ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4940/19
Провадження № 1-кп/210/395/20

"13" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №№0000249 від 19.02.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець, громадянина України, освіта середня, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

2) 22.10.1996 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 141 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі. Звільнений 12.09.1997 року по відбуттю строку покарання;

3) 30.06.1998 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 206 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.11.2001 року по відбуттю строку покарання;

4) 15.03.2004 року Центральним районним судом міста Миколаїв, по ст. 185 ч. 3, ст. 296 ч. 3, 391 ч. 1, 70 КК України, до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 25.10.2004 року Центральним районним судом міста Миколаїв, по ст. 185 ч. 3, ст. 296 ч. 3, 391 ч. 1, 70 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 03.07.2007 року по відбуттю строку покарання;

6) 09.10.2008 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 296 ч. 3, 395, 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

7) 01.11.2011 року Синельниковським міським судом Дніпропетровської області, по ст. 391 КК України, до покарання у вигляді 1 року 1 місяці позбавлення волі. Звільнений 10.09.2012 року по відбуттю строку покарання;

8) 24.03.2015 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 186 ч. 2 КК України. Звільнений 24.03.2015 року із залу суду;

9) 01.11.2016 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 186 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

10) 08.02.2017 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнений 21.03.2017 року із зали суду;

11) 21.03.2017 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 186 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді 4 роки, 7 місяців, 17 днів позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання в зв`язку з фактичним відбуттям покарання. Звільнений 21.03.2017 року з зали суду,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , у невстановлену слідством годину, але у період часу з 18.00 години 16 лютого 2019 року по 08.00 годину 18 лютого 2019 року, діючи повторно, маючи умисел, спрямований на проникнення у житло з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом зламу рами дерев`яного вікна у балконі проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 масляний обігрівач (марка та модель не відомі), ноутбук марки Asus A42F, вартість якого згідно висновку експерта по проведенню судово-товарознавчої експертизи №1165 від 09.04.2019 року становить 4633,33 грн., планшетний комп`ютер (марка та модель не відомі), та мобільний телефон марки Nokia 6300 вартість якого згідно висновку експерта по проведенню судово-товарознавчої експертизи №2312 від 29.07.2019 року становить 425,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свою користь, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 5058,33 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлену слідством годину, але у період часу з 18.00 години 16 лютого 2019 року по 08.00 годину 18 лютого 2019 року, маючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи в особистих інтересах, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , умисно, таємно викрав кредитну картку банку АТ «УКРСИББАНК», що знаходилась у користуванні ОСОБА_5 та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», що знаходилась у користуванні ОСОБА_6 , які згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та примітки до ст. 200 КК України є документом, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, що використовується банками чи їх клієнтами для передачі доручень або інформації на переказ грошових коштів між суб`єктами переказу грошових коштів, тобто є іншим важливим особистим документом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення важливого особистого документу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю. Надав свідчення, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчинених діянь, просив суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в судовому засіданні присутніми не були, до початку слухання справи, кожен окремо надали до суду заяви, в яких просили кримінальне провадження розглянути без їх участі, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду, цивільні позови заявлять не будуть.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілих, враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та їх заяви про це.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, не виявлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості та тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо (Т. 2 а.п. 150), вину визнав, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (Т. 2. а.п. 154), перебував під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з липня 1996 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, знятий з під нагляду в грудні 1996 року внаслідок одужання (Т.2 а.п. 153), фізично здоровий, інвалідом не являється, раніше судимий (Т. 2 а.п. 155-158).

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Покарання обвинуваченому за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України має бути призначене за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Суд, також враховує, що в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , був затриманий 09 березня 2020 року відповідно до протоколу затримання та ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2020 року (Т.1 а.п. 53-57, 58-60). Тому, строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту затримання, тобто з 09 березня 2020 року.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. ст. 122, 124-126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання призначити ОСОБА_4 до відбування 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 березня 2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експерта в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 (шість) копійок.

Речові докази:

мобільний телефон марки Nokia 6300, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироку законної сили, залишити у власності останньої.

Матеріали кримінального провадження №0000249 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4940/19, провадження №1-кп/210/395/20.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1