ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1278/20 Справа № 208/364/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_7 від відбування частини покарання у виді позбавлення волі, яка залишилася і призначена вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 24.06.2016 року, звільнено умовно-достроково на 1 місяць 20 днів.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що формалізована та матеріальна підстави застосування ст. 81 КК України у судовому засіданні встановлені та підтверджені, ОСОБА_7 своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що за період відбування покарання в установах виконання покарань засудженій надано лише 1 заохочення. Вивченням матеріалів особової справи засудженої встановлено, що за весь період відбування покарання засуджена характеризується посередньо, ініціативу проявляє частково, програми диференційованого виховного впливу відвідує формально, зацікавленості не проявляє, має 10 стягнень. Будь-які документи, які свідчать про сумлінну працю засудженої, за період відбування покарання та взірцеву поведінку, в матеріалах особової справи відсутні. Так, при середній заробітній платі по установі 1600 грн., середньомісячна заробітна плата засудженої становить 800 грн. що напряму свідчить про неналежне ставлення останньої до роботи.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, засуджену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання установи, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена ОСОБА_7 довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 24.06.2016 року за ч. 3 ст. 185, ч.ч.1,4 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 14.09.2016 року вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 24.06.2016 року в мотивувальній частині щодо правової кваліфікації злочинних дій за ч. 3 ст. 185 КК України скасовано. Дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України як - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення. В решті вирок залишено без змін (а.с. 19-21).
Як вбачається з даних характеристики на засуджену ОСОБА_7 , остання з 04.01.2019 року відбуває покарання в Державній установі Кам`янська виправна колонія (№34) разом із сином ОСОБА_9 , 2016 року народження. Відбуваючи покарання в установі, де особливості відбування покарання засуджених жінок з дітьми передбачають їх постійне сумісне проживання, засуджена проявляє себе лише з гарного боку. Вона належним чином піклується про сина, бере активну участь в процесі його виховання, грає з ним в ігри, стежить за його охайним зовнішнім виглядом тощо. За рік перебування в установі, засуджена не лише жодного разу не допустила порушення встановлених вимог відбування покарання, а й майже від початку прибуття в установу за власним бажанням написала заяву на працевлаштування задля набуття нових трудових навичок. Була працевлаштована у майстерню установи, де працює підсобним робітником. За сумлінну поведінку та добросовісне ставлення до праці має заохочення, стягнень не має. Вимоги пожежної безпеки та безпеки праці не порушує. Своєю поведінкою засуджена довела, що вона готова до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Норми, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня дотримується свідомо, надає позитивний приклад іншим засудженим. За час відбування покарання в установі характеризується добре. Проживаючи разом з сином, засуджена ОСОБА_7 стала більш стриманішою, спокійнішою, почала проявляти старанність до доручених їй завдань. Залучена до програми диференційованого виховного впливу за напрямком Правова просвіта та Підготовка до звільнення. До тематичних заходів відноситься добре, проявляє ініціативу у підготовці проведення таких заходів. Провину у скоєному злочині визнає, висловлює щире каяття (а.с. 3-4).
Аналізуючи наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Доводи прокурора про те, що на теперішній час відсутнє підтвердження, що засуджена ОСОБА_7 стала на шлях виправлення та готова до самокерованої право-слухняної поведінки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження.
Що стосується доводів прокурора про наявність у засудженої ОСОБА_7 10 стягнень, то колегія суддів зазначає, що вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку. Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 за колишнім місцем відбування покарання, яке передбачало окреме проживання новонародженої дитини з матерями, внаслідок реакції на розлучення з дитиною, перебувала у відповідному психоемоційному стані, також обумовленому післяпологовим періодом.
Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
З огляду на вищевикладене, доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про не доведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи колегія суддів розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: