Провадження № 1-кс/761/9545/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержання законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 008 89 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ :
Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержання законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 008 89 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.367 КК України про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0016 площею 0,5196 га., Київська область Ірпінська міська рада, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Обгрунтовуючи доводи клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом вчинення службовими особами ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» (далі Банк) та ПУАТ «ФІДОБАНК» заволодіння чужим майном (грошовими коштами, земельними ділянками, об`єктами нерухомого майна), за попередньою змовою зі службовими особами юридичних осіб приватного/публічного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, внаслідок чого інтересам держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) завдано збитків в особливо великих розмірах.
У ході досудового розслідування встановлено, що заволодіння чужим майном вчинено шляхом умисних дій та реалізації службовими особами Банків: - операцій з неліквідними цінними паперами з низькою фінансовою спроможністю їх емітентів та низькою ймовірністю повернення коштів; - правочинів (без мети їх виконання, без набуття (переходу) права власності на цінні папери, без вчинення платежів контрагентами Банку тощо) з купівлі/продажу цінних паперів; - операцій з цінними паперами, що мають ознаки фіктивності (понад 90 % активів емітента складають фінансові інвестиції та/або дебіторська заборгованість, менше трьох працівників на підприємствах, відсутність доходів від реалізації товарів, робіт, послуг за основним видом діяльності тощо); - угод (без забезпечення, завідомо проблемних, без мети повернення суми кредиту тощо) по кредитуванню підконтрольних юридичних осіб з ознаками фіктивності; - заміни заставного майна на неліквідне, з умисним завищення його вартості; - викуп заставного майна через третіх осіб за ціною, що в десятки разів нижча від ціни за якою його було прийнято в іпотеку (заставу, забезпечення) зобов`язань перед Банком; - тощо.
Знаряддям вчинення вказаних кримінально протиправних дій, їх об`єктами, а також набутими кримінально протиправним шляхом та отриманими юридичною/фізичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є об`єкти нерухомого майна зокрема є земельні ділянки :01:173:0028 (площа 17,9137 га, Київська область, Ірпінська міська рада), :01:173:0029 (площа 8,4899 га, Київська область, Ірпінська міська рада), :01:159:0011 (площа 4,3845 га, Київська область, Ірпінська міська рада), :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада), :01:173:0030 (площа 23,1658 га, Київська область, Ірпінська міська рада).
Зметою забезпечення збереження як речового доказу, в рамках кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку кадастровий номер :01:158:0144 (площа 1,0397 га, Київська область, Ірпінська міська рада)

На даний час, земельна ділянка з кадастровим номером :01:158:0144 перебуває в архівному шарі ДЗК у зв`язку з її поділом на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (розробник КП «Ірпінське земельно-кадастрове бюро» та утворення нових земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0015 (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та :02:002:0016 (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником земельної ділянки :02:002:0016 (площею 0,5196 га., Київська область, Ірпінська міська рада) є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 .
Таким чином, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0016 (площею 0,5196 га., Київська область, Ірпінська міська рада).
Постановою слідчого земельна ділянка з кадастровим номером :01:158:0144 визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, наявності обставин, які підтверджують, що не накладення арешту може призвести до перетворення, відчуження речових доказів, або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, прокурор просив накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0016 (площею 0,5196 га., Київська область, Ірпінська міська рада).
В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власники майна в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000889 від 19.09.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 367 КК України, за фактом вчинення службовими особами ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» (далі Банк) та ПУАТ «ФІДОБАНК» заволодіння чужим майном (грошовими коштами, земельними ділянками, об`єктами нерухомого майна), за попередньою змовою зі службовими особами юридичних осіб приватного/публічного права, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, внаслідок чого інтересам держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) завдано збитків в особливо великих розмірах.

В рамках даного провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0016 площою 0,5196 га., Київська область Ірпінська міська рада, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення збереження цього майна, як речового доказу, оскільки існують реальні ризики його відчуження.
Постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування НСУ СБУ ОСОБА_5 від 02.12.2019 вказана вище земельна ділянка кадастровий номер :01:158:0144 площою 1,0397 га,, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 420 161 000 000 008 89.
Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання, що вказане майноє об`єктом кримінального правопорушення, а відтак вважаю, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речового доказу та що існують реальні ризики його відчуження, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Отже, вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Однак, наведених ризиків стороною обвинувачення не доведено, а тому, як вважає слідчий суддя, відсутні підстави для заборони користування вказаним майном.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержання законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0016 площою 0,5196 га., Київська область Ірпінська міська рада, яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлений 03.06.2020.

Слідчий суддя: