Справа № 699/865/19
Номер провадження № 1-кп/699/42/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському кримінальне провадження № 0000315 щодо обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Квітки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, перебуваючого у декретній відпустці, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, учасника АТО, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи зобов`язаний згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області справа № 2-240/11 від 22.04.2011, сплачувати аліменти на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, злісно ухиляється від сплати аліментів, що проявляється у його бездіяльності, а саме у тому, що ОСОБА_8 , достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини, не вживає будь-яких заходів щодо свого працевлаштування, будь-якої матеріальної допомоги дитині не надає, внаслідок чого його бездіяльність призвела до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно перевищують суму виплат за шість місяців відповідних платежів, при цьому, свою заборгованість по сплаті аліментів не ліквідував і продовжує далі злісно ухилятися від сплати аліментів та надання будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини. Через що заборгованість ОСОБА_8 по не сплаті ним аліментів станом на 01.08.2019, в період часу з березня 2015 року по серпень місяць 2019 року, становить 82187,4 грн.

Будучи допитаним у суді обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю, розкаявся і показав, що дійсно знає про обов`язок сплачувати аліменти. В грудні 2018 року Корсунь-Шевченківський РВ ДВС нагадав йому про заборгованість по аліментах. Заборгованість утворилася через складні сімейні обставини. До 2015 року працював в АФ «Корсунь», а з 2015 по 2017 рік служив в АТО. Заборгованість по сплаті аліментів утворилася з 2015 року, коли пішов служити в АТО. Після закінчення служби в АТО пропонував колишній дружині земельну ділянку, в разі виділення її йому як учаснику АТО. Його звернення в Корсунь-Шевченківський районний центр зайнятості про взяття на облік залишилося без задоволення. Він повідомляв ДВС, що змінив місце проживання один раз. На даний час ДВС не знає де він проживає. Для сплати аліментів мав намір продати землю і погасити заборгованість.

Крім того, обвинувачений показав, що весною 2019 року пішов у декретну відпустку по догляду за дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, підтверджена:

- Показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про те, що обвинувачений ОСОБА_8 сплачував аліменти до 2015 року. Далі останній служив в АТО. Після закінчення служби обвинувачений купив дитині велосипед і за її кошти відвіз дитину в оздоровчий табір. Обвинувачений неодноразово змінював місце проживання, про що не повідомляв органи ДВС. Жодних дій обвинувачений не вчиняв щодо погашення заборгованості по сплаті аліментів;

- Показаннями свідка ОСОБА_12 , державного виконавця Корсунь-Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області , про те, що з 2018 року в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_8 . Останній викликався з районний відділ ДВС шляхом направлення повісток в с. Квітки Корсунь-Шевченківського району на 21.02.2019, 19.08.2019. В лютому 2019 боржник не з`явився до виконавця. Не з`явився боржник і в серпні 2019 року. Станом на серпень 2019 року заборгованість склала 84641,90 грн., яка утворилася за період усього виконавчого провадження. Протягом 2019 року боржник не сплачував аліменти та не з`являвся на виклики до районного відділу ДВС.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, доведена:

- витягом з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000315, згідно якого 25.06.2019 року до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_7 про те, що її колишній чоловік з 2015 року не виконує рішення суду та не виплачує аліменти на спільну дитину ОСОБА_6 (а.с. 30 том 1);

-даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.06.2019, згідно якого ОСОБА_7 заявила про невиконання рішення суду її колишнім чоловіком ОСОБА_8 та не виплачує аліменти на спільну дитину (а.с. 33 том 1);

-копією рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 22.04.2011 року (справа № 2-240/11), згідно якого позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів на утримання дитини в частці, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів присуджено з часу звернення позивачки до суду, тобто з 25 березня 2011 року (а.с. 34 том 1);

-копією виконавчого листа по справі № 2-240/11 від 22.04.2011 (а.с.37 том 1);

-копією постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 26827118) від 01.06.2011 на підставі виконавчого листа №2-240 від 22.04.2011 року (а.с.38 том 1);

-довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №5525 від 21.06.2019, згідно якої ОСОБА_8 станом на 01.06.2019 має заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2-240 від 22.04.2014 в загальній сумі 77834,40 грн. (а.с. 36 том 1);

-довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №6835 від 29.08.2019, згідно якої ОСОБА_8 станом на 01.08.2019 має заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №2-240 від 22.04.2014 в загальній сумі 82187,40 грн. (а.с. 67 том 1);

-даними розрахунку нарахування виконавчого збору згідно виконавчого листа № 2-240 від 22.04.2011 про те , що станом на 01.06.2019 боржник ОСОБА_8 повинен сплатити виконавчий збір у сукупному розмірі 7776,53 грн. (а.с.35 том 1);

-даними інформації отриманої з Єдиного реєстру боржників, згідно якої ОСОБА_8 внесений до вказаного реєстру за виконавчим провадженням по несплаті аліментів (а.с.39 том 1);

- запитом державного виконавця до Держпродспоживслужби в Черкаській області та відділу Держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області від 16.07.2018 щодо надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстровано за боржником ОСОБА_8 (а.с. 40 том 1);

-копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_8 у праві виїзду за межі України від 19.09.2018, винесену в межах здійснення виконавчого провадження зі стягнення заборгованості по сплаті аліментів (а.с.42 том 1);

-копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_8 у праві керування транспортними засобами від 19.09.2018, винесену в межах здійснення виконавчого провадження зі стягнення заборгованості по сплаті аліментів (а.с.44 том 1);

-копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_8 у праві полювання від 19.09.2018, винесену в межах здійснення виконавчого провадження зі стягнення заборгованості по сплаті аліментів (а.с.46 том 1);

-копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_8 у праві користування зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії від 19.09.2018, винесену в межах здійснення виконавчого провадження зі стягнення заборгованості по сплаті аліментів (а.с.48 том 1);

-даними відповідей ДФС України та ПФ України про відсутність за ОСОБА_8 відкритих рахунків, офіційно не працюючий (а.с.а.с. 49, 50, 62-64 том 1);

-копією постанови від 19.09.2018 про накладення штрафу на ОСОБА_8 в сумі 28735,20 грн. за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки (а.с.52 том 1);

-копією постанови від 19.09.2018 про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_8 в сумі 28735,20 грн. (а.с.54 том 1);

-інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно якої за ОСОБА_8 відсутнє нерухоме майно (а.с.55 том 1);

-довідкою від 19.08.2019 № 6836 виданою державним виконавцем про проведення необхідних виконавчих дій відносно боржника ОСОБА_8 для погашення заборгованості по сплаті аліментів, останній на вимогу державного виконавця у відділ ДВС не з`являється (а.с.56 том 1);

-даними витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 56960341 сформованого 19.09.2019, згідно якого накладено арешт на рухоме майно ОСОБА_8 , заборонено відчужувати (а.с.60 том 1);

-копією виклику ОСОБА_8 до виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу ДВС № 1819 від 21.02.2019 року (а.с.61 том 1);

-викликом ОСОБА_8 до виконавця Корсунь-Шевченківського районного відділу ДВС № 6833 від 19.08.2019 року (а.с.66 том 1);

-листом Корсунь-Шевченківської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 20.08.2019 № 01-19/618 про те, що гр. ОСОБА_8 з метою пошуку роботи до центру зайнятості не звертався та станом на 20.08.2019 на обліку не перебуває та послугами не користується (а.с. 68 том 1);

-даними листа ТСЦ №7144 РСЦ МВС в Черкаській області від 16.08.2019 № 31/23/44-425 про те, що за гр. ОСОБА_8 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 69 том 1);

-довідкою про доходи обвинуваченого за період з 01.01.2011 по 30.06.2019 року, від 21.08.2019 № 875/23-14/11-008 видана ГУ ДФС у Черкаській області (а.с. 70-72 том 1);

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторно звернув увагу на те, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_8 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого діяння доведена повністю.

Оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності і які у суду не викликають сумніву, суд вважає, що обвинувачення, в межах зміненого 25.05.2020 року прокурором у суді в порядку ст.338 КПК України, доведене повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Визнаючи обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд враховує правові висновки, зроблені 30 квітня 2020 року Верховним Судом у справі № 283/1309/17, а саме те, що об`єктом даного злочину є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини( ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» ).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст.15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Предметом злочину, який аналізується, є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони злочин передбачений частиною 1 статтею 164 КК України може бути вчинений у формі злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

Про злісний характер ухилення від сплати аліментів також можуть свідчити: тривалість ухилення (приміткою до ст. 164 КК України передбачено, виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів), продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку державного виконавця, неодноразове звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Суд критично, як спробу уникнути відповідальності, оцінює показання обвинуваченого про те,що він не сплачував аліменти через те, що знаходився в декретній відпустці по догляду за своєю дитиною він іншого шлюбу, оскільки як вбачається із показань самого обвинуваченого вказана дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , а у відпустку він пішов весною 2019 року.

Разом з тим, як встановлено судом, заборгованість в даному випадку виникла з березня 2015 року, тобто задовго до народження дитини обвинуваченого в грудні 2018 року.

Крім того, суд критично оцінює посилання обвинуваченого на неможливість сплати аліментів через перебування його на службі в зоні АТО, оскільки проходячи службу останній мав достатній рівень грошового забезпечення від держави, якого було достатньо для своєчасної сплати аліментів.

Крім того, суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він пропонував ОСОБА_7 земельну ділянку в рахунок погашення заборгованості по аліментам, оскільки як встановлено судом останній не являється власником запропонованої ним земельної ділянки, повноважними органами йому як учаснику АТО така земельна ділянка не виділялася.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як злочин невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останнього, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, думку потерпілої про суворість покарання, яку остання залишила на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, перебування на утриманні малолітньої дитини, приймання участі в антитерористичній операції, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.с. 78 том 1).

На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що вбачається з довідки № 77 від 19.08.2019, виданої Корсунь-Шевченківською ЦРЛ (а.с.77 том 1).

Відповідно до висновку досудової доповіді сектору з питань пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_8 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, також оцінюється як середній, а тому останній може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням характеристики обвинуваченого ОСОБА_8 , встановлених обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт, що в даному випадку буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді ста годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1