ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/447/20 Справа № 711/1454/20 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженого в режимі відеоконференції з ВК №62 представника колонії №62 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , -

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

24 березня 2020 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що поведінка ОСОБА_7 за весь період відбування покарання була нестабільною, в його поведінці відбуваються позитивні зміни, які можуть свідчити про те, що він став на шлях виправлення, але не виправився раніше визначеного його вироком суду строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він працевлаштований, має 6 заохочень, бере участь у програмах диференційованого впливу, ходить до церкви.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, думку представника ДУ «Черкаська виправна колонія «62»» ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_7 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

ОСОБА_7 засуджений 02.06.2016 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років. Кінець строку покарання - 17.02.2022.
Під час перебування в СІЗО ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму утримання за що мав одне стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

В ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» відбуває покарання з 15.11.2017 і за весь період відбування покарання характеризується позитивно, працює на виробництві установи, бере участь у програмах диференційованого впливу, входить до ради колективу засуджених відділення, хоча і мав 6 заохочень, однак допускав порушення встановлених правил поведінки та розкладу дня установи, які на даний час зняті та погашені.

Поведінка засудженого за весь період відбування покарання була нестабільною, стягнення застосовувались за порушення розпорядку дня та локалізації, завішування оглядового вічка. Останній раз до ОСОБА_7 застосовувалось заохочення в січні 2020 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та безпеки праці, однак 06.05.2019 він порушував режим відбування покарання і вирішувалось питання про накладення на нього стягнення, але адміністрація виправної установи обмежилась бесідою виховного характеру.
12.07.2019 комісією установи розглядались питання про можливість застосування передбачених законом заохочувальних норм відповідно до ст. 82 КК України, в задоволенні яких було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» не можна назвати вцілому сумлінною.

Доводи апелянта про те, що він позитивно характеризується та має велику кількість заохочень, не можуть слугувати підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що він поведінкою і ставленням до скоєного довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2020 року, яка є законною та обґрунтованою, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :