Справа № 405/732/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2020 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 04.03.2020 року у справі № 405/732/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність СУ ГУНП в Кіровоградській області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про роз`яснення ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 04.03.2020 року у справі № 405/732/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність СУ ГУНП в Кіровоградській області.
Заява мотивована тим, що з тексту ухвали слідчого судді від 04.03.2020 року незрозуміло суд прийняв чи відхилив його аргументи, викладені під час судового розгляду про те, що забезпечення неухильного виконання вимог кримінального процесуального законодавства у формі притягнення винних до відповідальності є процесуальною дією; суд прийняв чи відхилив його аргументи в тому, що він маю право звертатися до СУ ГУ НП в Кіровоградській області з клопотанням про забезпечення неухильного виконання вимог кримінального процесуального законодавства у формі притягнення винних до відповідальності; суд прийняв чи відхилив його аргументи в тому, що потерпілий має право на розгляд клопотань саме слідчим, у моєму випадку, згідно ст. 220 КПК України і саме в порядку, передбаченому цією статтею, а не Закону України «Про звернення громадян»; суд прийняв чи відхилив його аргументи в тому, що потерпілий має право згідно ст. 5 Закону України «Про інформацію» на доступ до інформації про порушення його прав посадовими особами державних органів у кримінальному процесі, яка не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом згідно п. 4 та п. 5 ч. 4 ст. 21 цього Закону, і цей доступ може реалізуватись шляхом долучення висновків службових розслідувань до кримінальних проваджень, з якими потерпілий має право ознайомлюватись згідно п. 11 ч. 2 ст. 56 КПК України і посилатись на них як на докази бездіяльності державних органів у скаргах до Європейського суду з прав людини; суд з`ясував чи не з`ясував хто із слідчих СУ ГУ НП в Кіровоградській області розглядав моє клопотання, оскільки я заявляв, що можливо його розглядав слідчий цього управління ОСОБА_4 ; вислів суду: «відповідно до п. 17 ч. 1 ст. З КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України , підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України , уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодекс : здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень» слід розцінювати як таке, що суд дійшов висновку, що слідчий організаційно-методичного підрозділу СУ ГУ НП в Кіровоградській області як органу досудового розслідування не стороною кримінального провадження і, відповідно, не уповноважений брати участь у досудових розслідуваннях у закріплених за ним територіальних органах досудового розслідування? Якщо за висновком суду слідчий цього підрозділу СУ ГУ НП в Кіровоградській області не здійснює досудове розслідування у провадження, що знаходяться закріплених за ним територіальних органах досудового розслідування, то він не повинен, як стороння особа, мати доступ до таких проваджень, вивчати їх, давати якісь рекомендуй здійснювати аналіз роботи у кримінальних провадженнях, тощо. Зокрема не має право, як стороння особа: здійснювати аналіз обґрунтованості рішень у кримінальних провадженнях, закритих слідчими за відсутністю події або складу кримінального правопорушення або у зв`язку набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, учинене особою (п. 3 ч. 3 розділу 7 вказаного Положення); забезпечувати своєчасну підготовку матеріалів для продовження процесуальних строків; кримінальних провадженнях; організовувати заслуховування результатів розслідування у кримінальних провадженнях у керівника органу досудового розслідування (п. 5 ч. 3 розділу 7 вказаного Положення); з`ясовувати причини допущених слідчими недоліків та порушень законодавства, ініціювати перед відповідними керівниками слідчих підрозділів питання про вжиття заходів щодо усунення таких порушень (п. 7 ч. 3 розділу 7 вказаного Положення); вислів суду «разом з тим, положення ч. 1 ст. 303 КПК України не регулює порядок оскарження бездіяльності керівника органу досудового розслідування, тобто начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області, а відтак останній не є суб`єктом оскарження у розумінні ст. 303 КПК України» слід розцінювати я к таке, що суд дійшов висновку, що я нібито оскаржую бездіяльність начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області? Мені абсолютно незрозуміле мотивування для такого висновку. Незрозуміло як розуміти це речення в ухвалі суду вислів суду «разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо зобов`язання начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 доручити слідчому, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 26.12.2019 року в порядку ст.. 220 КПК України щодо притягнення за порушення норм кримінального процесуального законодавства слідчих та керівників СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області до дисциплінарної відповідальності та зобов`язання начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 доручити слідчому підпорядкованого йому слідчого управління, який проводив чи проводитиме службове розслідування за його клопотанням від 26.12.2019, долучити до матеріалів кримінального провадження № 0000610 завірених копій висновку службового розслідування та наказу про покарання слідчих та керівників СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області до дисциплінарної відповідальності, а відтак в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити» слід розцінювати як таке, що суд не уповноважений виносити ухвали про зобов`язання вчинити певні дії? Незрозуміле мотивування для такого висновку суду, незрозуміло як розуміти це речення в частинні повноваження суду у винесенні такого виду ухвал. Твердження суду у резолютивній частині ухвали «ухвала оскарженню не підлягає» слід розцінювати і як таке, що я не маю права оскаржувати рішення суду на підставі: ч. 2 ст. 55 Конституції щодо порушених прав потерпілого в кримінальному процесі, даже в тому випадку, коли законом не передбачено таке оскарження (абз. 2 п. 8 Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя») ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (документи про ратифікацію Україною цієї Конвенції були передані на зберігання до Ради Європи 11.09.1997) з урахуванням ч. 4 ст. 9 КПК України?
ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити пославшись на обставини зазначені у заяві.
Представник ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Враховуючи положення ч.2 ст. 380 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки та на підставі наявних матеріалів.
Заслухавши ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
В судовому засідання встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 04.03.2020 року у справі № 405/732/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність СУ ГУНП в Кіровоградській області, останню залишено без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Згідно ч.4 ст.380 КПК України за наслідками розгляду заяви може бути прийнято ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Роз`яснюючи ухвалу суд не вправі змінювати її зміст, тобто не має прав змінювати зміст відомостей, викладених у судовому рішенні. Вимоги, які встановлені кримінальним процесуальним законом до змісту ухвали слідчого судді містяться у ст. 372 КПК України

Крім того, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року) ЄСПЛ звернув увагу, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «RuizTorija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).
У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).
Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього,тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Крім того, слід зазначити, що роз`яснено може бути вирок чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх складно виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 останньому не зрозуміло мотивування ухвали від 04.03.2020 року, проте роз`яснення судового рішення не може використовуватися, якщо не зрозуміло його мотивування, а тому виходячи із засад розумності, а також враховуючи ту обставину, що ухвала слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда не потребує виконання, та відсутні підстави вважати, що може бути застосовано неправильне виконання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні зазначеної заяви.
Крім того слід зазначити, що в судовому засіданні ОСОБА_3 просив надати оцінку Наказу «Про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України та відповіді від 10.03.2020 року на його запит від 05.03.2020 року про надання інформації щодо реєстрації та розгляду у слідчому управлінні ГУНП в Кіровоградській області клопотань від 26.12.2019 року, тобто документам, що не були предметом дослідження під час розгляду скарги ОСОБА_3 , а відтак слідчий суддя не вправі досліджувати нові докази, які не були предметом судового розгляду.
Враховуючи викладене, необхідно відмовити у роз`ясненні ухвали слідчого судді від 04.03.2020 року за заявою ОСОБА_3 .

Керуючись ст.380, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

відмовити ОСОБА_3 у роз`ясенні ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 від 04.03.2020 року у справі №405/732/20 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність СУ ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6