Провадження № 1-кп/470/7/20
Справа № 470/190/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів Березнегуватського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2015 року за № 0000359, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритно-Забузьке Ольшанського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2015 року о 22 годині, у ОСОБА_5 , який знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих в ході сварки із ОСОБА_4 неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , на тому ж місці і в той же час, кулаком лівої руки умисно наніс один удар в область правого ока ОСОБА_4 , від якого останній упав на землю, після чого наніс йому ще один удар лівою ногою в область правого ока, спричинивши йому тяжке тілесне ушкодження, по критерію стійкості втрати працездатності більше, ніж на одну третину, у вигляді проникаючого поранення правого ока з втратою оболонок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, пояснив, що домовився зі свідком ОСОБА_9 набрати води для сільськогосподарських потреб, однак коли близько 20 години під`їхав її набирати, на місці нікого не виявилося. Зателефонувавши ОСОБА_9 вияснив, що її відпустити мав потерпілий, який разом з дружиною перебуває в центрі села та поїхав їм назустріч. Їдучи по вул. Юхименка в с. Висунськ, виявив автомобіль ОСОБА_9 , біля якого стояв потерпілий з дружиною. Під`їхавши до них, потерпілий через стан сп`яніння почав нецензурно його ображати, він йому відповів, після чого той підбіг до нього та схопив його за куртку. Він рукою відбив його руки, внаслідок чого потерпілий впав йому обличчям на босоніжки, його дружина почала кричати, щоб він потерпілого не бив, після чого він сів у машину та поїхав. Згодом йому зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що везе потерпілого у лікарню, оскільки у нього проблеми з оком та велика кровотеча. Наступного дня його син поїхав до потерпілого та дав йому 1000 грн. на лікування. Через деякий час дізнався, що у потерпілого проблеми з оком, його прооперували, під`їздив до нього, бачив підпухле око, хотів відшкодувати йому витрати на лікування, однак він попросив 100 тисяч грн., після чого відмовився сплачувати йому кошти, оскільки вважав, що його вини у тому немає.

Не дивлячись на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так згідно рапорту оперативного чергового, адресованого на ім`я начальника Березнегуватського РВ УМВС, 14 серпня 2015 року о 12 годині 20 хвилин до чергової частини райвідділу зателефонував черговий лікар Миколаївської обласної лікарні та повідомив, що того дня до лікарні доставлено потерпілого ОСОБА_4 з тілесними ушкодження у вигляді забою правого ока, яке він отримав 29 липня 2015 року в с. Висунськ в ході сварки з обвинуваченим ОСОБА_5 (а.п.108 т.1).

За даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 вересня 2015 року, потерпілий ОСОБА_10 просив притягти до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , який 29 липня 2015 року в ході сварки завдав йому тілесних ушкоджень у вигляді забою правого ока (а.п.32 т.1).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що свідок ОСОБА_9 займається водопостачанням села та залишив йому ключі, для того, щоб він видавав людям воду за необхідності. Того дня він перебував у гостях та разом з дружиною повертався додому. Дорогою до нього зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що обвинуваченому треба відпустити воду. В центрі села зустрів його та став з ним спілкуватися, однак в цей час до них на автомобілі під`їхав обвинувачений та став нецензурно виражатися, звинувачуючи в тому, що його ніколи не буває на місці, а йому дуже потрібна вода. Коли обвинувачений підійшов до нього, він з піднятими руками звернувся до нього, щоб вияснити, чому він його ображає, та останній правою рукою відбив його руки в сторону та лівою рукою вдарив його в праве око. Втрачаючи свідомість він присів до низу та обвинувачений ще раз вдарив його ногою у області правого ока, внаслідок чого він впав на спину. До свідомості його привели дружина та ОСОБА_9 , який відвіз його додому. Наступного дня до нього приїздив син обвинуваченого та дав йому 1000 грн., щоб він звернувся за медичною допомогою. Згодом через підпухлість ока він звернувся до Березнегуватської ЦРЛ, однак через відсутність лікаря, його направили в м. Миколаїв, де і прооперували. Після цього до нього приїздив обвинувачений, хотів відшкодувати кошти на лікування, а коли він повідомив йому, що витратив 20 тисяч гривень, той розвернувся і поїхав, сказавши, що нічого відшкодовувати не буде. Крім того показав, що очевидцями вказаних подій були його дружина ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Покази потерпілого повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні, яка показала, що є дружиною потерпілого та того вечора вони поверталися додому. Коли йшли по вул. Юхименка в с. Висунськ, до чоловіка зателефонував обвинувачений та почав нецензурно його ображати через те, що йому немає як набрати води. Чоловік зателефонував до ОСОБА_9 та той під`їхав до них, щоб підвезти додому. В цей час до них під`їхав обвинувачений, став кричати на чоловіка, між ними виникла сутичка, а коли вона із-за автомобіля підбігла до них, чоловік вже лежав на спині без свідомості, у нього було обличчя у крові та запухле око. Через декілька днів з чоловіком звернулися до Березнегуватської ЦРЛ, однак через відпустку лікаря повернулися додому, а згодом виявивши, що опухлість ока не зникає, звернулися до обласної лікарні, де його прооперували.

Узгоджуються покази потерпілого і з показами свідка ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні, який показав, що займається водопостачанням с. Висунськ Березнегуватського району та того дня попросив потерпілого, щоб він відпустив воду обвинуваченому, оскільки сам був зайнятий у справах. Ввечері до нього зателефонував обвинувачений та повідомив, що потерпілого немає на місці. Згодом зателефонував і потерпілий та поскаржився, що його по телефону образив обвинувачений. Зустрівши потерпілого з дружиною, запропонував їх відвезти додому, однак в цей час до них під`їхав обвинувачений, підбіг до ОСОБА_4 , кулаком лівої руки вдарив його в область правого ока, а коли той став падати та вчепився за його куртку, лівою ногою відштовхнув його від себе, вдаривши нею в обличчя. Від удару потерпілий впав на спину і втратив свідомість. Він надав йому першу допомогу та відвіз їх з дружиною додому. Того ж вечора повідомив сина обвинуваченого про вчинене. Крім того показав, що добре бачив як обвинувачений завдавав ударів потерпілому, оскільки сидів у машині за кермом, події відбувалися біля передньої частини його автомобіля, на місці події світив ліхтар та було увімкнуте світло фар автомобіля. Також показав, що обвинувачений того вечора був узутий не у босоніжки, а у шкіряні туфлі, а потерпілий не падав обличчям на його ноги, оскільки від удару ногою в обличчя, впав на спину і втратив свідомість. Крім того показав, що він дійсно балотувався на посаду Висунського сільського голови, дружина обвинуваченого була членом виборчої комісії, на вказану посаду його обрано не було, однак з цього приводу він з нею не сварився, будь-яких погроз їй не висловлював, а тому у неприязних відносинах з обвинуваченим та його дружиною він не перебуває і підстав його обмовляти у нього немає.

Крім того, покази потерпілого та свідка ОСОБА_9 узгоджуються і з показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що є сином обвинуваченого та 29 липня 2015 року після 22 години до нього зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що його батько побив потерпілого, у нього проблеми з оком та він збирається везти його до лікарні. Наступного дня він навідував потерпілого, останній скаржився йому на головний біль та він дав йому 1000 грн. на лікування. Також показав, що згодом потерпілий просив на лікування 10 тисяч гривень, потім суму збільшив, а батько сказав, що кошти сплачувати йому не буде, оскільки не вважає себе винним.

В ході проведення слідчих експериментів 23 січня та 18 березня 2017 року, потерпілий ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_9 на місці біля домоволодіння АДРЕСА_2 показали, як саме обвинувачений завдав удару кулаком лівої руки в область правого ока потерпілого, як потерпілий вчепився за обвинуваченого коли втрачав свідомість, як обвинувачений лівою ногою вдарив у праву частину обличчя потерпілого, коли відштовхував його від себе, та як саме він упав на спину після удару, коли втратив свідомість (а.п.53-58, 78-84 т.1).

Крім того, 17 березня 2017 року слідчим Березнегуватського відділення поліції також було проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході якого він на місці біля домоволодіння АДРЕСА_2 показав, де саме та в зв`язку із чим у нього виник конфлікт з потерпілим 29 липня 2015 року та вказав на присутність в ході їх конфлікту дружини потерпілого та свідка ОСОБА_9 (а.п.45-52 т.1).

Відповідно до висновку експерта Снігурівського МРВ СМЕ № 39 від 10 - 16 березня 2017 року, у ОСОБА_4 малося тілесне ушкодження у виді проникаючого поранення правого ока з втратою оболонок. Вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключено, що вказане тілесне ушкодження могло утворитися від улару в праве око предметом з обмеженою контактуючою поверхнею (кулак, пальці руки). По критерію втрати працездатності більше, ніж на 1/3, воно відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Не виключено, що вказане тілесне ушкодження могло утворитися в час вказаний потерпілим, тобто 29 липня 2015 року (а.п.63-64 т.1).

Згідно висновку експерта обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської облдержадміністрації № 425 від 29-30 березня 2017 року, у потерпілого ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження в області правого ока, у вигляді набряку вік, звуження щілини ока, проникаючого лимбально-склерального поранення з випадінням оболонок правого ока. Вказане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Утворення даних пошкоджень від удару кулаком та ногою малоймовірне, однак експертом не виключається (а.п.96-97 т.1).

Вказані висновки експертів, повністю узгоджуються з висновком комісійної експертизи Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради № 73-К від 19 червня - 11 липня 2017 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 мало місце пошкодження у вигляді проникаючого лимбально-склерального поранення правого ока з випадінням оболонок, з розвитком тотальної гефеми (скупчення крові в передній камері ока) і гемофтальма (скупчення крові в порожнині очного яблука). Дане пошкодження могло утворитися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено, в результаті удару кулаком або взутою ногою. З урахуванням ступеню вираженості запального процесу правого ока, вказане пошкодження могло утворитися не менше, ніж за 2-3 доби до звернення в лікарню і за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (а.п.117-121 т.1).

Крім того, будучи допитаними в судовому засіданні експерти Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що проводили комісійну судово-медичну експертизу у даному кримінальному провадженні за ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області. Не виключають виникнення проникаючого поранення ока потерпілого в результаті удару кулаком або взутою ногою за певних умов, про що вказали у висновку. Зазначили, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися не менше, як за 2-3 доби до звернення в лікарню, і не виключають їх отримання потерпілим 29 липня 2015 року. Крім того пояснили, що згідно інструкції МСЕК втрата зору на одне око вважається тяжким тілесним ушкодженням через втрату працездатності на одну третину, а зазначення у п.6 їх висновку «втрата органом його функції», є результатом невірного перекладу з російської мови на українську.

Доводи обвинуваченого про не нанесення ударів кулаком та ногою в область правого ока потерпілого 29 липня 2015 року судом до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показам потерпілого, свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , і розцінюються судом як намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, не приймаються до уваги судом і доводи обвинуваченого про падіння потерпілого обличчям на його босоніжки, оскільки з показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що обвинувачений того вечора був узутий в шкіряні туфлі, а в ході слідчого експерименту обвинувачений на місці події показав, що потерпілий впав йому на ноги не обличчям, грудною клітиною.

Також суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_12 стосовно відсутності у потерпілого наступного дня після інциденту будь-яких тілесних ушкоджень на обличчі, оскільки в ході слідчого експерименту обвинувачений вказував, що від сина дізнався про надання ним на лікування потерпілому 1000 грн., так як при зустрічі він бачив у нього гематому на оці.

Доводи захисників обвинуваченого про не прийняття до уваги показів свідка ОСОБА_9 через наявність у нього неприязних відносин з дружиною обвинуваченого на увагу суду також не заслуговують, оскільки вони будь-якими доказами не підтверджені і заперечувалися свідком в судовому засіданні.

Також суд не приймає до уваги відповідь на адвокатський запит лікаря-офтальмолога ОСОБА_17 від 24 січня 2020 року про неможливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень 29 липня 2015 року, оскільки зазначене спростовується висновками експертів, дослідженими в ході судового розгляду (а.п.54-55 т.2)

Частина 1 ст.94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на викладене, враховуючи послідовність і детальність показів потерпілого ОСОБА_4 стосовно обставин події злочину, кількості, локалізації та механізму завдання йому саме 29 липня 2015 року тілесних ушкоджень, узгодженість даних показів з показами очевидців події ОСОБА_16 та ОСОБА_9 , показами свідка ОСОБА_12 стосовно дати вчинення злочину, протоколами проведення слідчих експериментів та висновками експертів Снігурівського МРВ СМЕ і Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи, суд доходить висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних доказів, їх сукупність вважає достатньою для висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а доводи захисників про недоведеність вини обвинуваченого у заподіянні потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та його виправдання, вважає неспроможними.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, одружений, утриманців не має, пенсіонер, проходив військову службу з 1972 по 1974 роки, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.88-95 т.1).

За даними досудової доповіді, наданої Березнегуватським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як середній, ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюються також як середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.20-25 т.2).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до тяжкого, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, наслідків його вчинення, а саме втрати зору потерпілим на праве око, позиції потерпілого, який наполягав на суворому покаранні та наведених даних про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, характеризується виключно позитивно, перше притягнення його до кримінальної відповідальності, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, як того просила в судовому засіданні прокурор, однак із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_18 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1