КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/351/20
Провадження № 1-кс/534/111/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2020 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, погоджене прокурором (за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за № 0000183 від 09.03.2020) про арешт майна,

в с т а н о в и в :
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , із клопотанням, погодженим прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому порушує питання про накладення арешту на майно, яке було вилучено 09.03.2020 на підставі заяви ОСОБА_5 про добровільну видачу, а саме: кросівки синього кольору з білою підошвою та червоною вставкою марки «ІА» зі слідами РБК з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання, які після проведення необхідних експертиз помістити для зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м.Горішні Плавні, вул.Добровольського, 6, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Із змісту внесеного клопотання вбачається, що 09.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.03.2020 ОСОБА_6 перебував у приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де під час відпочинку у нього сталась сварка з ОСОБА_7 , 1972 року народження, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків. У ході сварки ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 вийшли з приміщення кафе-бару та у цей час у ОСОБА_8 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно завдав останньому декілька ударів руками стиснутими у кулак у ділянку обличчя та шиї, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми шиї з переломом під`язикової кістки та щитовидного хряща, внаслідок яких останній помер на місці.

Згідно акту СМЕ №206 від 09.03.2020, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тупої травми шиї з переломом під`язикової кістки та щитовидного хряща.

09.03.2020 в якості свідка допитано ОСОБА_5 , який добровільно видав працівникам поліції належне йому взуття, що у подальшому було оглянуто, вилучено та визнано речовим доказом.

Необхідність накладення арешту вмотивовано запобіганням знищення речових доказів, які могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання та прохали про його задоволення з підстав, викладених у клопотанні.
Власник майна в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи належно повідомлений.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.
Згідно витягу з ЄРДР кримінального провадження за №0000183 від 09.03.2020, поряд з приміщенням кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованим по АДРЕСА_1 08.03.2020 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 умисно заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді тупої травми шиї з переломом під`язикової кістки та щитовидного хряща, внаслідок яких останній помер на місці пригоди.

У відповідності до протоколу огляду предмета від 09.03.2020, було оглянуто та вилучено добровільно видані ОСОБА_5 кросівки, які за постановою слідчого ОСОБА_4 від 09.03.2020 визнано речовим доказом.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно із ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.168 КПК України, вилучені речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.
Відповідно до вимог ч.ч.2,3,4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Дослідженням наявних матеріалів судом встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.
Враховуючи наведені положення Закону та беручи до уваги, що віднесення до речових доказів вилучених в ході огляду речей, відповідає критеріям ст.98 КПК України, згадані речі могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт зазначеного майна є обґрунтованим.
Керуючисьст.ст.170, 171 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Накласти арешт на кросівки синього кольору з білою підошвою та червоною вставкою в районі п`яти марки «ІА» зі слідами РБК, які належать ОСОБА_5 з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру зберігання речових доказів відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

Арешт на майно накладається до його скасування у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Роз`яснити учасникам розгляду справи право на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1