Справа № 127/9722/15-к
Провадження №11-кп/801/181/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000275 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 15.01.2014 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 на підставі ст. 49 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження № 0000275, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2014 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України - закрито.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що строки притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності закінчилися, оскільки злочин, в якому він обвинувачується належить до злочинів середньої тяжкості, з моменту його скоєння минуло більше п`яти років, тому ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про зміну ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року. Просить винести своє рішення, яким зазначити в ухвалі про залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_10 , роз`яснивши право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Апеляційна скарга мотивована тим, що до початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_10 було подано позовну заяву про стягнення з обвинуваченого заподіяної ним матеріальної та моральної шкоди, проте суд першої інстанції у своєму рішенні жодним чином не зазначив про рішення прийняте судом по даній позовній заяві.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є обґрунтованими.
Проте, доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції залишаючи позовну заяву потерпілого ОСОБА_10 без розгляду, істотно порушив його право на законне та справедливе рішення, суд апеляційної інстанції вважає слушними.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини що виникли не врегульовані КПК України до них застосовуються норми ЦПК України.
Відповідно до ч.7 ст.128 КК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до змісту ст. 129 КПК України при вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, або залишає без розгляду.
Відповідно до п.4,11 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тих самим предметом та з однакових підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим є ОСОБА_10 .
До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_10 було подано заяву про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 заподіяної ним матеріальної та моральної шкоди.
Виносячи ухвалу про закриття справи, суд першої інстанції жодним чином не зазначив в судовому рішенні про рішення прийняте судом по даній позовній заяві, чим істотно порушив право потерпілого на законне та справедливе судове рішення.
Крім того, зазначені обставини знайшли своє врегулювання в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 02.07.2004 року №13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих», відповідно до яких у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається, потерпілому необхідно роз`яснити право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства без сплати державного мита.
Також Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі №531/2332/14-к вказав, що відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_8 закрито на нереабілітуючих підставах потерпілий має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
Керуючись зазначеними роз`ясненнями та загальними засадами кримінального провадження щодо забезпечення доступу до правосуддя, і як наслідок можливості здійснення захисту прав потерпілого в судовому порядку в тому числі і шляхом пред`явлення цивільного позову про відшкодування шкоди, завданої злочином, та положеннями ч.7 ст. 128 КПК, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити потерпілому його право на звернення до суду, а саме з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства до місцевого суду.
Таким чином, вказане істотне порушення вимог кримінального процесуального закону згідно п.3 ч.1 ст. 409 КК України є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В резолютивній частині ухвали зазначити про залишення без розгляду цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 .
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: