ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 574/718/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2485/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст. 115, 309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілої ОСОБА_9 , належним чином повідомленої про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого та його захисника на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 23 05 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вищевказаним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комунарськ Луганської області, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і йому призначено покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі;

його ж визнано винуватим за ч.1 ст.309 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз у загальному розмірі 23 051 (двадцять три тисячі п`ятдесят одна) грн. 73 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 протягом останніх декількох місяців кінця 2017 року та початку 2018 року мешкав в будинку свого діда - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
01 лютого 2018 року зранку між ОСОБА_7 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння, та його дідом, ОСОБА_10 , за місцем мешкання останніх виникла сварка на побутовому грунті. Під час сварки ОСОБА_10 вдарив свого онука по правій руці, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. В цей час у сп`янілого ОСОБА_7 , який обурився на дії ОСОБА_10 , та вважав себе приниженим і ображеним діями діда, з мотивів особистої неприязні виник умисел на позбавлення життя останнього.
Реалізуючи свій злочинний намір, з метою умисного вбивства, ОСОБА_7 під час вказаної сварки навмисно із застосуванням фізичної сили наніс потерпілому ОСОБА_10 удари руками, ногами, металевою кочергою та іншими невстановленими в ході слідства тупими твердими предметами, а загалом не менше 13 ударів в область голови та тулуба, тобто в область розташування життєво-важливих органів людини, усвідомлюючи, що їх пошкодження призведе до смерті ОСОБА_10 і свідомо бажаючи її настання.
В подальшому ОСОБА_10 протягом часу від півгодини до години після побиття, тобто 01.02.2018 року в період часу з 07:00 до 09:00 год., від спричинених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень помер на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 17 від 20.03.2018 року безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 явилася закрита черепно-мозкова травма, забій та здавлення речовини головного мозку, субарахноїдальний крововилив обох півкуль з проривом крові в бокові шлуночки мозку.
При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: садна лобу, синець передньої поверхні грудної клітки, які по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження ( згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995р.), скальпована рана обличчя в ділянці перенісся, спинки носа, внутрішніх кутів очей, поперековий перелом кісток носу, рана зовнішнього кута правого ока, скальпована рана зовнішнього краю правої бровної дуги, рана лівої повіки, субконьюктивальний крововилив обох очей, множинні рани волосистої частини голови (7), які по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня, закрита тупа травма грудної клітки, переломи грудини (рукоятки та тіла), множинні двобічні непрямі розгинальні переломи ребер 1-2-3-4 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, 1-2-3-4-5-6 ребер справа по середньо-ключичній лінії, пункт 2.2, які відносяться до середніх за ознакою розладу здоров`я більше ніж 21 день, закрита черепно-мозкова травма, забій та здавлення речовини головного мозку, субарахноїдальний крововилив обох півкуль з проривом крові в бокові шлуночки мозку, двобічний перелом під`язикової кістки, пункт 2.1, які відносяться до тяжких, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Закрита черепно-мозкова травма, забій та здавлення речовини головного мозку, субарахноїдальний крововилив обох півкуль з проривом крові в бокові шлуночки мозку знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, ОСОБА_7 , завідомо знаючи, що канабіс (марихуана, конопля) є наркотичним засобом і що його незаконне придбання, виготовлення та зберігання являються протиправними діяннями, що тягнуть за собою кримінальну відповідальність, у невстановлений досудовим розслідуванням день за невстановлених обставин зірвав верхівки рослин роду коноплі, які містять у своєму складі психоактивну речовину тетрагідроканнабінол, які, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», переніс до домогосподарства за місцем свого фактичного мешкання, розташованого в АДРЕСА_2 , де подрібнив та висушив, та з метою подальшого особистого вживання та без мети збуту почав зберігати її в приміщенні літньої кухні, вживаючи при цьому шляхом куріння частину рослин роду коноплі за допомогою виготовленого з полімерної пляшки саморобного пристрою.
В ході огляду 01.02.2018 року у період часу з 09 год. 25 хв. до 18 год. 05 хв. працівниками поліції Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області в літній кухні домогосподарства за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , на столі у дерев`яному ситі виявлено та вилучено суху на дотик речовину рослинного походження у вигляді цілих та подрібнених верхівок рослин, зовні схожих на рослини роду коноплі, а на грубі пічного опалення виявлено та вилучено частину пластикової пляшки, на внутрішніх стінках якої є нашарування речовини коричневого кольору з характерним запахом горілого.
Відповідно до висновку експерта № 19/119/7-2/224е від 06.02.2018 року, вилучена в ході огляду речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 25,72 г. Речовина - нашарування на нижній частині пляшки є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - екстрактом канабісу.
Вказані дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого у суді та у зв`язку з тим, що можливості отримати такі докази вичерпані.

Крім того, просить про скасування запобіжного заходу та про звільнення ОСОБА_7 з-під варти у залі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що:

-твердження суду першої інстанції про те, що підставою для проведення огляду місця події була інформація про вчинення за певною адресою кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі, є безпідставним, оскільки огляд місця події допускається лише після внесення до ЄРДР певних відомостей, а саме: прізвища, ім`я, по-батькові потерпілого, заявника та короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником;

-матеріали кримінального провадження містять клопотання сторони захисту від 28.11.2018 року про визнання доказів, а саме протоколу огляду місця події, недопустимими, внаслідок допущення ряду процесуальних порушень. Проте, вирок суду, всупереч п.2 ч.3 ст.374 КПК України, не містить мотивів та підстав відмови у задоволенні вказаного клопотання;

-оскільки додаток до протоколу огляду місця події від 01.02.2018 року у виді диску «DVD-R» всупереч ст. 105 КПК України містить відеофаксацію не усієї слідчої дії, а лише її вибіркових фрагментів, то вказаний протокол повинен визнаватись недопустимим доказом у цілому, а не окрема форма фіксації такої слідчої дії від 01.05.2019 року. Проте, у вироку, не наведено підстав відмови у задоволенні клопотання сторони захисту про визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом;

-вважає неправильним та упередженим висновок суду про те, що 01.02.2018 року з 12-00 години до 16-00 години, тобто до появи захисника ОСОБА_7 з обвинуваченим жодної слідчої дії проведено не було, будь-яких доказів на підтвердження його винуватості в цей час не було здобуто, оскільки в основу обвинувального вироку суд послався як на доказ на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який був складений 02.02.2018 року, але фактично проводився саме 01.02.2018 року. Крім того, 01.02.2018 року за відсутності захисника у обвинуваченого було відібрано зразки крові фельдшером ОСОБА_12 . Також, за відсутності захисника, у обвинуваченого було відібрано зразки слини, змиви з правої та лівої руки, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з правої і лівої рук та зразки волосся;

-суд першої інстанції поклав в основу вироку від 23.05.2018 року всі висновки судових експертиз, що надані стороною обвинувачення без проведення ретельного їх аналізу взаємозв`язку з іншими доказами у справі, а також не врахував показання обвинуваченого, що надані безпосередньо в суді про те, що він підіймав покійного, тримав його при цьому обома руками, присідав біля нього, не виключає, що чухав голову, через що на його одязі і волоссі могли лишитися сліди крові, що не може вказувати на нього, як на злочинця. Крім того, суд не врахував той факт, що ОСОБА_7 при проведенні огляду місця події зняв з себе комбінезон (куртку і брюки) темно-синього кольору, гумові калоші і надів спортивні штани, куртку, кросівки, які були вилучені при затриманні і по яким проводилися всі вищеперелічені експертизи, на які суд послався, як на докази.

На вищевказаний вирок обвинувачений ОСОБА_7 також подав апеляційну скаргу, яка містить вимоги, аналогічні вимогам його захисника.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений посилається ще й на те, що:

-суд першої інстанції не мав ніяких підстав робити висновки про наявність у нього неприязних відносин з дідом. Позиція суду, щодо виникнення у обвинуваченого раптового умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_10 є надуманою. Висновки щодо обурення і образи ОСОБА_7 на дії потерпілого, через що у нього виник умисел, спрямований на позбавлення життя останнього і його дії перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням його смерті є голослівним, не підтверджені жодним доказом;

-поза увагою суду першої інстанції залишились події, що мали місце 01.02.2018 року щодо обставин виявлення обвинуваченим трупу ОСОБА_10 . Вказує, що самої події злочину, він не бачив і його не вчиняв. Крім того, вказує, що він вживав заходів для надання першої допомоги потерпілому ОСОБА_10 , тобто підіймав його, садив на ліжко, витирав ганчіркою голову, телефонував матері, повідомляючи про те, що ОСОБА_10 погано та просив її викликати швидку медичну допомогу;

-вказує, що з показаннями експерта ОСОБА_13 , слідчого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 категорично не погоджується та заперечує, що надавав вказаним особам пояснення, про які вони вказали. Зазначає, що під час досудового розслідування і судового розгляду він надавав протилежні показання. Крім того зазначив, що судово-медичний експерт ОСОБА_13 у висновках судово-медичних експертиз, що він проводив та свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_17 є зацікавленими особами та давали суду неправдиві показання, які мають характер припущень. Зазначив також, що оскільки свої пояснення надавав на місці події та у приміщенні Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області після фактичного затримання з місця події до складання о 15-00 годині протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину від 01.02.2018 року за відсутності захисника, то використання таких пояснень, як доказів є неприпустимим;

-судом першої інстанції не надано належної оцінки його показанням про те, що до вилучення його одягу працівниками поліції, він був одягнутий у комбінезон, куртку і брюки темно-синього кольору і брюках та гумових калошах темного кольору, у яких виявив труп діда, а під час проведення 01.02.2018 року слідчим огляду місця події, він переодягнувся у присутності свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , слідчих ОСОБА_14 , ОСОБА_17 у куртку з кишенями, спортивні штани та кросівки, по яких органом досудового розслідування були проведені судово-медичні імунологічні експертизи по одягу. Проте, досудовим розслідуванням не було проведено аналогічні експертизи по комбінезону і парі гумових калош;

-на запитання судді під час судового розгляду щодо того, хто на думку обвинуваченого скоїв злочин відносно ОСОБА_7 , він відповів, що не знає;

-вважає, що Білопільським районним судом, не надано належної оцінки показанням судово-медичного експерта ОСОБА_13 , про які не вказано у вироку та які мають доказове значення і узгоджуються з іншими доказами кримінального провадження.

Вважає, що вирок суду ґрунтується на припущеннях, а його винуватість у ході судового розгляду є недоведеною.

Вказує, що висновком експерта встановлено, що у ОСОБА_7 у основи 2-3 пальців виявлено садно правого ліктьового суглобу та рану у основи 5 пальця правої кисті. Характерні особливості травмуючої поверхні в пошкодженнях не відобразилися. Таким чином, встановити травмуючий предмет не виявилось за можливе і вірогідніше всього вони утворились у термін вказаний у постанові від 01.02.2018 року. Тілесне ушкодження у виді садна у основи 2-3 пальців, садна правого ліктьового суглобу і були заподіяні за 1-2 доби до моменту освідчення, що узгоджується з показаннями обвинуваченого.

Згідно з показаннями ОСОБА_13 , по тілесним ушкодженням, які виявлені при розтині трупа за їх характером можна визначити, що вони завдані тупим предметом, хоча подушка теж тупий предмет. Встановлення розміру, форми, структури чи інших особливостей предмету, яким завдалося ушкодження, встановити без криміналіста неможливо.

Давність спричинення тілесних ушкоджень судово-медичний експерт встановити не зміг, черговість теж.

Не встановлено також експертом по виявленим тілесним ушкодженням трупа, що напад скоїла одна чи кілька осіб, оскільки відсутні характерні для цього ознаки.

По трупу ознаки зміни його розташування та пози після настання смерті експерту визначити не вдалося, оскільки ознаки трупного закочинінння ще не були виражені.

Також експерту не вдалося встановити механізм утворення слідів крові. Експерт мав сумніви щодо встановлення давності утворення слідів крові.

Отже, експерт ОСОБА_13 надав суду показання всупереч вимог ч.5 ст. 356 КПК України, фактично як свідок, а не з питань предмета експертиз, у зв`язку з чим його висновки носять вірогідний, малоймовірний та не точний характер.

Обвинуваченим ОСОБА_7 надано також доповнення до апеляційної скарги, згідно з якими останній просить вирок Білопільського районного суду Сумської області від 23.05.2019 року скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції, посилаючись на те, що:

-ще на стадії досудового розслідування відбулося порушення норм процесуального права, оскільки надаючи ОСОБА_7 доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 01.02.2018 року, обвинуваченому не було надано для ознайомлення постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_17 про проведення експертизи. Більш того, вказана постанова в матеріалах справи була відсутня. Внаслідок чого, обвинувачений був позбавлений можливості зробити висновок чи дійсно експерти, під час здійснення судово-психіатричної експертизи № 115 від 26.02.2018 року працювали саме над тими питаннями, які були поставлені слідчим у постанові.

У зв`язку з чим, вважати, що матеріали кримінального провадження було відкрито у повному обсязі підстав немає. Через ці обставини, обвинувачений вважає, що був позбавлений можливості належного захисту, доведення свого алібі як на стадії досудового розслідування так і судового слідства.

Вважає, що його адвокатові ОСОБА_8 КЗ СОР «Обласним наркологічним диспансером» безпідставно відмовлено у наданні належним чином завіреної копії постанови про призначення комплексної судової психолого-психіатричної, первинної, комісійної, амбулаторної експертизи підозрюваного ОСОБА_7 ;

-вважає, що секретарем судового засідання було порушено порядок роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, що виразилося у наступному.

У журналах судових засідань від 31.10.2018 року секретарем судового засідання зазначалися відомості про: здійснення технічної фіксації на комплексі «Камертон», інвентарний номер, розмір вільного місця на диску та інша інформація, повний виклад якої спостерігався і у інших журналах судового засідання.

Проте, у журналах судового засідання від 22 травня 2019 року в день проведення судових дебатів та 23 травня 2019 року у день проголошення вироку, відомості, аналогічні раніше наведеним, відсутні.

Крім того, всупереч, вимогам п. 3.2.1 Секретарем судового засідання у журналах судового засідання від 22.05.2019 року та 23.05.2019 року не зазначено про стан комплексу звукозапису. Натомість секретар судового засідання зазначила, «що перевірив перед початком судового засідання стан системи». Відомості про те, чи перебуває він у справному стані чи ні, відсутні.

Оскільки факт відсутності журналу судового засідання або технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження є істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, то вважає, що наявні підстави для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційних скарг, просили задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Прокурор просив залишити апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.

Потерпіла ОСОБА_21 по справі будучи належнми чином повідомленою про розгляд справи в судове засідання апеляційної інстанції не прибула, будь яких заяв від неї які б перешкоджали подальшому розгляду справи не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні, під час ухвалення вироку, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні жодного з інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та зазначив, що приїхав в село Олександрівку Буринського району з міста Києва, де працював таксистом. Ще працюючи у Києві, часто дзвонив сину потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_22 та говорив, що приїде до діда, так як там голод, холод, дід брудний, в хаті брудно, наче там люди не живуть. Коли приїхав до діда, то останній його добре прийняв.
31 січня 2018 року увечері приїхав з магазину і побачив, що дід сидить у хаті на стільці і баба біля нього. Дід сказав, що його привалили дрова, рана кровоточила. Він узяв перекис водню і мазь «спасатель» та помазав праву ногу діду. На грудях у діда були наче синці. З вечора дід ран не мав, були тільки шишки на голові. В лікарню останній їхати не хотів, тому швидку він не викликав. Цього ж вечора обвинувачений поранив руку сучком нерубаного кругляка. І в цей момент був одягнений у кросівки та штани. Його кров потрапила на кросівки. А вранці рана була не зовсім свіжа.
Також, пояснив, що 01 лютого 2018 року о 7-45 7-50 годині прокинувся вранці в будинку свого діда від того, що «ляснули» вхідні двері, загавкав собака. Він подумав, що то дід пішов.
Після цього, піднявся, одягнув комбінезон, куртку, взяв ключ від «времянки», оскільки вхідні двері були вже відчинені, і подумав, що баба не може відчинити двері, бо не бачить засову, та вийшов у двір. Хвіртка також була на вулицю вже відчинена, вона не примерзла, баба йшла за ним слідом. Сніг у дворі він раніше вичистив, ніяких сторонніх слідів не бачив. Виглянув на вулицю - там нікого не було. Де був дід і що робив, не знає, так як не бачив діда. Як дід виходив із будинку і як зайшов до будинку також не бачив. Окрім цигарки з табаком, нічого іншого не вживав.
В подальшому, перебуваючи у «времянці», почув такий гуркіт, наче відро з водою впало, яке стояло на грубі. Зайшов у хату, побачив, що дід лежить у хаті на підлозі, обличчям донизу до груби головою: крові було мало, обличчя діда розпухло та було в крові.
Кров була на підлозі, де лежав дід. На кутку груби він також помітив кров. Підіймаючи діда, інших ушкоджень у нього не бачив, так як дід був одягнений у його чорні спортивні штани, у светр в`язаний. На підлозі була кров, зрозумів, що дід вставав з ліжка і впав на підлогу, та вдарився головою об кут груби. Дід прохав його про допомогу.
Побачив, що валяється відро, вода з якого розтеклася по підлозі. На його запитання, про те, що сталося, баба відповіла, що дід впав.
Двома руками піднявши діда, одяг зверху на якому був мокрий, посадив діда на ліжко, потім дід приліг. Дід був без свідомості. Він став витирати тряпкою голову діду. Мокрі речі діда поклав на ліжко. Після чого зателефонував матері і сказав, що діду погано, спитав, що робити, попросив її викликати швидку. Він нічого не витирав. І поки він телефонував та підзаряджав телефон в іншій кімнаті,- дід «сплив» на підлогу і стягнув покривало, яке було мокре. Діда не піднімав, а відсунув лише його від груби, а покривало витягнув в прохід. Дід вже хрипів. Побачив, що жовтою хусткою, яку підкладав діду, баба терла кут груби та голову діду. В грубі в цей день нічого не спалював. Коли діда від груби відтягнув, то сказав бабі, щоб йшла когось покликала. Баба бігом пішла покликала сусідку ОСОБА_23 , яка зайшла хвилини через три, подивилася на діда, взяла відро і поставила на скриню. Він нікому не давав підходити до місця події і сказав, щоб ні до чого не торкалися. Присів і почав шукати телефон фельдшера, у нього виникла паніка, шок. Приблизно о 8-40 прийшла фельдшер і сказала, що дід ще живий, вона викликала швидку. Потім у дворі побачив ОСОБА_24 , якому відмовив у проханні зайти до хати та подивитися що з дідом.
Мати дала йому ліки. Так як він був одягнений в комбінезон на голе тіло і калоші, тому перевдягнувся, взявши з шафи штани, курточку, кросівки та вийшов до лікарів. О 9-13 приїхала швидка, лікарі сказали, що дід вже мертвий. Приблизно о 9-20 приїхала поліція. Його записали учасником огляду, він надав згоду на огляд будинку. При огляді подивилися все, на шпалерах була фарба, але слідчий сказав, що то кров, і обвинувачений відривав обої і сказав, що то фарба, тому слідчий подумав, що він приховує сліди злочину. Його затримали приблизно о 10-30 год. Його експерт оглянув в кабінеті начальника, подивився на руку і сказав, що свіжа рана на 5-му пальці. Крові на цій рані не було. Цю рану обвинувачений отримав за день до цих подій, коли рубав дрова приблизно о 14-00 дня. Протокол його затримання складався ввечері, були тільки співробітники поліції.
Обвинувачений пояснив, що мотив на вбивство діда у нього був відсутній, конфліктів з дідом також не було. Зазначив, що наркотичний засіб йому було підкинуто працівником поліції ОСОБА_25 через неприязні відносини.
Наркотичного засобу при ньому не було. Вказує, що вилучені штани сині спортивні, кросівки зимові і куртка біла - це не той одяг, в який він був одягнений.
Біологічні зразки відбирали приблизно до 16-30 - 17-00 год. Коли брали змиви з голови був прсутній адвокат ОСОБА_26 . Освідування судово-медичним експертом відбувалося приблизно о 14-00 - 14-30. За його заявою при затриманні захисник вказував на порушення норм КПК. З матеріалами справи він ознайомився поверхово, оскільки адвокат ОСОБА_26 сказав, що він повністю ознайомився з матеріалами справи і сказав йому: «Підписуй» - і він підписав. Доказів щодо погроз діду з його боку і вбивства ним діда немає. Немає ні його з`явлення з зізнанням, ні слідчого експерименту за його участю. Де дід падав - там лінолеум.

Проте, незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 309 КК України не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема, поясненнями:

- потерпілої ОСОБА_9 , яка зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 доводиться їй племінником, сином брата, який помер у 2010 році, а ОСОБА_10 батьком. 01 лютого 2018 року вона не була вдома, приблизно о 8-30 їй на мобільний телефон зателефонувала хрещениця і повідомила, що з батьком погано. Потерпіла відповіла, що не може відразу приїхати. До ОСОБА_27 додзвонитися не змогла, оскільки зв`язок переривався. Потім зателефонувала хрещениця і сказала, що батько помер. Потерпіла в той же день приблизно з 11-00 до 12-00 години приїхала в с.Олександрівку, по дорозі зустріли ОСОБА_28 - його вже везла поліція. Приїхала і побачила, що батько лежав побитий на полу біля бабиного ліжка головою до груби, ні носа, ні очей видно не було, лице все було в крові, все запливло, запухло. ОСОБА_28 вже відвезли. Хтось сказав, що ОСОБА_28 зізнався, що він вбив батька, батька повезли на розтин, який дав висновок, що батька вбили. Батько жив з бабою, якій 92 роки, вони разом прожили в тому будинку приблизно 15 років. Коли приїхав ОСОБА_28 , вони разом жили три місяці: дід, баба і ОСОБА_28 . Про сварки між ними потерпіла не чула, ніхто з них один на одного не скаржився. Щодо сторонніх осіб у будинку батька потерпілій нічого невідомо, чи були вони.Чи садив батько коноплю, вона не знає, нічого такого вона не бачила, батько особисто не курив;

- експерта ОСОБА_13 , який у судовому засіданні районного суду підтримав висновки судово-медичних експертиз № 17,11,126 та зазначив, що був присутнім 01.02.2018 року у складі слідчо-оперативної групи та залучений до огляду трупа та опису трупа на місці події при виїзді в першій половині дня в с.Олександрівка Буринського району Сумської області, при виявленні трупа чоловіка, який лежав на підлозі на спині в кімнаті, де було два ліжка, між ліжком та грубою, у якого він помітив тілесні ушкодження різного характеру, рани на обличчі. Були ознаки того, що сліди крові на місці події замивалися, так як від отриманих ушкоджень повинно бути більше крові. Було видно краплини на грубі, на стіні, на дровах, була мокра підлога і одяг на трупі, що свідчить про рясну крововтрату. Опіків на трупі не було. Співмешканка загиблого сиділа в другій кімнаті. Всі ушкодження на тілі померлого виникли від травмуючої дії тупих предметів. Деякі ушкодження на обличчі, потилиці могли бути отримані і при падінні з прискоренням. Тілесні ушкодження в тім`яно-скроневій, тім`яно-потиличній області не могли утворитися при падінні, а були нанесені сторонньою особою. Рана в тім`яній ділянці справа та лобно-тім`яній ділянці є забійна рана. Обвинувачений наче був присутнім на подвір`ї під час огляду місця події. По ОСОБА_29 експерт пояснив, що проводив її огляд, тілесних ушкоджень у неї не було. Фізичний стан ОСОБА_29 відповідає віку: слабенька, під руки водили її.
У ОСОБА_27 була різана свіжа рана, яка кровила, у основи п`ятого пальця правої руки. Обвинувачений йому пояснив, що між ним та його дідом відбулася словесна сварка, дід кинувся на нього з ножем, ніж він відібрав і поклав на полицю у передбаннику. Ця різана рана була від предмета, який має загострені краї. Рана у ОСОБА_27 не могла виникнути від кочерги (від неї забійна рана може бути), а у нього різана рана була. Експерт пояснив, що він зрозумів з розповіді ОСОБА_27 , що дід на ОСОБА_28 накинувся в цей день вранці. Там, де лежав труп, було чисто, крові не було. Коли експерт оглядав ОСОБА_28 , то той говорив, що під час сварки він відштовхнув діда від себе. Це він пояснював експерту добровільно, без будь-якого стороннього тиску. Експерт приймав участь в огляді місця події в с.Олександрівка, приїхав на автомобілі райвідділу поліції, це була приблизно 9-та година ранку. В чому був одягнений ОСОБА_28 не пам`ятає. Чому його прізвища немає в протоколі огляду місця події не знає. Але при огляді місця події він був присутній. Чи надавали йому для ознайомлення протокол огляду місця події не пам`ятає. Він диктував описову частину при огляді трупа. Про деякі відмінності між протоколом огляду місця події та протоколом огляду трупа експерт пояснив, що слідчий в протоколі огляду місця події повинен написати про те, що більш детальний огляд трупа буде проведений пізніше. А при ОМП він не може визначити більш детально розміри рани, а в морзі він має можливість більш детально встановити розміри рани. Щодо судово-медичної експертизи трупа ( висновок експерта № 17, т.2, а.п. 102-106): садна 2 і 3 пальця могли виникнути за 1-2 дні - свіжі, перелом під`язикової кістки відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, із переломом під`язикової кістки не міг жити, ушкодження заподіяно тупим твердим предметом. Чи міг пересуватися і чинити опір - від ударів в голову виник субарахноїдальний крововилив в мізочки, деякий час міг пересуватися при наявності навіть всіх семи ран - вони без ушкодження склепіння черепа. Послідовність цих ран неможливо встановити - вони заподіяні в один проміжок часу. Якщо удари залізом - сліди були б, якщо дерев`яна палка - слідів не залишилося. Щоб нанести такі удари, там приміщення мале, могло бути розпочато десь у прихожій, потім в іншу кімнату, але не з зали. В залі слідів крові не було.Чи один чоловік зробив це, чи декілька - не знає.
Зазначив, що слідів, характерних для самооборони у потерпілого виявлено не було, в той час, як у обвинуваченого були, оскільки при самозахисті підлягають ушкодженню кінцівки. Вважає, що у обвинуваченого наявна рана від самозахисту.
Вказує, що захворювань у діда не було - лише вікові особливості. Не було у діда ознак волочіння чи саден після отримання тілесних ушкоджень. Не було виражене трупне закоченіння. Деякі тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли бути отримані як в результаті падіння, так і при перевертанні тіла якісь садна могли бути, але не перелом носу. Ребра не могли бути поламані від падіння. При транспортуванні трупа з с.Олександрівка до моргу, якщо і отримані тілесні ушкодження, то посмертні. Відрізнити їх можна, якщо б були посмертні ушкодження, - він би це вказав. Всі ушкодження на трупі свіжі. Труп був доставлений в морг в одязі, в якому був, цей одяг слідчий забрав. ОСОБА_30 одяг ОСОБА_28 експерту не надавався. Експерт підтримав висновки судово-медичних експертиз № № 17,11,126.
Також експерт зазначив, що на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження в області голови - і в потиличній ділянці і попереду - ті тілесні ушкодження, від яких настала смерть. В ділянці голови 7 ран, але від якої рани виник субарахноїдальний крововилив - не зміг пояснити. Характерної рани від удару об металевий кут не можна визначити. Удари завдавалися можливо протягом 5-10 хвилин. Бабуся ( ОСОБА_29 ) не могла перешкодити побиттю внаслідок слабкого стану;

- свідка ОСОБА_16 , яка зазначила, що працює фельдшером, і 01 лютого 2018 року, близько 08 години ранку їй зателефонувала сусідка і повідомила, що ОСОБА_10 погано. Свідок пішла до будинку ОСОБА_10 , який жив з ОСОБА_29 у цивільному шлюбі та онуком ОСОБА_28 . Про конфлікти між ними свідок не знала, адже часто до них ходила на виклики. Її зустрів ОСОБА_28 , який був одягнутий в комбінезон синього кольору, наче одяг не брудний, який повідомив, що дід впав та вилив на себе окріп. Свідок зайшла в будинок і побачила, що у кухні лежав дід головою до груби, де відчиняються дверцята, кров була на ньому, пульс не прощупувався, він був вже майже мертвий. У діда було розбите перенісся і голова. Поряд з дідом було відро, під головою діда на полу побачила кров, вона була густа вже. Слідів опіків на трупі не було. На підлозі мокро було, але вода не стояла. На ОСОБА_28 зовнішніх тілесних ушкоджень вона не бачила. Виявлені були краплі крові на скрині, на відрі, на підлозі, де лежав труп, на стіні. При свідку ніхто нічого не палив у грубі. Біля груби лежали дрова оберемком - від голови діда на відстані 20-30 см, як їй здалося. Обстановка в кімнаті не була порушена. Не було такого, щоб її викликали з приводу того, що дід впав, - її ніхто не викликав.
Свідку невідомо про наявність чи відсутність конфліктів у цій сім`ї. Нікого із сторонніх осіб в той день вона в селі не бачила. Після її приходу, хвилин через 20-25, приїхала швидка, потім приїхала мати ОСОБА_28 ;

- свідка ОСОБА_18 , який зазначив, що проживає через дві хати від ОСОБА_31 , і взимку, вранці приблизно о 8-30 - 9-00 годині, його з дружиною покликали працівники поліції бути понятими до ОСОБА_31 по факту вбивства діда. Зайшли на подвір`я, потім у будинок, дід лежав в кухні на підлозі, перевернутий обличчям догори, вже був мертвий. Свідок не бачив обличчя діда. Він звернув увагу, що біля груби дрова лежали - одна дровина була в бризках крові, в куті груби кров була, кочерга стояла біля груби. На кочерзі він нічого не бачив її в руках держав експерт. Кров розмазана була на куті груби, наче рукою розтерта. У грубі знайшли спалені речі: гудзики з зірочками від старого піджака, була зв`язка ключів і, наче ножиці - їх з груби дістали. Все упакували в пакети в його присутності і забрали. На трупі були спортивні штани і, здається, футболка чи светр. ОСОБА_28 був наче у комбінезоні. Крові на останньому не було, проте рука ОСОБА_28 була поранена. Підлога у кухні була свіжовимита, проте волога не була, на місці де лежав дід, була кров. Одяг був на дідові нібито сухий. Свідок з ОСОБА_28 майже не спілкувався. Про конфлікти між ОСОБА_28 та дідом не чув. ОСОБА_28 не пояснював, чому переїхав до діда. Свідок зазначив, що бачив діда за два дні до його смерті, на вигляд він був здоровий;

- свідка ОСОБА_19 , яка зазначила, що вона була присутня як понята при огляді трупа діда та господарства 01 лютого 2018 року приблизно о 10-00 годині. Її з чоловіком запросили працівники поліції, сказали, що вбито ОСОБА_10 . Спочатку вони всі знаходилися у дворі, потім всі зайшли в будинок. Коли вона прийшла, то ОСОБА_28 був спокійним і поводив себе адекватно, не був збуджений.
У літній кухні проводився огляд, куди вона одночасно з працівниками поліції зайшла, при ній було вилучено в літній кухні коноплю, яка знаходилася в чорному пакеті на столі;

- свідка ОСОБА_32 , який зазначив, що мешкав по сусідству з покійним ОСОБА_10 , через хату. Свідком подій 01.02.2018 року він не був, діда мертвого не бачив, до будинку ОСОБА_10 його запросили на 2-й чи 3-й день після вбивства, коли приїхали слідчий, адвокат та проводився слідчий експеримент. Про смерть ОСОБА_10 він дізнався від людей. Зазначив, що дід з онуком ладили. Йому відомо, що раніше фермер ОСОБА_33 віддав ОСОБА_34 2 тисячі доларів за пай співмешканки діда ОСОБА_35 , а ще одну тисячу доларів не передав, через неготовність якогось документу. Він був свідком передачі цих грошей.
Коли ОСОБА_28 перераховував гроші, то не було у нього на руках ніяких пошкоджень. Це було незадовго до смерті діда - може за 2 дні. Фізичний стан у діда був нормальний. Баба була дуже старенька і слабенька, не змогла навіть підняти руку з кочергою на слідчому експерименті;

- свідка ОСОБА_36 , відповідно до яких, про смерть ОСОБА_10 вона дізналася в день його вбивства. Раніше спілкувалася з померлим як з сусідом. Вона була присутня як понята на слідчому експерименті в будинку ОСОБА_37 , експеримент проводився з бабою ОСОБА_29 , їй давали в руки палку (дровину), потім кочергу, чи могла б вона вдарити, але вона не змогла навіть підняти палку і кочергу. Жив дід з бабою нормально, коли прийшов ОСОБА_28 , то теж все було нормально. Свідок кожного дня бачив діда, але побитим його ніколи не бачив, дід ходив без палки, дід був кріпенький;

- свідка ОСОБА_15 , який зазначив, що потерпіла є його двоюрідною тіткою, а обвинувачений троюрідним братом. Напередодні події, 31.01.2018 року йому зателефонувала тітка ОСОБА_38 мати обвинуваченого і спитала чому не виходить ОСОБА_28 на зв`язок. На другий день 01.02.2018 року вранці, о 7-308-00, вони з дружиною запізнювалися на роботу та проїжджаючи повз двору ОСОБА_10 бачили, що біля його двору вже стояли сусіди, одна з яких повідомила, що коли вона зайшла у будинок, дід ще хрипів, але не розповідала, що ж сталося між дідом та ОСОБА_28 . Потім ОСОБА_28 сказав, що від удару на голові діда вискочила гуля, що дід перелив на себе воду і що він, мабуть, мертвий. Свідок відразу зателефонував ОСОБА_39 - матері ОСОБА_28 і повідомив про діда, сказав, щоб їхали і дивилися. ОСОБА_28 був одягнутий в комбінезон на голе тіло, руки були голі, на одязі забруднень не було. На руках ушкоджень не бачив. Поліція приїхала пізніше, були тільки сусіди. Чи був відчинений сарай він не може сказати. Стосунки у ОСОБА_28 з матір`ю були непогані, вона часто передавала у село їжу;

- свідка ОСОБА_14 , який зазначив, що він працює слідчим Буринського відділення поліції та 01 лютого 2018 року в складі слідчо-оперативної групи прибув в с. Олександрівка Буринського району за повідомленням про смерть чоловіка, який впав, обварився окропом і помер. Інформацію про смерть особи отримав від чергового, групу на місце події направив черговий у зв`язку зі смертю особи. Так як лікар не видавав лікарське свідоцтво про смерть, це є підставою для направлення чергового для виїзду на місце події слідчо-оперативної групи. Виїхали як на звичайну смерть, труп був не кримінальний. На місце прибули близько 9-00 години. На початку слідчої дії не було експерта, була фельдшер. Експерт ОСОБА_13 приїхав десь через 1,5 години. У будинку ОСОБА_10 вже знаходилися: ОСОБА_40 , його мати, баба ОСОБА_29 та сусіди. Свідок побачив, що лежав чоловік з ранами на голові. Рани були свіжі, тіло ще було тепле. Під трупом була калюжа води. Дід лежав на спині між ліжком і грубою, свіжі рани були у волосяній частині голови. Під час огляду самого тіла зрозуміли, що труп кримінальний. При свідку обвинувачений пояснив, що вийшов з будинку, а коли повернувся, помітив діда, який лежав на підлозі і, можливо, дід взяв воду і хотів наливати, перечепився, впав, ударився головою об відро та помер. Обвинувачений був одягнутий - голий торс з комбінезоном, футболки не було. Свідок не пам`ятає чи вилучався комбінезон у ОСОБА_28 . До закінчення огляду було прийнято керівництвом рішення про доставку обвинуваченого в райвідділ, обвинуваченого запросили для надання пояснень, так як він мешкав у будинку. Обвинувачений поїхав в РВ з начальником і з оперуповноваженим. Обвинувачений ззовні не перебував у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння, але хвилювання було видно. Чи перевдягався обвинувачений свідок не пам`ятає. Присутня у будинку співмешканка загиблого - ОСОБА_29 , 1926 року народження, не могла спілкуватися, плакала, не усвідомлювала, що відбувається. З місця події вилучалися: покривало, капелюх покійного (картуз), тобто ті речі, які мали сліди речовини бурого кольору. А так як обвинувачений пояснював про причину синців на грудній клітці у діда тим, що дід наче впав у дровнику і на нього впали дрова, то СОГ оглядалося разом з понятими все господарство: подвір`я, коли зайшли в літню кухню (чи то гараж)- приміщення перероблене під літню кухню з грубою, столом, полочкою, то побачили на столі речовину рослинного походження. Весь огляд проводився під відеозапис за участю понятих, які були присутні цілий день з початку огляду до кінця, заходили з понятими в кожне приміщення. Огляд місця події закінчили о 18-00 годині, а судово-медичний експерт ОСОБА_13 був десь до 15-00 години. Тіло забрав вантажний автомобіль УАЗік, а ОСОБА_13 поїхав іншим автомобілем. В ході огляду труп не вилучали, а оглядали і направили на дослідження. Вилучали сліди злочину, а саме тіло не вилучали. Так як проводили огляд всього господарства, технічної можливості здійснювати відеозйомку повністю з 9-00 години до 18-00 години не було можливості. Які слідчі дії проводились з обвинуваченим, крім огляду міста події, свідок не пам`ятає. Огляд проводили без ухвали суду - так як померла особа. ОСОБА_28 сам запросив до двору СОГ, розписку написав. Відомості до ЄРДР внесені слідчим ОСОБА_41 , але не свідком, за фактом смерті особи за ст.115 КК України. Свідок повідомив начальнику Буринського ВП, щоб забезпечив явку судово-медичного експерта. Свідок проводив слідчі дії о 14-45. На момент проведення перевірки були підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Огляд місця події проводився до внесення відомостей до ЄРДР. А потім, якщо встановлюється смерть внаслідок суїциду чи трагічного випадку, то провадження закривається. Коли пройшло 30 хвилин після початку огляду, то СОГ зрозуміла, що труп кримінальний, що тілесні ушкодження особа отримала не сама. Тому був запрошений судово-медичний експерт, він не вказаний у протоколі огляду місця події, так як експерта не було вже до кінця огляду місця події. ОСОБА_13 приїхав не на початок ОМП і поїхав раніше, він не мав можливості розписатися в протоколі ОМП. А відповідно до КПК в протоколі слідчої дії зазначається час початку слідчої дії та час закінчення слідчої дії. Огляд провели, труп направили до моргу. Можливо, через завантаженість не зазначено в протоколі, що проводилася відеозйомка. (том 2, а.п. 76 (а)- DVD диск). Чому дозвіл на огляд надавав обвинувачений - так як він є користувачем майна.
Також свідок пояснив, що у нього немає неприязних відносин з обвинуваченим, він вилучив те майно, яке було ним знайдене. Коноплю знайшли під час відео зйомки, огляд проводили від дровника до сараю, а ця кухня була остання.
Коли стали проводити огляд в цій кімнаті - там скриня, де дід гроші зберігав, ключі від скрині не знайшли, а знайши їх в грубі і гаманець діда згорівший - тому скриню зламали, бо родичі говорили, що у діда були гроші в скрині. Там була коробка з грошима за пай, який, начеб то, дід продав. ОСОБА_28 вже в будинку не було. Обгорівша в грубі тканина сильно згоріла - залишилося по декілька сантиметрів, її водою залили. Коли оглядали, були краплі крові у формі бризг. Одяг під трупом був мокрий. Вважає, що кімната прибиралася в той момент, коли там тіло лежало на підлозі. Коли підняли тіло - за головою калюжа крові, але незначна, кров була під тілом, повинно бути більше крові. Підлога милася, тому чи переміщалось тіло сказати не можна. Труп лежав на спині обличчям догори, головою до груби;

- свідка ОСОБА_42 , який зазначив, що він займається підприємницькою діяльністю і о 8 годині ранку знаходився в селі Олександрівка в той день, коли помер ОСОБА_10 . Він проїжджав по тій вулиці 1 лютого 2018 року, з будинку баба ОСОБА_29 вийшла приблизно з 8 до 8-30 ранку, купила хліб зі сметаною, у неї постійно були гроші. Бувало, дід допомагав їй скуповуватися. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_29 в той ранок не було, якби були, він звернув би на це увагу. Її фізичний стан - як у старої людини, природньо, вона важкого не носила, спілкувалася як стара людина. В той ранок до його автомобіля також підходила сусідка ОСОБА_43 , а ОСОБА_28 він в той ранок не бачив. Про смерть діда свідок дізнався приблизно о 12-00 годині, якась жінка сказала. Свідок не може назвати їхній двір прохідним;

- свідка ОСОБА_44 , відповідно до яких, він протягом 40 років працює захисником, в тому числі має право надавати і безоплатну правову допомогу за призначенням. Він в іншій справі знаходився в приміщенні суду у м.Буринь і до нього підійшов слідчий ОСОБА_25 і сказав, що є необхідність у наданні правової допомоги ОСОБА_7 . В цей же день йому з центру надання вторинної безоплатної правової допомоги надіслали доручення. Він прибув до Буринського райвідділу, познайомився з ОСОБА_7 , який йому пояснив, що його затримали. Він запитав за що, ОСОБА_7 пояснив, що нічого він не вчиняв. В подальшому матір ОСОБА_28 йому сказала, щоб він не напружувався, у них є інший адвокат - ОСОБА_26 , та вони приїдуть до Буринського РВ. Приїхав ОСОБА_26 , вони підписали з ним документи про передачу клієнта. Після цього свідок поїхав в м.Путивль. По суті з ОСОБА_7 він і не розмовляв. Також свідок пояснив, що коли затримували ОСОБА_7 , то були поняті, їх особи свідок перевірив, впевнився в їх незалежності. З ОСОБА_7 свідок вперше зустрівся в кінці дня, час не пам`ятає, був вечірній час. Ніяких скарг з боку ОСОБА_7 не було. Свідок був присутній під час затримання ОСОБА_7 в ленкімнаті Буринського РВ. Не пам`ятає, чи перевдягали ОСОБА_7 при затриманні. Доручення на 15:20 год. могло бути видано і свідок міг прибути в той час до РВ, що вказаний у дорученні або і раніше, не пам`ятає о котрій годині він прибув до РВ. Не пам`ятає чи при ньому мати ОСОБА_7 привезла йому одяг, не пам`ятає скільки часу він провів в Буринському РВ з ОСОБА_7 та чи відбиралися біологічні зразки, не пам`ятає коли йому зателефонували з центру безоплатної правової допомоги. ОСОБА_7 повідомив, що його раніше затримали, ніж коли прибув він, тобто ОСОБА_45 . Затримання продовжувалось більше години, свідок не знає чи возили ОСОБА_7 у лікарню;

- свідка ОСОБА_20 , яка є матір`ю обвинуваченого, та зазначила, що вранці 01 лютого 2018 року, близько 08-15 години їй зателефонував син і попросив викликати швидку допомогу, бо з дідом біда.
Вона викликала швидку, потім таксі для себе і поїхала в село. Син сказав, що зайшов у будинок, а дід вже лежав на полу побитий. Син був засмучений. Баба ОСОБА_29 говорила, що дід впав і вдарився. Травм і саден на обличчі у діда не було. Поряд з дідом ніяких предметів не було, підлога була чиста. Труп вона не чіпала. Труп при ній із будинку не виносили. Спочатку приїхала швидка, потім поліція. В селі свідок побачила, що син одягнений в синій комбінезон на голе тіло і в калоші чорного кольору. Одяг та взуття були чисті. Слідів боротьби не було. Син при ній перевдягався в будинку, коли вже приїхала поліція. Перевдягнувся в темні брюки і білі кросівки, спортивну кофту темно-синього кольору з зеленими вставками, куртку болонєву чорного кольору. На руці у сина був поріз, який є наслідком рубання дрів.
Приблизно об 11-30 її сина забрали, а свідок знаходилася в с. Олександрівка приблизно до 13-00 години. При свідку нічого не вилучалося, хоча вона декілька разів зі слідчим заходила в літню кухню, на столі нічого не було;

- свідка ОСОБА_46 , про те, що вона працює фельдшером медицини невідкладних станів у Сумському обласному центрі екстреної медичної допомоги. 1 лютого 2018 року о 8-20 на її смартфон надійшов виклик диспетчера, що дідусь облитий окропом і вони з водієм приїхали в село. Прибули приблизно о 09:06 на місце, вона зайшла до будинку, де побачила, що у одній із кімнат на підлозі лежить дідусь. Вона перевірила пульс, його не було, грудна клітина не рухалась, чоловік був мертвий. На тілі та на голові були свіжі травми: на середині носа і травма голови - в тім`яній ділянці- рана свіжа, були ще в ділянці носа згустки крові. Баба сказала, що дід помер. Свідок повідомила в поліцію, сказала, що травми несумісні з життям, на її думку. Потім зателефонувала диспетчеру та спитала чи чекати поліцію, відповіли що ні, і вони поїхали. Вона виконувала все по протоколу. В протоколі написала «смерть до прибуття швидкої з невідомих причин». Вони ознаки кримінального правопорушення не виявляють, лише констатують смерть з невідомих причин. Вона лише констатувала смерть, але причини не встановлювала. В кімнаті з трупом була бабуся, яка нічого не казала, вона була дуже перелякана, на слова свідка про смерть діда ніяк не відреагувала. В що був одягнутий хлопець та бабуся вона не пам`ятає. Коли прибула на місце, на підлозі була розлита вода. Була травма носової перегородки у трупа. Вона вказала розміри цієї травми і травму на черепі, описувала грудну клітку, але не оглядала. Обличчя краснувате і сильно припухлі повіки, вона не змогла їх відкрити, скоріше термічний опік якийсь був. Рукав був сухий. В поле її зору не потрапляли ні відро, ні груба. На трупі: сині штани та картатий светр. Вона трогала ліву руку, на лівій руці светр був сухий. А штани виглядали як сухі. В районі грудної клітки светр був на вид як сухий, а крові не було. Кров, ймовірно, була на підлозі біля голови трупа. Свідок констатувала його смерть. За допомогою до неї ніхто не звертався, хтось сказав, що дід перечепився і впав, але хто сказав, вона не пам`ятає, можливо, хлопець. Її не вчили виявляти ознаки кримінального правопорушення, а поліції вона сказала, що травми несумісні з життям;

- свідка ОСОБА_26 , який зазначив, що під час досудового розслідування здійснював захист ОСОБА_7 . Під час виконання вимог ст.290 КПК він був присутнім. Вимоги ст. 290 КПК України - слідчий надав матеріали кримінального провадження в СІЗО. При виконанні ст. 290 КПК України про існування речових доказів свідок був обізнаний: і кочерга, дерев`яне поліно, сліди крові, одяг обвинуваченого, одяг потерпілого, і труп. В СІЗО речові докази йому не пред`являлись, а в матеріалах кримінального провадження вони були описані, тому він про них знав з матеріалів кримінального провадження. З речовими доказами, їх особливостями був обізнаний, не просив слідчого про ознайомлення з речовими доказами. Про речові докази в справі було все описано. Скарг на дії слідчого не було. В умовах слідчого ізолятора ознайомитися з речовими доказами, серед яких наркотична речовина неможливо. Свідку з обвинуваченим не надавали для ознайомлення в умовах слідчого ізолятора речові докази. Від свідка клопотань ознайомитися з речовими доказами не було. Свідок знайомився з протоколами огляду, знімав копії, потреби в огляді речових доказів на той момент у нього не було. Свідок вважає, що цього йому достатньо було на той момент. ОСОБА_7 не заявляв клопотання про надання речових доказів;

- свідка ОСОБА_47 , який пояснив, що він працює слідчим СВ Буринського ВП та 01.02.2018 року до Буринського ВП доставили ОСОБА_7 , хтось із слідчих вносив відомості до ЄРДР, до складу слідчої групи входили всі слідчі. Начальник СВ доручив свідку затримати в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_7 . О котрій годині це було свідок не пам`ятає. Після того співробітники кримінальної поліції запросили понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , був також адвокат ОСОБА_50 , хтось повідомив Центр надання безоплатної правової допомоги про участь адвоката. Скоріше за все керував затриманням начальник СВ Буринського ВП ОСОБА_51 . Свідок зачитав вголос ст. 42 КПК України. При затриманні у ОСОБА_7 в кишені верхнього одягу був мобільний телефон, який вилучався, марку він не пам`ятає. В післяобідній час свідком складався протокол затримання за участю двох понятих: ОСОБА_48 та ОСОБА_49 та адвоката. При свідку ОСОБА_7 питав у адвоката ОСОБА_44 чи підписувати протокол, на що адвокат ОСОБА_50 сказав, що може підписувати і ОСОБА_7 підписав. За час спілкування свідка з ОСОБА_7 на одязі чи на тілі останнього свідок ушкоджень не бачив, скарг ОСОБА_7 не виказував. ОСОБА_7 затримали за підозрою у скоєнні злочину, так як застали особу після вчинення тяжкого злочину. Свідок речі не вилучав, з матір`ю ОСОБА_7 особисто не спілкувався і не пам`ятає чи вилучався одяг у затриманого. При свідку ОСОБА_7 перевдягався в якийсь інший одяг, принесений раніше. Саме оформлення затримання відбувалося на другому поверсі райвідділу в ленкімнаті. Час, вказаний у протоколі затримання, відповідає дійсному. Свідку невідомо як ОСОБА_7 доставляли до ВП. Де знаходився захисник, коли ОСОБА_7 везли в лікарню, свідку невідомо. Свідку відомо, що між захисником ОСОБА_52 та ОСОБА_7 перед складанням протоколу про затримання була конфіденційна розмова, але скільки вона тривала, сказати не може, це було на прохання захисника. Протокол затримання свідком зачитувався вголос. Крім затримання, свідок більше ніяких слідчих дій не проводив. Оперативні співробітники поліції відводили ОСОБА_7 до лікарні з метою освідування та встановлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння;

- свідків ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , які підтвердили пояснення свідка ОСОБА_47 , надавши при цьому аналогічні пояснення;

- свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що працює старшим слідчим в особливо важливих справах. Він прибув в с.Олександрівка в першій половині дня тоді, коли вже огляд місця події проводився, бачив, що на місці події працює криміналіст, вилучалися речі. Під час привітання з ОСОБА_7 за руку помітив у останнього свіжу рану, але ОСОБА_7 пояснив, що він два дні тому рубав дрова та поранився. Проте, на думку свідка рана була свіжа, отримана саме в цей день.
ОСОБА_7 зазначив, що дід підіймаючи відро з водою впав. Також ОСОБА_7 пояснював, що дід палив пластмасові предмети в грубі і він робив діду зауваження, і, начебто, за це він діда побив. Після чого ОСОБА_7 відмовлявся давати показання. Одягнений ОСОБА_7 був у куртку темного кольору і брюки, цей одяг відповідав сезону. Поведніку ОСОБА_7 вважає підозрілою.

Зазначив, що вимоги ст. 290 КПК він виконав в СІЗО, він сказав, що речові докази є, і в разі потреби він занесе їх в кабінет, але у ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_26 не було бажання ознайомлюватися з доказами і це зафіксовано в протоколі виконання ст. 290 КПК України. Ним вилучався той одяг, в якому ОСОБА_7 знаходився на місці події, той одяг, в якому свідок його побачив на місці події (куртка, кросівки). А натомість ОСОБА_7 дали той одяг, який принесла його мати. По вилученому одягу виявили нашарування крові на кросівках. По змивах з голови у ОСОБА_7 робили ДНК-молекулярно-генетична експертиза виявила сліди крові діда і ОСОБА_28 . На металевій кочерзі теж виявили сліди крові, які походили як від підозрюваного, так і потерпілого. На взутті - на кросівках - кров діда точно була. Свідок пояснив, що він жодного разу не заходив в літню кухню, але чому мати обвинуваченого дала такі покази, що наче він заходив в літню кухню, не знає. Щодо того, що ОСОБА_7 ходив в комбінезоні на голе тіло,- такого комбінезону свідок не знайшов у будинку, декілька разів проводив додатковий огляд місця події, але не знайшов комбінезона. ОСОБА_7 не в тому одязі був одягнений, що вилучили. Його в цій робі (комбінезоні) ще бачили о 8-00 ранку, ще ОСОБА_25 казав, що він в робі був, але чомусь не вилучено робу було;

- свідка ОСОБА_55 , який зазначив, що він працює лікарем-наркологом Буринської ЦРЛ, має сертифікат, проходив спеціальну підготовку та раніше не був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_7 . Що він безпосередньо встановив за хронічними ознаками та на підставі заключення лабораторії стан наркотичного сп`яніння, спричиненого вживанням канабіноїдів у ОСОБА_7 так як лабораторією було виявлено у сечі, належній ОСОБА_7 , наявність канабіноїдів. На час медичного огляду він не міг визначити давність вживання ОСОБА_7 наркотиків. Сам аналіз він не робив, його робили в лабораторії, а ним був виданий висновок на підставі огляду ОСОБА_7 від 01.02.2018 року та аналізу лабораторії (заключення лабораторії про наявність в сечі ОСОБА_7 канабіноїдів).
ОСОБА_56 підтримав наданий ним висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.02.2018 року.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях об`єктивно підтверджується ще й наступними доказами:

-витягом з ЄРДР за № 0000029 від 01 02 2018 року (т.2 а.к.п. 87);

-протоколом огляду місця події від 01 02 2018 року (т.2 а.к.п. 64-86);

-лікарським свідоцтвом про смерть № 17 від 01 лютого 2018 року (т. 2 а.к.п. 101);

-висновком судово-медичної експертизи трупа № 17 від 20.03.2018 року (т.2 а.к.п. 102-106);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи трупа № 126 від 17.05.2018 року (т.2 а.к.п. 109-110);

-висновком судово-медичної експертизи № 45 від 09.05.2018 року (т.2 а.к.п. 234-235);

-висновком судово-медичної експертизи № 68 від 22.02.2018 року (т.2 а.к.п. 240-241);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи № 33/2018 від 19.06.2018 року (т.2 а.к.п. 242-247);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 202 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 112-113);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 209 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 115-117);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 211 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 119-121);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 206 від 12.03.2018 року (т.2 а.к.п. 123-125);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 210 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 127-129);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 208 від 12.03.2018 року (т.2 а.к.п. 131-133);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 207 від 12.03.2018 року (т.2 а.к.п. 134-137);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 203 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 138-140);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 205 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 142-144);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 204 від 28.02.2018 року (т.2 а.к.п. 146-147);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 212 від 06.03.2018 року (т.2 а.к.п. 153-155);

-висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 213 від 06.03.2018 року (т.2 а.к.п. 149-152);

-висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 59 від 07.03.2018 року (т.2 а.к.п. 156-159);

-висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 60 від 13.03.2018 року (т.2 а.к.п. 160-163);

-висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 57 від 07.03.2018 року (т.2 а.к.п. 164-166);

-висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 58 від 07.03.2018 року (т.2 а.к.п. 168-171);

-висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи № 53 від 07.03.2018 року (т.2 а.к.п. 237-239);

-висновком молекулярно-генетичної експертизи (ДНК) № 10-1/817 від 29.05.2018 року (т.2 а.к.п. 221-233);

-висновком молекулярно-генетичної експертизи (ДНК) № 10-1/818 від 18.05.2018 року (т.2 а.к.п. 209-218);

-висновком судово-медичної криміналістичної експертизи № 86 від 06.03.2018 року (т.2 а.к.п. 173-174;

-висновком експертизи наркотичних засобів № 19-119/7-2/224-е від 06.02.2018 року (т.2 а.к.п. 248-251);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.02.2018 року (т.3 а.к.п. 33);

-висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 115 від 26.02.2018 року (т.3 а.к.п. 25-29).

Аналізуючи усі вищевказані докази, колегія суддів приходить до висновку про їх належність та допустимість, вважаючи їх такими, що підтверджують активну участь обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та оцінці вказаних доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115 та ч.1 ст.309 КК України, колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг, як обвинуваченого ОСОБА_7 так і його захисника адвоката ОСОБА_11 , колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що огляд місця події у даному кримінальному провадженні було проведено безпідставно, оскільки така процесуальна дія допускається лише після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи підставою для проведення вказаної у протоколі слідчої дії, була наявна інформація щодо вчиненого кримінального правопорушення, зафіксована відповідно до встановленої процесуальної форми. Здійснена відповідно до положень закріплених статтею 233 КПК України, яка передбачає, що у невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду.

У даному випадку, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за адресою: с. Олександрівка, вул. Шевченка, 11 і є тим невідкладним випадком, коли необхідно було діяти миттєво з метою безпосереднього переслідування ймовірного підозрюваного.

Крім того, матеріали кримінального провадження містять письмовий дозвіл обвинуваченого ОСОБА_7 , який є користувачем житла, на проникнення працівників поліції до житлового будинку.

Що стосується посилання апелянта на наявність у матеріалах справи нерозглянутого клопотання сторони захисту від 28 11 2018 року про визнання доказів, а саме протоколу олгяду місця події недопустимими, колегія суддів наголошує на наступному.

Згідно журналу судового засідання від 28 11 2019 року (т.3 а.к.п. 111 оборот) усі заявлені адвокатом ОСОБА_11 клопотання було розглянуто судом першої інстанції з прийняттям відповідного рішення.

Вивчаючи матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності у них нерозглянутого клопотання адвоката ОСОБА_11 від 28.11.2018 року про визнання доказів недопустимими.

Стверджуючи про наявність у матеріалах кримінального провадження нерозглянутого клопотання від 28.11.2019 року, адвокат ОСОБА_11 не зазначив том та аркуш кримінального провадження, який його містить, тим самим позбавив апеляційний суд переконатися у його наявності.

Що стосується доводів апелянта щодо недопустимості такого доказу, як протокол огляду місця події, у зв`язку з тим, що додаток до нього у виді диску «DVD-R» містить відеофіксацію не усієї слідчої дії, а лише її вибіркових фрагментів, то колегія суддів вважає їх неспроможними, та зазначає про таке.

Згідно ч.1 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, якщо вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 01 лютого 2018 року слідчо-оперативною групою Буринського відділення поліції Сумської області було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою ефективності проведення вказаної слідчої дії органами досудового розслідування було прийнято рішення про застосування під час її проведення відеозапису.
Свідок ОСОБА_14 , який займає посаду слідчого Буринського ВП та безпосередньо приймав участь 01 лютого 2018 року у проведенні вищевказаної слідчої дій, у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що технічної можливості здійснювати відеозапис всієї слідчої дії не було, оскільки вона була досить тривалою, а саме з 9-00 до 18-00 години.
Крім того, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено заборони зупинення відеозйомки під час проведення слідчої дії. Більш того, органи досудового розслідування наділені правом здійснення вибіркової відеозйомки, яка є найбільш доцільною під час проведення такої слідчих дій, оскільки фіксує лише ті події, які несуть найбільш корисне інформаційне навантаження.
Вказане свідчить про те, що фактичні дані, які містяться в протоколі огляду місця події від 01 лютого 2018 року, були отримані органом досудового слідства у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку, без істотних порушень його вимог та Конституції України, а тому згідно положень ч.1 ст.86 КПК України, є допустимими доказами.

В своїй апеляційній скарзі захисник наголошує на неправомірність висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 , оскільки такий огляд проводився за відсутності захисника. Вказує також на незаконність відібрання у ОСОБА_7 зразків крові фельдшером, зрізи нігтьових пластин, змиви з правої та лівої рук за відсутності захисника.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність захисника ОСОБА_7 у період часу з 12-00 години, а саме з моменту затримання до 16-00 години, жодним чином не вплинуло на загальну справедливість досудового розслідування та не вплинуло непоправно на загальну справедливість кримінального провадження.

Визнаючи ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, суд першої інстанції посилався як на доказ не лише на вищевказаний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й на:

-протокол огляду місця події від 01.02.2018 року відповідно до якого під час огляду господарства за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні літньої кухні була вилучена речовина рослинного походження, яка стояла у чорному пакеті на столі, пляшка з обрізаною верхньою частиною та речовиною-нашаруванням (т. 2 а.к.п. 64-86);

-висновок експертизи наркотичних засобів № 19/119/7-2/224-е від 06.02.2018 року , відповідно до якого надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 25,72 г. (т.2 а.к.п. 248-251);

-покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які приймали участь, як поняті при проведенні огляду місця події від 01.02.2018 року, про те, що у їхній присутності були виявлені та вилучені речовина рослинного походження та пляшка з обрізаною верхньою частиною та речовиною-нашаруванням (т.3 а.к.п. 14), а також на інші докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Вказані докази є належними та допустимими, будь-яких процесуальних порушень при збиранні, дослідженні та їх оцінці, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, колегія суддів не вбачає.

