19.02.2020 Київський районний суд м. Харкова у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
12.07.2019 вироком Ленінського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
04.10.2019 вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
22.11.2019 вироком Жовтневого районного суду м.Харкова за ч.2ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст. 185 КК України,-
Крім того ОСОБА_4 , 15.06.2019 приблизно о 03-20 год., знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, б. 54-В, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу викрав з автомобілю Opel Vectra В, д.н. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 наступні речі: акумулятор ТМ «Крона», запасне колесо (шина ТМ «Мешлин» з титановим диском), загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2366/19 від 11.07.2019 - 6168 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядився викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, визнавши та не оспорюючи викладені в обвинувальному акті обставини стосовно часу, місця, способу вчинення та мотивів скоєних ним кримінальних правопорушень, та пояснив, що дійсно, скоїв інкриміновані правопорушення, в скоєному щиро кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового розгляду, та прийнявши до уваги письмову заяву потерпілого, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч.2 ст. 185 КК України тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно,
- ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобоми, вчиненому повторно, доведена у повному обсязі, за що він повинен нести покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, холостий, за місцем проживання характеризується формально позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статей, оскільки його виправлення можливо лише в умовах його ізоляції.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд не вбачає.
Враховуючи, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, вчинені ним до ухвалення вироків Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.10.2019 та 22.11.2019, суд призначає покарання ОСОБА_4 за правилами ст. 70 ч.4 КК України.
Враховуючи роз`яснення, надані в п.23 Постанови Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 12.07.2019 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, необхідно виконувати самостійно.
Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Строк відбуття призначеного судом покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18.10.2019
Відповідно до ст. 124 КК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1727 грн. та 2512, 16 грн.
Керуючись ст.369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.11.2019, остаточно призначати ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 12.07.2019, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік- виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 жовтня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на залучення експертів на користь держави в розмірі 1727 грн. та 2512, 16 грн.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1