Кримінальне провадження № 703/3653/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміли кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002404 від 06 листопада 2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Понінка, Полонського району, Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

- за ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06 листопада 2017 року близько 05 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом пошкодження скла вікна торгівельного кіоску «Продукти Єрмоліно», що за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. В. Чорновола, 9, проник до середини, таємно, умисно з корисливих мотивів, викрав канцелярський ніж вартістю 12 гривень, трійник мережевий вартістю 15 гривень, та напівфабрикати продуктів харчування вартістю 1198 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 1225 гривень.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 20 січня 2018 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області потерпіла ОСОБА_12 , після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_13 ». В поданій до суду заяві, просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, в судове засідання не з`явилася, при цьому звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд кримінального провадження проводити без її участі, та приймаючи до уваги думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які вважали за можливе розгляд кримінального провадження провести без участі потерпілої, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду даного кримінального провадження без її участі.

Під час роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_10 суті пред`явленого йому обвинувачення, судом встановлено, що останньому зрозуміле викладене в обвинувальному акті обвинувачення, в якому він визнає себе винним у повному обсязі.

Визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, під час проведення судового засідання прокурор, в зв`язку з визнанням обвинуваченим своєї вини та не оспорюванням обставин, які викладені в обвинувальному акті, звернувся з клопотанням, з яким погодився обвинувачений, про дослідження доказів у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які викладені в обвинувальному акті, обвинуваченим такі обставини визнаються та не оспорюються, при цьому добровільність його позиції не викликає сумнівів, роз`яснено обмеження права на оскарження в апеляційному порядку обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на що учасники судового провадження погодилися, в зв`язку з чим, у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність досліджувати докази щодо обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Обвинувачений ОСОБА_15 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Інші докази суду для дослідження не надавались, хоча суд роз`яснив учасникам розгляду справи вимоги ч.3 ст. 349 КПК України. Учасники судового розгляду не оспорювали фактичних обставин справи.

Судом дії ОСОБА_15 кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, замах на крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч. 1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікує як тяжкий злочин, обставини вчинення злочину, а саме те, що кримінальне правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, заподіяні збитки обвинуваченим повністю відшкодовані, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обтяжуючої покарання обставини, згідно ст. 67 КК України, є те, що ОСОБА_10 , вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

В якості пом`якшуючих покарання обставин, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з наведеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання за скоєння ним кримінального правопорушення у межах, встановлених у санкціях ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Разом з тим,суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 може бути виправлений без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Підстав для застосування норм ст.69 КК України не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З врахуванням норми ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_10 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи у розмірі 742 гривні 40 копійок, 1237 гривень та 494 гривні 35 копійок, а всього 2473 гривні 55 копійок.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 75, ст. 76, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України ст.ст.66, 67, 100, 124, 370, 374 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненому злочині передбаченого ч. 3 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 2473 (дві тисячі чотириста сімдесят три) гривні 55 (п`ятдесят п`ять) копійок витрат на залучення експерта.

Речові докази напівфабрикати 45 кг. 924 г. залишити потерпілій ОСОБА_14 , звільнивши її від зобов`язань по зберігальній розписці;

- предмет схожий на кастет переданий на зберігання до кімнати речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити;

- грошові кошти в розмірі 16 гривень 65 копійок та 24 гривні передані на зберігання до кімнати речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області повернути власнику за належністю;

- слід низу взуття та три сліди папілярних малюнків, передані на зберігання до кімнати речових доказів Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1