справа №176/549/20
провадження №1-кп/176/169/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, працюючого у ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" монтажник, інвалідність не встановлена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2020 року за № 0000033, -

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , судового розпорядника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2019 року приблизно о 04 год. 30 хв., точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 знаходився в коридорі квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де спілкувався на побутові теми зі своїм батьком - ОСОБА_5 .

В цей час, на ґрунті неприязних відносин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 приблизно о 04 годині 35 хвилин, перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, підійшов до потерпілого спереду. Після чого, ОСОБА_3 взявши потерпілого ліктьовим згином своєї лівої руки за шию, став душити ОСОБА_5 , не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинити свої протиправні дії. Через деякий час відпустивши потерпілого, продовжуючи свої злочині дії направлені на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_5 , ОСОБА_3 штовхнув його обома руками в область грудної клітки. Від вказаного поштовху ОСОБА_5 упав спиною на підлогу. В цей чає ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 нагнувся над ним, взяв потерпілого за одяг в районі грудей своєю лівою рукою та почав утримувати. Утримуючи потерпілого перед собою, ОСОБА_3 правою ногою з замаху зверху донизу, наніс не менше трьох ударів в область передньої частини грудної клітки ОСОБА_5 . Після чого, продовжуючи утримувати потерпілого, ОСОБА_3 наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівого ока потерпілого ОСОБА_5 .
У результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження відповідно висновку експерта та результатами проведення судово-медичної експертизи №3 «Е» -72 (2019) від 25.01.2020 року у вигляді:
-забитої рани на шкірі середньої третини лівої брові;
-осадження на шкірі лівої половини лобу в 3 см вище лівої брові;
-синця на шкірі верхньої та нижньої повік лівого ока;
-внутрішньо-шкіряного крововиливу на шкірі лівої носо-губної складки;
- осадження надшкір`я на шкірі верхньої губи і нижньої губи у лівого кута роту, яке розповсюджується на ліву половину підборіддя;
-2 смугастих темно-червоних смугастих крововиливів на шкірі зовнішньої поверхні лівої вушної раковини;
-групи внутрішньо-шкіряних крововиливів і осадженій на шкірі лівої половини передньої поверхні грудної клітки.
Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 - забита рана на шкірі середньої третини лівої брові, потягла та собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. «а» та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Всі інші тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п.2.3.2 «б» та 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року відносяться до категорії легких.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся. Відповідно до ст.63 Конституції України відмовився давати суду показання. При цьому зазначив, що повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення. Звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Зазначив, що наслідки обмеження апеляційного оскарження вироку суду йому зрозумілі.
Докази вини, здобуті досудовим розслідуванням, обвинувачений визнає повністю і не оспорює їх. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Дана позиція обвинуваченого є добровільною. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини кримінального провадження. Не заперечував щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з огляду на те, що обвинувачений в силу вимог ст.63 Конституції України, відмовився давати суду показання, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого та дослідженням досудової доповіді.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Отже суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання характеризується наступним чином: скарг від сусідів на поведінку обвинуваченого не надходило. Зазначені обставини підверджуються характеристикою за місцем проживання обвинуваченого та характеристикою Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога в Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради обвинувачений не перебуває. Зазначені обставини підтверджуються медичними довідками.
Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, проходив строкову військову службу з травня 2001 року по жовтень 2002 р.
Згідно довідки виданої Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_3 працює на підприємстві, отримує дохід заробітну плату. Загальний розмір доходу за останні 6 місяців становить 35 720 грн. 33 коп.
Згідно складеної уповноваженою особою органу пробації П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, досудової доповіді від 06.04.2020 року слідує, що уповноважений орган пробації вважає, що ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе.
Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Про наявність таких обставин в судовому засіданні зазначив прокурор.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах. Про наявність такої обставини в судовому засіданні зазначив прокурор.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого та наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді штрафу.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола про Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження по справі також не застосовувалися.
Речові докази та витрати на проведення судових експертиз відсутні.
Цивільний позов про відшкодування шкоди потерпілим не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирати.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя