Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/499/19
Провадження № 1-кп/280/247/19
ВИРОК
Іменем України

17 грудня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів кримінальне провадження № 00000093 від 03.03.2019

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макарів, Києво- Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не маючого утриманців, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Буринь,Буринського району, Сумської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, студент 3 курсу Бородянського аграрного ліцею, не одруженого, не маючого утриманців, інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України, -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2019 близько 19 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своїми знайомим неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гралися неподалік дитячого навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований по вулиці Гагарінській, 13 смт. Городок Радомишльського району Житомирської області та належить Макарівській квартирно-експлуатаційній частині і у них виник умисел на крадіжку металевих секцій огорожі.

Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом підійшли до паркану, яким огороджене дитячий навчальний заклад «Ювілейний» та розташований по АДРЕСА_3 і належить Макарівській квартирно-експлуатаційній частині, де руками демонтували та таємно викрали одну металеву секцію огорожі, розміром 2,5 х 1 м, вартістю 343 гривні 50 копійок, якою в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, 01 березня 2019 близько 19 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, діючи умисно, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, разом підійшли до паркану, яким огороджене дитячий навчальний заклад « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та розташований по АДРЕСА_3 і належить Макарівській квартирно-експлуатаційній частині, де руками демонтувати та таємно викрали одну металеву секцію огорожі, розміром 2,5 х 1 м, вартістю 343 гривні 50 копійок, якою в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Вчиненими діями неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли Макарівській квартирно-експлуатаційній частині матеріальну шкоду на загальну суму 687 гривень.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченимими, їх законними представниками, захисниками, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченим та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 28.02.2018 та 01.03.2019 за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинив крадіжку металевої огорожі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 28.02.2018 та 01.03.2019 за попередньою змовою з ОСОБА_4 вчинив крадіжку металевої огорожі .

Представник потерпілого ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заву про проведення судового розгляду у її відсутність, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Крім того, вина обвинувачених доведена дослідженими в судовому засіданні доказами та матеріалами кримінального провадження :

- характеристиками з місця навчання та проживання згідно яких ОСОБА_5 характеризується позитивно.
- характеристикою №127 від 05.03.2019 згідно якої ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.
- актом обстеження умов проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно висновку якого створені умови для гармонійного розвитку неповнолітнього;
-актом обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку якого проведено роз`яснювальну роботу, рекомендовано контролювати коло спілкування сина;
- постановою про визнання предметів речовими доказами від 03.03.2019, відповідно до якої частини металевих секцій паркану визнаний речовим доказом

У відповідності до вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна(крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна(крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченими, дані про їх особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставини, що помякшують покарання обвинуваченим є вчинення злочину неповнолітнім і щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має молодий вік, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав повністю, розкаюється у вчиненому злочині, після вчинення злочину інші кримінальні правопорушення не вчиняв, має молодий вік, шкоду потерпілій не відшкодував, з боку представника потерпілої притензії відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому злочині, після вчинення злочину інші кримінальні правопорушення не вчиняв, має молодий вік, навчається, є студентом за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, вину визнав повністю, збитки не відшкодовані.

При цьому суд враховує висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору філії ДУ «Центр Пробації» у Житомирській області щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно якої має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що відповідають конкретним факторам ризику хлопця, та необхідні для виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Висновки досудової доповіді Коростишівського районного сектору філії ДУ «Центр Пробації» у Житомирській області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що відповідають конкретним факторам ризику хлопця, та необхідні для виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Водночас, захисник ОСОБА_8 звернувся із письмовим клопотанням, яке було підтримане прокурором, обвинуваченим, законним представником , про звільнення ОСОБА_4 від покарання із застосуванням до останнього примусових заходів виховного характеру.
Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, з огляду на таке.
У відповідності до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
За приписами ст. 12 КК України інкримінований обвинуваченим злочин є злочином середньої тяжкості, а останні на час вчинення цього злочину були неповнолітніми.
Згідно із п. 16 інформаційного листа ВССУ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» від 16.01.2017 №223-66/0/4-17 положення ч.1 ст.497 КПК України кореспондуються з ч.1 ст.97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст.105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд у таких випадках при прийнятті рішення керується тільки ст.105 КК України.
Враховуючи наведене, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутності від потерпілого претензій матеріального характеру, суд вважає обвинувачених такими, які не потребують застосування покарання, однак із визначенням примусових заходів виховного характеру, що регламентовано положеннями ст. 105 КК України. До такого висновку суд дійшов враховуючи щире каяття та подальшу бездоганну поведінку обвинувачених.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 ,484-491 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді:
- застереження
- передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 тривалістю один рік.

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України .

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді:
- застереження
- передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_7 до його повноліття , тобто до 03.07.2020 включно.

Речові докази: частини металевих секцій паркану - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1