№ 336/6595/19
пр. № 1-кс/336/82/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. ОСОБА_1 , з участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває заява адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту накладеного на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивоване тим, що власником квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2002 року є заявник ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 стало відомо, що на вказану квартиру ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2019 року у кримінальному провадженні № 0002663 накладено арешт.
Посилаючись на норми ст. 316,321,391 ЦК України, а також на положення ст. 174 КПК України заявник просить суд скасувати арешт накладений на його майно.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала вказане клопотання, зазначила, що ОСОБА_4 є власником вказаної квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав власника. Також зазначила, що арешт було накладено в рамках вже завершеного кримінального провадження, доцільність такого арешту відпала.
ОСОБА_4 підтримав позицію представника, клопотав про скасування арешту, пояснив, що нотаріально догорвір купівлі - продажу не посвідчувався, купив квартиру у коханки свого батька, з якою долмовилдися, що вона залишиться проживати в квартирі.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що клопотання є таким, що не підлягає задоволенню.
Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання, в якому завершено розгляд клопотання, не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, заперечував проти задловолення клопотання.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, слідча суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року клопотання старшого слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про арешт майна було задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано, з забороною користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою.
На підтвердження свого права власності заявником до матеріалів справи приєднано копію договору купівлі-продажу укладеного 04.04.2002 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що посвідчено Запорізькою Товарною Біржею «Торг Инвест» та копії технічного паспорту на вказану квартиру, за змістом якого ОСОБА_4 є власником кв. АДРЕСА_2 , а реєстрація поточних змін проведена 17.01.2002 року реєстратором ОП ЗМ БТІ ОСОБА_8 .
На запит суду ТОВ ЗМ БТІ повідомило, що в матеріалах інвентаризаційної справи щодо квартири АДРЕСА_2 наявні наступні правовстановлювальні документи, а саме:
- Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25.08.1994р. видане Акціонерним товариством «Мотор січ».
- Свідоцтво про право на спадщину від 14.03.1997 р. виданого П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою за р35-366.
Крім того до матеріалів інвентаризаційної справи долучено договір купівлі-продажу, зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Торг-Інвест» 04.01.2002р. за р№Н-2989. Документи, які б свідчили про реєстрацію права власності на підставі вказаного договору в матеріалах інвентаризаційної справи не містяться.
Натепер в інвентаризаційній справі міститься реєстрація права власності згідно Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 25.08.1994р., виданого Акціонерним товариством «Мотор січ» та свідоцтва про право на спадщину від 14.03.1997 р., виданого П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою за р35-366.
Згідно норм ст. 47 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на момент цивільних правовідносин щодо купівлі- продажу об`єкту нерухомості, що втратив чинність 01.01.2004 року нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі.
Згідно норм ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, а статтею 227 цього кодексу передбачалась особлива форма договору купівлі-продажу жилого будинку, який повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Згідно з п. 27 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» що втратила чинність 14.03.2004 року (жалі Інструкція) нотаріуси посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму. Відповідно до чинного законодавства обов`язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227, 242, 244, 426 Цивільного кодексу);
Обґрунтовуючи своє право на звернення з клопотанням до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України заявник ОСОБА_4 вказував, що є власником майна на яке накладено арешт, що підтверджував договором купівлі-продажу укладеним 04.04.2002 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Торг Инвест».
Водночас при дослідженні оригіналу вказаного договору в судовому засіданні, слідчим суддею встановлено, що вказаний договір зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Торг Инвест» не посвідчений нотаріально, всупереч вимогам ЦК Української РСР, що діяли на момент його укладення та право власності ОСОБА_4 на вказане майно
не зареєстровано у ОП ЗМ БТІ на яке з 2002 року до 2012 року було покладено функції державної реєстрації права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна.
Таким чином, враховуючи, що заявник ОСОБА_4 не підтвердив належними та допустимими доказами факту того, що він є законним власником або володільцем арештованого майна - квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 174 КПК України, ОСОБА_4 є неналежним заявником, який що відповідно до ст. 174 КПК України має право заявляти клопотання про скасування арешту вищезазначеного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту накладеного на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9