Справа № 185/3332/20
Провадження 1-кп/185/493/20
В И Р О К
іменем України
11 червня 2020 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000687 від 24 квітня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, який не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 , не судимого,

та угоду про примирення від 19 травня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_3 ,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

24 квітня 2020 року о 01 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , після спільного вживання алкогольних напоїв, між якими на підставі раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, після чого остання пішла до своїх батьків, залишивши мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy A20s» на столі, без нагляду. В указаний час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 24 квітня 2020 року о 01 годині 45 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 підійшов до вказаного мобільного телефону, де скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, та впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Samsung Galаxy A20s», що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 3692, 22 грн.

В послідуючому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3
ОСОБА_3 обвинувачується за частиною першою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.
19 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0000687 від 24 квітня 2020 року укладено угоду про примирення.

Угода укладена між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_3 , повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого йому обвинувачення. Шкоду під час досудового розслідування відшкодував в повному обсязі. Зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого йому обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за частиною першою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням строком один рік та з покладанням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_3 згоден на призначення вказаного покарання.

Відповідно до угоди, сторонам відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди є:для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу; а для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Потерпіла укладення угоди підтримала, вказала про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом досліджено:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000687 від 24.04.2020 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України.

Висновок експерта про ринкову вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A20s 3/32 GB Black» та довідка фактичної вартості проведеної товарознавчої експертизи.

Повідомлення про підозру у вчиненні таємного викладення чужого майна, пред`явлену 19.05.2020 ОСОБА_3 .

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. (ч. 3 ст. 469 КПК України).

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо злочину середньої тяжкості. Санкція частини першої статті 185 КК України передбачає основне покарання у виді позбавленням волі до трьох років, який згідно з частиною третьою статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 .

Щодо покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік. Сторони домовились про звільнення від відбування такого покарання у порядку статті 75 КК України з випробуванням строком один рік та з покладанням обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання

ОСОБА_3 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його виправлення можливе без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то суд враховує, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому випадку, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз на суму 653,80 грн.
Долю речових доказів, необхідно вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373,469, . 472, 475 КПК України, суд-

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 19 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0000687 від 24 квітня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 , з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі на один рік.

ОСОБА_3 на підставі статті 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 653,80 грн (шістсот п`ятдесят три гривні 80 копійок).

Речові докази:

Мобільний телефон марки Samsung Galаxy A20s» - залишити за належністю.

Диск з записом відеокамер, які розташовані в приміщенні ломбарду «Імперіал» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1