Дата документу 26.02.2020 Справа № 334/209/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/209/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/285/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 304 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявниці ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність органів досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И Л А:

13 січня 2020 року ОСОБА_6 звернулась в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність службових осіб Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області при розгляду її звернень від 20.12.2019 року № о-122 о/п; о-123 о/п; о-124 о/п 40/09/2-2019 по суті.

В обґрунтування скарги зазначила, що надписи про вихідний номер написано стисло та нерозбірливо. Ксерокопії відповіді неякісні, їх неможливо надати до суду, знизу написані реквізити вхідних заяв, які неможливо розібрати. На конверті не має надпису, який свідчить про те, якою кореспонденцією буде вложення, що необхідно обов`язково для оскарження строків. До відповіді надана також довідка про відмову у відкритті кримінального провадження від 19.12.2019 р. ЕО № 35035, 35070, вх.о-124 о/п, ЕО 3507/вх. о-122 о/п, ЕО 3572 вх. о-123 о/п. З матеріалами її на протязі 5-ти років відмовляються ознайомити. Вона звернулась до судді, який відкрив кримінальне провадження, але на даний час до ЄРДР нічого не внесено і її досі не ознайомили за ст. 396 КК.

В скарзі просила слідчого суддю покарати винних за бездіяльність. Вимусити винних відомості, вказані в завах до ЄРДР, визнати її потерпілою. Вимусити винних ліквідувати ці недоліки, надати якісну ксерокопію відповіді. На конвертах писати реквізити вложеного. По суті якісно розглянути звернення та кримінально і дисциплінарно покарати винних. Інші недоліки на розсуд суду та після ознайомлення. Витребувати саму заяву, відповідь та матеріали розгляду скарги. На її користь стягнути моральну шкоду 15 тис. грн. Кваліфікувати ст.ст. 109, 111, 120, 364-368, 369 КК України (зміст скарги викладений мовою оригіналу).

Ухвалою слідчого судді від 13 січня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність органів досудового розслідування.

Мотивуючи таке рішення, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ст.303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому розслідуванні.

При розгляді скарги слідчий суддя повинен перевірити, чи дійсно обставини, викладені у скарзі, підтверджуються документами, які додані до скарги, а не самостійно визначати такі докази.

Однак матеріали поданої скарги не містять будь-яких фактичних даних вказаної в скарзі бездіяльності, не зазначено, коли саме скаржнику стало відомо про порушення його процесуальних прав та даних, що вказане порушення взагалі має місце, документально підтверджені дані також відсутні, тому доводи скаржника належним чином не підтверджені.

Оцінка відомостей скарги та викладенні в ній відомості не дають підстави констатувати факту бездіяльності, інших даних, які б свідчили про бездіяльність слідчого скаржником надано не було. Отже слідчий суддя позбавлений можливості встановити, чи має місце така бездіяльність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить переглянути рішення слідчого судді від 13.01.2020 року та прийняти нове законне рішення. Стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 1000 грн. згідно вимог Конституції України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не вислухав її доводи і не надав можливості надати необхідні докази, на відсутність яких посилається як на причину у відмові розгляду скарги. Вважає необґрунтованими висновки слідчого судді щодо пропуску заявницею строків, оскільки Дніпровський ВП ГУНП в Запорізькій області активно більше 5 років чинить їй перепони в ознайомленні з матеріалами та не надає відповіді на її звернення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, пославшись на свій вік, на те, що вона є інвалідом дитинства та юридично не обізнаною, не має на цей час необхідного та достатнього досвіду подання скарг, а тому заплуталася у строках подання апеляційної скарги.

Також ОСОБА_6 підтримала свою апеляційну скаргу, суттєвих доповнень не мала.

Прокурор, будучи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причин неприбуття не повідомляв, а тому в силу ч. 3 ст. 36, ч. 4 ст. 405 КПК України його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача по справі, вислухавши апелянта, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Заявлене ОСОБА_6 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частина 1 ст. 117 КПК України визначає, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскаржувана ухвала постановлена без виклику заявника, копію ухвали апелянт отримала 6 лютого 2020 року (а.с. 5).

З урахуванням положень ч. 7 ст. 115 КПК України, останній день на оскарження припадає на 17 лютого 2020 року.

Оскільки ОСОБА_6 є інвалідом, а апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарженні лише на один день (18.02.2020), колегія суддів вважає, що у даному випадку повернення апеляційної скарги з підстав пропуску строку було б надмірним формалізмом, непропорційним легітимній меті законодавчого обмеження строків на апеляційне оскарження, а тому вважає за необхідне поновити цей строк.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до п.1 ч. 1 статті 303 КПК заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно з частиною першою статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Отже, наведеними правовими нормами визначено порядок оскарження бездіяльності, зокрема щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У межах цієї процедури слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Такий висновок викладений у п. 6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18.
Аналогічні дії слідчий суддя повинний зробити для визначення того, чи була допущена слідчим, прокурором інша бездіяльність, передбачена п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Водночас змагальність віднесена до загальних засад кримінального провадження та передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України; слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (п. 15 ч. 1 ст. 7, ч. 1, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Зміст скарги ОСОБА_6 не містить будь-яких фактичних даних, які б вказували, що бездіяльність, яка може бути оскаржена до слідчого судді, була вчинена.
Зокрема, викладені в скарзі певні доводи та вимоги стосуються порушень норм Закону України «Про звернення громадян», що разом із питанням про компенсацію моральної шкоди та притягненням до кримінальної та дисциплінарної відповідальності винних осіб не віднесено до повноважень слідчого судді.
Зі скарги навіть не можливо визначити коли була вчинена ймовірна бездіяльність (адже заявник зазначає, що її на протязі п`яти років не знайомлять з матеріалами справи), що є обов`язковою передумовою для вирішення питання про відкриття провадження за скаргою.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про відмову у відкритті провадження, оскільки заявником для реалізації своїх прав був обраний спосіб, що суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційну вимогу щодо стягнення моральної шкоди колегія суддів також відхиляє, адже ні слідчий суддя, ні апеляційний суд за наслідком перегляду ухвали слідчого судді не уповноважені КПК України приймати рішення про відшкодування матеріальних збитків або моральної шкоди.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність органів досудового розслідування, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4