Справа №672/1514/19
Провадження №1-кп/672/21/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000242 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, професійно-технічна освіта, не одруженого, не працюючого, не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року близько 22 год. 50 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку із своїми батьками, у зв`язку з чим його матір - ОСОБА_4 , яка також проживає за вказаною адресою, з метою припинення його протиправної діяльності зателефонувала на гарячу лінію Національної поліції України «102».

Того ж дня, о 23 год. 21 хв. до господарства ОСОБА_4 прибули працівники ГРПП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебуваючи в приміщенні літньої кухні, під час спілкування із заявницею та ОСОБА_5 виявили та вилучили рослини конопель, які ОСОБА_5 зберігав для власного вживання, а також пристрої для їх куріння.

У зв`язку із цим, ОСОБА_5 на пропозицію працівників поліції прибув у приміщення Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області, що знаходиться в м.Городок по вул. Червоний майдан, 3, для дачі пояснень з приводу вилучених заборонених з обігу речовин.

На наступний день - 09 жовтня 2019 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_5 повернувся додому в с. Борщівка. Перебуваючи на території домогосподарства, між ним та його матір`ю на ґрунті особистих неприязних відносин, викликаних образою за виклик працівників поліції, а також вилучення у нього наркотичних речовин, які він зберігав для власного вживання, виникла суперечка. При цьому у ОСОБА_5 з мотивів помсти за вчинені матір`ю вищевказані дії, виник умисел знищити господарські будівлі, які розташовані на вказаному господарстві і належать його матері.

Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, ОСОБА_5 пройшов у хлів, який розташований на території господарства, взяв металеву каністру з дизельним паливом, яка зберігалась в середині приміщення та облив зерно пшениці, що знаходилось в середині зазначеної будівлі.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на знищення майна, пройшов до навісу, під яким зберігалось 4 центнери сіна та 60 тюків соломи, який також облив дизельним пальним та за допомогою сірників, які зберігав при собі, здійснив підпал зазначеного майна.

Впевнившись в тому, що полум`я охопило навіс та поширюється на хлів, ОСОБА_5 , вважаючи, що вказаний навіс з сіном та тюками соломи, а також хлів будуть повністю знищені, вийшов на подвір`я, спостерігав за пожежею. При цьому, ОСОБА_5 не давав можливості ліквідувати пожежу, яку сам спричинив, своєму батькові - ОСОБА_8 та сусідам, перешкоджаючи їм підходити до будівель та гасити пожежу водою.

Однак, свій злочин ОСОБА_5 не довів до завершення з причин, що не залежали від його волі, оскільки його матір - ОСОБА_4 , зателефонувавши на гарячу лінію Державної служби України з надзвичайних ситуацій «101», викликала співробітників Городоцького районного сектору Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, які ліквідували пожежу і не допустили повного знищення будівель.

Таким чином, внаслідок пожежі було знищено навіс, а саме дерев`яні стовпи, стіни та покрівлю, які не підлягають відновленню, загальною вартістю 11 257 грн., а також майно, яке знаходилось під навісом: 4 центнера сіна ціною 120 грн. за 1 центнер загальною вартістю 480 грн. та 60 тюків пшеничної соломи ціною 5 грн. за 1 тюк загальною вартістю 300 грн., а також частково пошкоджено хлів загальною вартістю 71 958 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненого шляхом підпалу, ОСОБА_5 вчинив злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України визнав повністю, від дачі показань відмовився.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується такими доказами:

- заявою ОСОБА_4 від 09.10.2019 року про підпал ОСОБА_5 її майна по АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події від 09.10.2019 року, де було оглянуто господарство ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та виявлено знищення частини майна внаслідок пожежі;

- заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу працівникам поліції спортивного одягу та взуття, у яке він був одягнутий на час пожежі;

- адресною довідкою про склад сім`ї, що проживає по АДРЕСА_1 ;

- актом про пожежу та звітом про ймовірну причину виникнення пожежі по АДРЕСА_1 , де вказано, що ймовірною причиною пожежі є навмисний підпал і що за декілька хвилин до безпосереднього горіння ОСОБА_5 погрожував підпалом домівки;

- висновком експерта від 24.10.2019 року, де вказано, що представлена на експертизу рідина з металевої каністри не є нафтопродуктом та пально-мастильним матеріалом, але на металевій каністрі виявлено сліди зміненого нафтопродукту (бензину, гасу, палива дизельного). На представленому на експертизу зерні, спортивних штанах чорного кольору, спортивній кофті червоно-чорного кольору виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, палива дизельного).

- висновком експерта від 02.12.2019 року, де вказано, що причиною виникнення пожежі на господарстві по АДРЕСА_1 є занесення особою джерела запалювання (сірники) у горючий матеріал (сіно, солома). Осередок пожежі знаходився в сіннику зазначеного господарства;

- висновком експерта від 20.12.2019 року про вартість майна знищеного під час пожежі на господарстві по АДРЕСА_1 .

Таким чином суд вважає вірною кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України.

Так у ч. 1 ст. 194 КК України говориться про те, що законодавець указав на дві ознаки об`єктивної сторони складу злочину: суспільно небезпечне діяння («знищення або пошкодження чужого майна») та суспільно небезпечні наслідки («шкода у великих розмірах»). За конструкцією об`єктивної сторони склад злочину, передбачений ч.1 ст.194 КК України, є матеріальним, оскільки передбачає наслідки як обов`язковий елемент його об`єктивної сторони (причинний зв`язок між діяннями та наслідками).

Водночас ч.2 ст.194 КК України передбачає відповідальність за «те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки». Кваліфікований склад, передбачений ч.2 ст.194 КК України, містить кілька альтернативних (окремих) кваліфікуючих ознак: 1) вчинення шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або 2) заподіяння майнової шкоди в особливо великих розмірах, або 3) спричинення загибелі людей чи інших тяжких наслідків. При цьому обґрунтовано кожній із них надано цілком самостійне значення.

Якщо припустити, що словосполучення «те саме діяння», застосоване законодавцем у ч. 2 ст. 194 КК України, віддзеркалює повністю ч. 1 цієї статті, тобто: «умисне знищення або пошкодження чужого майна», і «заподіяння шкоди у великому розмірі», то за такого підходу кожна із обставин, зазначених у ч.2 ст.194 КК України, потребує як попередня умова встановлення також заподіяння шкоди у великому розмірі. Наприклад, за наявності такої кваліфікуючої ознаки, як «заподіяння майнової шкоди в особливо великих розмірах», що свідчить про необхідність установлення саме такого розміру шкоди, безвідносно від наявності інших обставин та великого розміру, зазначеного у ч. 1 ст. 194 КК України. Якщо ж стати на позицію, що й тут потрібно встановити шкоду у великих розмірах, як у ч. 1, то вийде, що спочатку слід встановити великий, а потім ще й особливо великий розмір шкоди. Такий підхід є суперечливим.

Тобто, вживаючи слова «те саме діяння», законодавець має на увазі лише «суспільно небезпечне діяння» як ознаку об`єктивної сторони складу аналізованого злочину.

При диференціації кримінальної відповідальності за умисне знищення або пошкодження чужого майна у випадку вчинення відповідного злочину шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом обов`язковою характеристикою є не наслідки, а «загальнонебезпечний спосіб знищення або пошкодження». Спосіб знищення пріоритетний, оскільки основним аргументом на його користь є більш вагома соціальна значущість (суспільна небезпека) способу знищення або пошкодження чужого майна порівняно з «шкодою у великих розмірах».

Така позиція, що «заподіяння шкоди у великих розмірах» не входить до змісту формулювання «те саме діяння», співвідноситься із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 5 грудня 2018 року (справа № 301/2178/13-к, провадження № 13-57кс18).

При обранні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Таким чином суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі. Однак суд, враховуючи обставини справи, особу винного, дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. При призначенні покарання суд враховує думку потерпілої про не призначення ОСОБА_5 суворого покарання, те що обвинувачений злочин скоїв вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, тому йому не слід призначати більш суворого покарання.

Цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не обирались. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати стягнути з засудженого.

Керуючись ст.370, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на один рік. Згідно п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути зОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 4396,28 грн. на користь держави.
Металеву каністру ємкістю 20 л, зразки зерна пшениці, спортивний одяг та взуття знищити.

З часу набрання даним вироком законної сили скасувати арешт майна накладений у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Хмельницької області від 15.10.2019 року.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1