10.03.2020 Справа № 756/3603/17
№ 756/3603/17
№ 1-кп/756/130/20
У Х В А Л А

10 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000676 від 24.01.2017 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Переяслав-Хмельницького Київської обл., українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 30.07.2002 року вироком Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області за ч. 1 ст. 115, ст. 71 КК України до 14 років позбавлення волі, та 18.07.2012 року звільненого умовно-достроково на 3 роки 4 місяці 29 днів,

які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
У даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 рахується за Оболонським районним судом м. Києва і строк дії застосованого до нього запобіжного заходу спливає 15.03.2020.

Обвинувачений ОСОБА_4 також тримається під вартою, однак рахується за Вишгородським районним судом Київської області.

Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів, посилаючись на існування ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на думку прокурора, не зникли та не зменшилися.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 проти клопотання прокурора заперечували, посилаючись на необґрунтованість заявленого прокурором клопотання та відсутність будь-яких ризиків у кримінальному провадженні, а також на те, що ОСОБА_8 не має намірів переховуватися від суду. Захисник просить застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_9 , який надає правову допомогу обвинуваченому ОСОБА_4 , в судове засідання не прибув, заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Заперечень проти клопотання прокурора від інших учасників судового провадження не надійшло.

Вислухавши клопотання прокурора та думки осіб, які з`явилися, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 обвинувачуються у спільному вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Крім цього, ці ж особи обвинувачуються у спільному вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 153 ч.1, 186 ч. 2, 187 ч.2 КК України у кримінальному провадженні, яке щодо них наразі розглядається Вишгородським районним судом Київської області. Таку інформацію суд розцінює не як доказ винуватості осіб, а як відомості, яка їх характеризує та створює ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, у разі перебування його на волі.

У даному випадку ризик є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.
Крім того, ризик можливої спроби ОСОБА_3 переховуватися від суду не може бути спростований лише самими твердженнями захисника. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим наразі реально, оскільки останній тримається під вартою.
Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що дослідження доказів у кримінальному провадженні ще не завершено, як не завершено і з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, тобто не виконано вимоги ст. 363 КПК України.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою оцінено судом з урахуванням особливостей даного кримінального провадження, поведінки сторін та існування реального і справжнього суспільного інтересу.
За таких умов продовження тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим заходом, який, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.
Отже, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не суперечить п.п. 1, 2 ч. 3 ст.132 КПК України та позиціям ЄСПЛ, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання ризиків. Міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Керуючись ст. ст. 350, 331, 132, 183, 177, 178, 199 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії раніше застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 08 травня 2020 року включно.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1