Сумніви ж захисника щодо висновків судових експертиз, що містяться у матеріалах справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки експертизи проводилися уповноваженими на те особами - експертами, що мають вищу медичну освіту, вищу кваліфікаційну категорію за відповідним фахом, досвід та стаж, тому їх компетентність у вирішенні питань, поставлених на вирішення експертиз, та достовірність результатів не викликає сумнівів у колегії суддів.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності причинного зв`язку між його діями та настанням смерті обвинуваченого, колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 фактично не заперечував факту нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, проте зазначив, що умислу на вбивство свого діда він не мав. При цьому, обвинувачений заперечував, що причиною того, що він не може пояснити про механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень є та обставина, що він перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Проте, вирішуючи питання про умисел необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з висновку судово-медичної експертизи трупа № 17 від 20.03.2018 року потерпілому було заподіяно щонайменше 13-ть ударів. З них: закрита черепно-мозкова травма, забій та здавлення речовини головного мозку, субарахноїдальний крововилив обох півкуль з проривом крові у бокові шлуночки мозку знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Крім того, неможливо залишити поза увагою такий факт, що потерпілий є собою похилого віку, а нанесення такої значної кількості ударів у життєво важливі органи людині, яка внаслідок свого фізичного стану не може чинити опор носить характер нехтування загальноприйнятими людськими цінностями.

Усі вище перелічені обставини, на думку колегії суддів, спростовують твердження ОСОБА_7 щодо відсутності умислу у вчиненні кримінального правопорушення та свідчать про правильність висновків районного суду щодо кваліфікації його дій саме за ч.1 ст. 115 КК України.

Зазначення обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність у нього конфлікту з потерпілим спростовується поясненнями свідків:

-ОСОБА_17 , відповідно до яких сам ОСОБА_7 під час огляду місця події повідомив йому про те, що цього дня потерпілий палив у будинку, а саме у грубі певні речі, за що обвинувачений зробив йому зауваження, а в подальшому побив;

-експерта ОСОБА_13 , відповідно до яких, під час огляду місця події 01.02.2018 року обвинувачений йому пояснив, що між ним та дідом відбулася словесна сварка, а дід кинувся на нього з ножем. Після чого, обвинуввчений ОСОБА_7 відібрав у діда ніж;

-висновком судово-медичної експертизи № 45 від 09.05.2018 року відповідно до якого при обстеженні у ОСОБА_7 виявлені телесні ушкодження, серед яких садно у основи 2-3 пальців, садно правого ліктьового суглобу, рана у основи 5-го пальця правої кисті. Характер встановлених пошкоджень свідчить про те, що вони утворились від ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмета та не є характерними для заподіяння їх власноруч.

Твердження ж обвинуваченого в апеляційній скарзі про вживання ним заходів для надання першої допомоги потерпілому, ніяким чином не виправдовують його дії, що передували цим заходами та не є тією безумовною підставою, що могла б призвести до зміни чи скасування оскаржуваного вироку суду.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та експерт ОСОБА_13 є зацікавленими особами та надавали неправдиві пояснення, не знайшли свого підтвердження матеріалами кримінального провадження. Об`єктивність показань цих свідків суд першої інстанції перевіряв під час розгляду справи. Роз`яснив їм права, попередив про кримінальну відповідальність та прийшов до висновку, що ці свідки дають правдиві покази, оскільки вони підтверджувалися іншими доказами.

В свої апеляційній скарзі обвинувачений вказує про ненадання належної оцінки судом першої інстанції його показанням про те, що до вилучення його одягу працівниками поліції, він був одягнутий у комбінезон, куртку, брюки та гумові калоші, а під час проведення огляду місця події він переодягнувся у присутності свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , слідчих ОСОБА_14 та ОСОБА_17 .

Проте, з огляду на матеріали кримінального провадження, що жоден з осіб на яких посилається обвинувачений, як на свідків свого переодягання, даючи під присягою пояснення у судовому засіданні першої інстанції, не вказав про вказані обвинуваченим факти його переодягання. Навпаки, ж свідок ОСОБА_17 , який займає посаду слідчого по особливо важливим справам наголосив на тому, що декілька разів проводив додатковий огляд міцся події, проте комбінезону не знайшов. Корім того, вказав, що ним було вилучений той одяг, у якому перебував ОСОБА_7 .

Вищевказану версію обвинуваченого підтримала свідок ОСОБА_20 , яка вказала, що ОСОБА_7 був одягнутий у синій комбінезон на голе тіло і калоші чорного кольору, та переодягнувся вже коли приїхала поліція.

Проте, оскільки свідок ОСОБА_20 є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, її зацікавленою особою та не враховує її свідчення як беззаперечні.

Посилання обвинуваченого на ненадання Білопільським районним судом належної правової оцінки показанням судово-медичного експерта ОСОБА_13 є неспроможними, оскільки судом були досліджені як показання вказаного експерта так і висновок судово-медичної експертизи № 45 від 09.05.2018 року, відповідно до якого при обстеженні у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: садно у основи 2-3 пальців, садно правого ліктьового суглобу, рана у основи 5-го пальця правої кисті. Характер встановлених пошкоджень свідчить про те, що вони утворились від ударно-ковзаючої дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів), характерні особливості травмуючої поверхні якого (яких) в пошкодженнях не відобразилися. Вірогідніше всього, ушкодження утворились у термін, вказаний у постанові - 01.02.2018 року. Тілесне ушкодження у вигляді садна у основи 2-3 пальців, садна правого ліктьового суглобу за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження. Враховуючи ступінь загоювань даних ушкоджень, останні були заподіяні за 1-2 доби до моменту освідування. Рана у основи 5-го пальця правої кисті кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня. Враховуючи локалізацію ушкоджень, ОСОБА_7 було заподіяно щонайменше 1 удар. В момент отримання тілесних ушкоджень ймовірніше всього, потерпілий знаходився в вертикальному положенні лицем до нападника. Тілесне ушкодження у вигляді рани правої кисті могло утворитись як від безпосереднього удару нападника, так і в результаті падіння освідуваного з вертикального положення на площадку, як з наданням тілу додаткового прискорення, так і без нього. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не є характерними для заподіяння їх власноруч ( т.2, а.п. 234,235).
Крім того, судом першої інстанції було досліджено та проаналізовано і усі інші експертизи, проведені у даному кримінальному провадженні.
Колегія суддів вважає, що висновки експертів виконані в державних експертних установах, уповноваженими фахівцями, науково обґрунтовані, ґрунтуються на представлених матеріалах кримінального провадження і відповідають вимогам ст.101 КПК України, та вважає, що цими висновками експертів спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що вирок суду ґрунтується на припущеннях.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у клопотанні захисника щодо проведення повторної судово-психіатричної експертизи, оскільки така експертиза вже була призначена судом першої інстанції у рамках кримінального провадження, що розглядається та проведена згідно чинного законодавства.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 вказує про порушення на стадії досудового розслідування норм процесуального права, оскільки надаючи ОСОБА_7 доступ до матеріалів досудового розслідування, йому не було надано для ознайомлення постанову про проведення експертизи, внаслідок чого, він був позбавлений можливості зробити висновок чи дійсно експерти, під час здійснення судово-психіатричної експертизи № 115 від 26.02.2018 року працювали саме над тими питаннями, які були поставлені слідчим у постанові. У в`язку з викладеним просив про скасування оскаржуваного вироку та про призначення нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції.

На думку колегії суддів, підстави для задоволення вищевказаних вимог відсутні, оскільки на даний час вказане право ОСОБА_7 поновлено, шляхом приєднання у суді апеляційної інстанції до матеріалів справи постанови слідчого від 19 02 2018 року про призначення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи. Вищевказана постанова містить детальний перелік усіх питань, які були поставлені на вирішення вищевказаної експертизи.

Викладені в доповненнях до апеляційної скарги обвинуваченого доводи щодо відсутності в матеріалах провадження журналів судового засідання від 22.05.2019 та від 23.05.2019 року та технічного носія інформації, на якому зафіксовані судові засідання суду першої інстанції, є необґрунтованими. Так, в матеріалах провадження містяться як журнали судового засідання від 22.05.2019 року (т.5 а.к.п. 93-93) та від 23.05.2019 року (т.5 а.к.п. 97) так і CD-диски, на яких зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції від 22.05.2019 року та від 23.05.2019 року (т.5 а.к.п. 140). Отже, передбачених п.7 ч.2 ст.412 КПК України істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону, на які посилається обвинувачений в доповненнях до апеляційної скарги, не вбачається.

Що стосується посилання ОСОБА_7 на те, що у журналі судового засідання зазначено лише про те, що секретар судового засідання перевірив перед початком судового засідання стан систитеми, а відомості про те, чи перебуває він у справному стані чи ні відсутні, є лише технічною помилкою та на суть вироку не впливає. Справність системи підтверджується наявністю якісної технічної фіксації судових засідань.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, на думку колегії суддів, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року), а тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 та визнання ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді даного провадження колегією суддів не встановлено, та інших переконливих доводів апеляційних скарг, які б безумовно спростовували висновки суду та були підставою для скасування або зміни вироку, апелянтами не наведено і при розгляді апеляційних скарг не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок районного суду залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 23 05 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.1 ст. 115 та ч.1 ст. 309 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4