибоке Ужгородського району, внаслідок якої в результаті наїзду автомобіля марки «Тойота-Королла», н.з. НОМЕР_1 , загинув ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З позовом до суду з даного приводу не звертатимуться.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 03.12.2014 року, громадяни ОСОБА_119 , ОСОБА_120 та ОСОБА_7 , розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примусу чи насильства або погроз, заявляють, що не мають матеріальних чи будь-яких інших претензій до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок ДТП, яка трапилася 22.11.2014 року, потерпілим у якій був їхній батько ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 від 27.11.2014 року, ОСОБА_14 повністю відшкодувала йому шкоду, завдану його здоров`ю, в результаті ДТП, що мало місце 22.11.2014 року, шляхом оплати всіх витрат пов`язаних з лікуванням, відшкодування моральних і матеріальних збитків. Він не має і не буде мати в майбутньому жодних претензій майнового, немайнового чи морального характеру до ОСОБА_14 .

У матеріалах справи також міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_84 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підписами батька та матері ОСОБА_121 та ОСОБА_76 від 26.11.2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_14 повністю відшкодувала шкоду завдану здоров`ю ОСОБА_80 , в результаті ДТП, що мало місце 22.11.2014 року, шляхом оплати всіх витрат пов`язаних з лікуванням, відшкодування моральних і матеріальних збитків. ОСОБА_80 не має і не буде мати в майбутньому жодних претензій майнового, немайнового чи морального характеру до ОСОБА_14 .

Крім того, у матеріалах справи наявні нотаріально посвідчена заява ОСОБА_16 від 27.11.2014 року та нотаріально посвідчена заява ОСОБА_17 від 27.11.2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_14 повністю відшкодувала шкоду завдану їх здоров`ю в результаті ДТП, що мало місце 22.11.2014 року, шляхом оплати всіх витрат пов`язаних з лікуванням, відшкодування моральних і матеріальних збитків. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не мають і не будуть мати в майбутньому жодних претензій майнового, немайнового чи морального характеру до ОСОБА_14 .

Також, судом встановлено, що обвинуваченою ОСОБА_14 повністю відшкодовано матеріальні збитки заподіяні у наслідок пошкодження належного УДАІ УМВС у Закарпатській області автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що убачається з квитанції 0. 0. 340016134. 1 від 20.01.2015 року ОСОБА_14 на рахунок УДАІ УМВС у Закарпатській області сплачено 46436,45 грн.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_14 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність..
Відповідно до ст. 75 ч.1 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання, викладені у статті 65 КК України наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

У постанові Верховного Суду від 14.06.2018 р. (справа № 760/115405/16-к) зазначено, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Слід звернути увагу , що дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо. Закон наділяє суд дискреційними повноваженнями визначати, чи знижують встановлені під час судового розгляду обставини ступінь тяжкості вчиненого злочину, і призначати таке покарання, яке за видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення особи й попередження вчинення нових злочинів.

Суд враховує, що вчинений ОСОБА_14 злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином вчиненим з необережності, в той же час суд враховує, дані про особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною, щиро розкаялася, характеризується виключно позитивно, є молодою соціально активною особою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні малолітню дитину, яку виховує одна, працює, має постійне місце проживання, а також добровільне відшкодування заподіяної шкоди та відсутність у потерпілих до ОСОБА_14 претензій матеріального чи морального характеру, і їхню думку щодо міри покарання ОСОБА_14 , та врахувавши ці конкретні обставини, приходить до висновку про те, що ОСОБА_14 не є суспільно небезпечною особою та покарання в умовах ізоляції від суспільства не сприятиме її виправленню чи попередженню вчинення нею нових злочинів, а фактично покарання в умовах ізоляції може призвести до тяжких та незворотних наслідків для неї, а також для її малолітньої дитини, що не відповідає суті призначення покарання, викладеного у ст. 65 КК України та практиці Європейського Суду з прав людини з питань призначення покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що ОСОБА_14 слід призначити покарання у в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст.75 КК України.

Запобіжний захід у виді застави, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_14 скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_26 сплачені в якості застави за ОСОБА_14 , на підставі ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 10.12.2014 року грошові кошти у розмірі 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) грн. (квитанція № ПАТ Комінвестбанк від 11.12.2014 року).

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені - вартість проведених експертиз у сумі 5664,74 грн. (п"ять тисяч шістсот шісдесят чотири грн. 74 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_14 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні змив п`ятна бурого кольору з проїзної частини автодороги «Київ-Чоп», з місця вчинення даної ДТП, який упакований в спеціальний пакет НДЕКЦ №0039735; змив п`ятна бурого кольору з правої стійки переднього вітрового скла автомобіля марки «TOYOTA» моделі «COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який разом з контрольною марлею, кожен в окремому паперовому конверті, упаковані в спеціальний пакет НДЕКЦ №0039734; шматок тканини яскраво-салатового кольору з під правого заднього кута кришки моторного відсіку (капоту) автомобіля марки «TOYOTA» моделі «COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який упакований в спеціальний пакет НДЕКЦ №0039736 знищити.

Речові докази - одна куртка матерчата яскраво-салатового кольору із світловідбиваючими смужками, штани матерчаті комуфляжні та одна пара черевик, в які був одягнутий та взутий пішохід ОСОБА_15 в час настання даної ДТП, які упаковані та опечатані в чорний пакет повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - автомобіль марки «TOYOTA» моделі «COROLLA», тип легковий седан НОМЕР_5 , 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_14 , скасувавши, накладений на нього згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2015 року, арешт.
Речові докази - службовий автомобіль ДАІ марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також сигнальну акустичну установку з маркуванням ««СДТ» серії С200Х, модель С2009, ТУУ 31.6-1:2005, Рп = 150 Вт, Uп = 12 В, заводський № НОМЕР_6 , дата виготовлення 14.09.11.», разом з пультом управління «СДТ» та проблисковими маячками синього та червоного кольорів з вмонтованою в неї спеціальною звуковою сигналізацією «СДТ Стріла», які на час вчинення даної ДТП знаходилися на службовому автомобілі ДАІ марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути уповноваженому представнику Головного управління Національної поліції в Закарпатській області .

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_14 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком три роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді застави, обраний щодо обвинуваченої ОСОБА_14 скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_26 сплачені в якості застави за ОСОБА_14 , на підставі ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 10.12.2014 року грошові кошти у розмірі 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) грн. (квитанція № ПАТ Комінвестбанк від 11.12.2014 року).

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені - вартість проведених експертиз у сумі 5664,74 грн. (п"ять тисяч шістсот шісдесят чотири грн. 74 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_14 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні змив п`ятна бурого кольору з проїзної частини автодороги «Київ-Чоп», з місця вчинення даної ДТП, який упакований в спеціальний пакет НДЕКЦ №0039735; змив п`ятна бурого кольору з правої стійки переднього вітрового скла автомобіля марки «TOYOTA» моделі «COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який разом з контрольною марлею, кожен в окремому паперовому конверті, упаковані в спеціальний пакет НДЕКЦ №0039734; шматок тканини яскраво-салатового кольору з під правого заднього кута кришки моторного відсіку (капоту) автомобіля марки «TOYOTA» моделі «COROLLA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який упакований в спеціальний пакет НДЕКЦ №0039736 знищити.

Речові докази - одна куртка матерчата яскраво-салатового кольору із світловідбиваючими смужками, штани матерчаті комуфляжні та одна пара черевик, в які був одягнутий та взутий пішохід ОСОБА_15 в час настання даної ДТП, які упаковані та опечатані в чорний пакет повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - автомобіль марки «TOYOTA» моделі «COROLLA», тип легковий седан НОМЕР_5 , 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_14 , скасувавши, накладений на нього згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.01.2015 року, арешт.
Речові докази - службовий автомобіль ДАІ марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також сигнальну акустичну установку з маркуванням ««СДТ» серії С200Х, модель С2009, ТУУ 31.6-1:2005, Рп = 150 Вт, Uп = 12 В, заводський № НОМЕР_6 , дата виготовлення 14.09.11.», разом з пультом управління «СДТ» та проблисковими маячками синього та червоного кольорів з вмонтованою в неї спеціальною звуковою сигналізацією «СДТ Стріла», які на час вчинення даної ДТП знаходилися на службовому автомобілі ДАІ марки «ВАЗ» моделі «21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути уповноваженому представнику Головного управління Національної поліції в Закарпатській області .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1