Справа № 522/5525/20
Провадження по справі № 1-кс/522/5770/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000678 від 03.04.2020, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеський області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000678 від 03.04.2020 року, за ознакою вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.04.2020 року до СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 03.04.2020 приблизно о 12 год. 00 хв. під час патрулювання екіпажом 351 за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар 53/18 було виявлено автомобіль марки «Рено» у кузові чорного кольору, д.н.р. НОМЕР_1 . В ході перевірки номерів агрегату автомобілю марки «Рено» було встановлено невідповідність номерів агрегату та номерних знаків транспортного засобу, було встановлено, що вони не співпадають з базою даних НАІС (ЖЄО 6766 від 03.04.2020).

В ході виїзду СОГ на місце подій, а саме: м. Одеса, вул. Французький бульвар 53/18 в провулку було виявлено автомобіль марки «Рено Лагуна», д.н.р. НОМЕР_1 , який в подальшому стало відомо, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання на території України НОМЕР_2 від 16.05.2014.

За даним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000678 від 03.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

03.04.2020 проведено обшук автомобіля та вилучено:

- самороборону відеокамеру в корпусі чорного кольору;

- 1 пара рукавиць чорного кольору;

- 1 медичну маску чорного кольору;

- металевий стержень заточений з одного боку;

- 2 номерних знаки НОМЕР_1 ;

- 2 номерних знаки НОМЕР_3 на литовський реєстрації;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Рено Лагуна» н.р. НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 ;

- страховий поліс № АМ 3526688;

- мобільний телефон марки «Сігма», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора «Лайфселл» із позначками НОМЕР_7 ;7;

- змиви з керма та коробки перемикання передач;

- 5 слідів пальців рук з поверхні правих задніх дверцят зовнішньої сторони;

- 3 сліди пальців рук з поверхні внутрішньої сторони д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки «Рено Лагуна», д.н.р. НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_4 , та ключ запалювання до нього.

03.04.2020 року слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеський області звернувся з клопотанням про накладання арешту на майно, що вилучене під час обшуку автомобілю марки «Рено Лагуна», д.н.р. НОМЕР_1 , з метою подальшого експертного дослідження, а також для запобігання можливості пошкодження, втрати та знищення майна, вказав, що вилучене майно має істотне значення по вказаному кримінальному провадженню.

Слідчий СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеський області ОСОБА_3 в судове засідання тричі не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, подане клопотання не підтримав.

Адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення клопотання заперечував, надав заперечення на клопотання про накладання арешту на майно у письмовому вигляді.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно. Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.
Проте, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

На переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначені в клопотанні речі не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини, оскільки кримінальне провадження порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України , знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, проте фабула кримінального провадження №0000678 від 03.04.2020 року не відповідає ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеський області перебуває кримінальне провадження №0000678 від 03.04.2020 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Вилучене під час обшуку автомобілю 03.04.2020 майно знаходяться у слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеський області з 03.04.2020 року, за цей час жодній особі не було повідомлено про підозру, а слідчий мав достатньо часу для дослідження вилучених речей та документів, призначення експертиз, але доказів проведення необхідних заходів слідчому судді не надано, тому, на думку слідчого судді, підстав для накладення арешту на вилучені речі та документи не вбачається на даний стадії судового провадження.

В клопотанні слідчого немає обґрунтування яким чином вказані речі та документи стосуються кримінального провадження №0000678 від 03.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В клопотанні слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП України в Одеський області надано лише перелік вилучених речей та документів, проте, не надано доказів того, що вони мають відношення до предмету доказування в даному кримінальному провадженні.

Слідчий в своєму клопотанні обмежився лише цитуванням норм КПК, без зазначення того, яким чином вказані положення КПК України стосуються вилучених під час обшуку речей та документів.
Проте, будь-яких інших підстав щодо необхідності накладення арешту на зазначене майно, слідчим в клопотанні не вказано.
Слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам КПК України, оскільки слідчим не вмотивовано належним чином необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, його мету та значення вказаних в клопотанні предметів та документів для органу досудового розслідування, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного обшуку автомобілю марки «Рено Лагуна», за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар 53/18, - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Вилучене під час проведення обшуку автомобілю марки «Рено Лагуна», за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар 53/18, майно: самороборону відеокамеру в корпусі чорного кольору; 1 пара рукавиць чорного кольору;1 медичну маску чорного кольору; металевий стержень заточений з одного боку; 2 номерних знаки НОМЕР_1 ; 2 номерних знаки НОМЕР_3 на литовський реєстрації; свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Рено Лагуна» н.р. НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 ; страховий поліс № АМ 3526688; мобільний телефон марки «Сігма», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 з сім картою мобільного оператора «Лайфселл» із позначками 2320; 4514;2233;7; автомобіль марки «Рено Лагуна», номер шасі НОМЕР_4 , та ключ запалювання до нього - повернути особі, в якої його було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
10.06.2020