печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000184 від 13.05.2017 за фактом незаконного придбання права користування землями колишнього ДП «СГП «Ягубець» (), що завдало державі матеріальних збитків у великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12.11.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000184 від 13.05.2017 за фактом незаконного придбання права користування землями колишнього ДП «СГП «Ягубець» (), що завдало державі матеріальних збитків у великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000184, а саме на земельні ділянки, які були надані державному підприємству «СГП «Ягубець» () у постійне користування, із забороною відчужувати, користуватись та розпоряджатись ними.
В обґрунтування клопотання зазначив, що з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, тимчасового позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вищевказані земельні ділянки, а також унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на земельні ділянки, які були надані державним підприємством «СГП «Ягубець» ТОВ «ТЕРРА-2014» для спільного обробітку, так як вони мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 13.05.2017 за фактом незаконного придбання права користування землями колишнього ДП «СГП «Ягубець» (), що завдало державі матеріальних збитків у великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи вчинили шахрайські дії, пов`язані із незаконним заволодінням (придбанням права) землями колишнього Державного підприємства «СГП «Ягубець» (), розташованими в адмінмежах Ягубецької сільської ради Христинівського району, Черкаської області, загальною площею 1834, 0411 га, під час реорганізації (припинення) вищевказаного державного підприємства, і фактичним протиправним та безоплатним використанням цих земель в період часу з 12.02.2016 по теперішній час, що завдало державі матеріальних збитків у великих розмірах.
Враховуючи той факт, що 12.02.2016 року юридична особа ДП «СГП «Ягубець» була припинена шляхом перетворення в колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець» () невстановленими особами вчиняються шахрайські дії направлені на незаконне придбання права користування землями колишнього ДП «СГП «Ягубець» () та подальше фактичне протиправне та безоплатне використання вказаних земель загальною площею 1834,0411 га, які розташовані на земельних ділянках для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Черкаській області.
Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка № 130226869 встановлено, що правокористувачем наступних земельних ділянок є Державне сільськогосподарське підприємство «Ягубець», .
В даній довідці містяться відомості стосовно 23 наступних земельних ділянок.
Будучи допитаним в якості свідка Голова правління КСП «Ягубець» повідомив, що на даних 23 земельних ділянках, загальною площею 1834,0411 га, здійснює свою господарську діяльність КСП «Ягубець» (), яке є правонаступником державного сільськогосподарського підприємства «Ягубець», ().
Таким чином, зазначені земельні ділянки загальною площею 1834 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, були предметом вчинення злочину - шахрайських дій щодо придбання у протиправний спосіб права користування зазначеними земельними ділянками.
09.07.2018 у кримінальному провадженні № 0000184 винесено постанову про визнання речовим доказом земельних ділянок загальною площею 1834,0411 га.
11.07.2018 Печерським районним судом м. Києва винесено ухвалу про накладення арешту на вказані земельні ділянки із забороною відчуджувати, користуватись та розпоряджатись ними.
27.11.2018 Київським апеляційним судом скасовано ухвалу Печерського районного суду від 11.07.2018 та винесено ухвалу про накладення арешту на вказані земельні ділянки, загальною площею 1834 га, встановивши лише заборону на їх відчуження.
В процесі досудового розслідування було встановлено, що 26.12.2018 року державним реєстратором Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_4 було внесено зміни щодо ідентифікацію даних суб`єкта права користування, вищевказаними земельними ділянками х ДП «СГП Ягубець» на КСП «Ягубець» із зазначенням підстави, а саме Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна по Черкаській області № 12-АПК від 03.12.2015.
Під час допиту в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що під час вчинення вказаних дій він перевіряв у відповідних реєстрах наявність можливих заборон щодо відчуження відносно суб`єкту та відповідно до кадастрових номерів земельних ділянок.
Натомість достовірно встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду ОСОБА_5 було накладено арешт на зазначені вище земельні ділянки, відомості про який під час здійснення реєстраційних дій ОСОБА_4 йому відображені не були.
12.04.2019 у кримінальному провадженні № 0000184, в якості потерпілого, залучено Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області ().
27.06.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 винесено ухвалу у справі № 757/33324/19к про передачу вищевказаних 23 земельних ділянок, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, в управління до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
30.08.2019 Київським апеляційним судом залишено без розгляду апеляційну скаргу КСП «Ягубець» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 13.06.2019 про накладення арешту на 23 земельних ділянки, загальною площею 1834,0411 га.
12.09.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 у справі № 757/46690/19-к винесено ухвалу про задоволення клопотання КСП «Ягубець» про зняття арешту в кримінальному провадженні № 0000184, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 13.06.2019.
11.03.2019 під час розслідування кримінального провадження № 0000184 до ГСУ НП України з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшла копія акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки при передачі у власність земель, дотриманням встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, дотримання вимог земельного законодавства при передачі у власність, наданні у користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок в адміністративних межах Ягубецької сільської ради Христинівського району.
Як зазначено в акті, правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування КСП «Ягубець» 23 земельними ділянками, загальною площею 1834,0411 га, не встановлено. Крім цього відсутні, як рішення органу, що згідно ст.122 Земельного кодексу України, уповноважений передавати земельні ділянки у власність чи у користування так і договір (інший правочин), на підставі якого відбулась передача права постійного користування на 23 земельні ділянки загальною площею 1834,0411 га до КСП «Ягубець».
Таким чином, зазначені земельні ділянки загальною площею 1834,0411 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, були предметом вчинення злочину - шахрайських дій щодо незаконного придбання права користування землями колишнього ДП «СГП «Ягубець» ().
Відповідно до чинного законодавства України, КСП «Ягубець» не є правонаступником права постійного користування земельними ділянками загальною площею 1834,0411 гектари.
В свою чергу, вказаними земельними ділянками без наявних на то правових підстав, без наявного права постійного користування або оформленого права оренди користується правонаступник припиненого державного підприємства «СГП «Ягубець» - колективне сільськогосподарське підприємство «Ягубець» та ТОВ «ТЕРРА-2014».Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту, а саме: на земельні ділянки, які були надані державному підприємству «СГП «Ягубець» () у постійне користування, із забороною відчужувати та розпоряджатись ними, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження, станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Наряду з вказаним, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, проте стороною обвинувачення вказані обставини доведені не були, а відтак слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги клопотання в частині заборони користування земельними ділянками слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000184, а саме на земельні ділянки, які були надані державному підприємству «СГП «Ягубець» () у постійне користування, із забороною відчужувати та розпоряджатись ними, а саме:
1) земельна ділянка площею 5,9244 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0032;
2) земельна ділянка площею 29,5156 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0018;
3) земельна ділянка площею 160,7504 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0034;
4) земельна ділянка площею 2,5234 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0033;
5) земельна ділянка площею 51,1774 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0017;
6) земельна ділянка площею 135,8018 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0016;
7) земельна ділянка площею 71,1183 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0035;
8) земельна ділянка площею 133,8927 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0036;
9) земельна ділянка площею 133,3497 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0015;
10) земельна ділянка площею 135,119 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0037;
11) земельна ділянка площею 21,1678 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0013;
12) земельна ділянка площею 97,5459 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0014;
13) земельна ділянка площею 52,0059 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0040;
14) земельна ділянка площею 125,853 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0038;
15) земельна ділянка площею 41,4056 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0008;
16) земельна ділянка площею 100,3763 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0007;
17) земельна ділянка площею 12,6319 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0006;
18) земельна ділянка площею 86,461 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:002:0004;
19) земельна ділянка площею 25,5225 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0024;
20) земельна ділянка площею 147,8639 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0023;
21) земельна ділянка площею 86,7741 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0021;
22) земельна ділянка площею 88,6091 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0020;
23) земельна ділянка площею 88,6514 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0022.

В іншій частині вимоги клопотання залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1