Справа № 461/2664/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2020 року м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0000101 від 19.08.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адреса: АДРЕСА_2 , раніше не судженого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 21.04.2017 року о 12:00 год., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 16 Слідчого управління Прокуратури Львівської області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 16, керуючись прямим умислом з метою помсти заступнику начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 за вчинення ним щодо ОСОБА_4 неправомірних дій, на ґрунті виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин, надав старшому слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_7 завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_6 , злочину, поєднане з обвинуваченням останнього в тяжкому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак, 25.09.2018 року допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 повністю заперечив покази, що були надані ним в ході досудового розслідування.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2019 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. З ст. 368 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КГІК України, у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000134, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, 27.04.2017 року в період з 17:00 год. по 19:30 год., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 16 Слідчого управління Прокуратури Львівської області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 16, продовжуючи свій прямий умисел з метою помсти заступнику начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 за вчинення ним щодо ОСОБА_4 неправомірних дій, на ґрунті виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин, в ході допиту як потерпілий надав органу, що здійснює досудове розслідування, а саме старшому слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням ОСОБА_6 у тяжкому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

Однак, 25.09.2018 року допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 повністю заперечив покази, що були надані ним в ході досудового розслідування.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.11.2019 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю показавши, що він дійсно 21.04.2017 року о 12:00 год., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 16 Слідчого управління Прокуратури Львівської області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 16, з метою помсти заступнику начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 за вчинення ним щодо нього неправомірних дій, на ґрунті виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин, надав старшому слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_7 завідомо неправдиве повідомлення про вчинення ОСОБА_6 , злочину, поєднане з обвинуваченням останнього в тяжкому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України. Однак, 25.09.2018 року при допиті у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 повністю заперечив покази, що були надані ним в ході досудового розслідування.

Окрім цього, ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю показавши, що він дійсно 27.04.2017 року в період з 17:00 год. по 19:30 год., перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 16 Слідчого управління Прокуратури Львівської області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 16, з метою помсти заступнику начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 за вчинення ним щодо ОСОБА_4 неправомірних дій, на ґрунті виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин, в ході допиту як потерпілий надав органу, що здійснює досудове розслідування, а саме старшому слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , завідомо неправдиві показання, поєднані з обвинуваченням ОСОБА_6 у тяжкому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України. Однак, 25.09.2018 року при допиті у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_4 повністю заперечив покази, що були надані ним в ході досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 383 КК України як завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднаного з обвинуваченням особи в тяжкому злочині та за ч.2 ст. 384 КК України як надання потерпілим органу, що здійснює досудове розслідування, завідомо неправдивих показань, поєднаних з обвинуваченням у тяжкому злочині.
Як вбачається із матеріалів справи, 23.03.2020 року між прокурором Другого відділу процесуального керівництва Управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 383 КК України два роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 384 КК України два роки один місяць позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, з урахуванням вироку Личаківського районного суду м. Львова від 06 червня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, остаточного покарання - 3 роки 5 місяців. позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.
Частиною 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, що згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав беззастережно.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком і повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Таким чином суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, оскільки обвинувачений раніше не суджений, позитивно характеризуються за місцем проживання, повністю визнав свою винуватість у вчиненому правопорушенні, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особи обвинуваченого, який вчинив злочин вперше, щиро розкаявся, позитивно характеризуються за місцем проживання, суд приходить до висновку що угоду про визнання винуватості, укладену 23.03.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.03.2020 року між обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000101 ОСОБА_4 та прокурором Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в повному обсязі, ОСОБА_4 визначається узгоджене покарання за ч. 2 ст. 383 КК України два роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 384 КК України два роки один місяць позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання - 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Остаточно за сукупністю злочинів, ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, з урахуванням вироку Личаківського районного суду м. Львова від 06 червня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити покарання - 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України та обрати покарання:
-за ч.2 ст. 383 КК України - 2 роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 384 КК України 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
Згідно ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_4 покарання - 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 06.06.2019 року та вироком Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2020 року обрати ОСОБА_4 покарання - 3 роки 5 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити необраним.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .