Провадження №1-кп/127/1060/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,
представників служби у справах дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 захисника ОСОБА_11 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0001067, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, українця, учня 9-В класу КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа I-III ступенів гімназія №30 ім. Тараса Шевченка Вінницької міської ради», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_13 , 14 березня 2018 року приблизно о 19 год. 20 хв. перебував на території Комунального закладу "Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія № 30 ім. Тараса Шевченка Вінницької міської ради", розташованої за адресою вул. Стрілецька, 62 м. Вінниці. Під час виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин, у ОСОБА_13 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, діючи умисно, ОСОБА_13 наніс ОСОБА_8 два удари кулаками обох рук в обличчя, зокрема в область щелепи, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді відкритого двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням (справа в ділянці кута та зліва в ділянці тіла між 33-34 зубами). Вказані тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичних експертиз № 1146/1151 від 27.09.2018, за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувались загрозливими для життя явищами, але спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю за обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_8 раніше був знайомий, в дружніх стосунках не перебував.
14 березня 2018 року близька о 19 год. обвинувачений повертався з тренування, оскільки займається футболом, зайшов в магазин купити сухарики, в магазині знаходився потерпілий з друзями. Далі обвинувачений пішов на територію гімназії № 30. Там був потерпілий з компанією хлопців, потерпілий почав насміхалися з обвинуваченого і вибив з його рук пачку з сухариками. Після чого обвинувачений схопив потерпілого і кинув його на землю. Потерпілий почав виражатися нецензурною лайкою та вдарив обвинуваченого в живіт.
Далі обвинувачений вдарив два рази потерпілого кулаком обох рук в область обличчя в щелепу. У потерпілого пішла кров, він почав плакати і присів на лавочку. Обвинувачений стояв в стороні, до потерпілого не підходив, допомогу не надавав.
Обвинувачений вибачився перед потерпілим десь через годину, півтори, в магазині, після скоєного. Раніше з потерпілим не конфліктували.
В цей же день, приблизно через дві години обвинувачений з матір`ю та потерпілий з матір`ю зустрілися і він вибачився перед потерпілим та його матір`ю.
У вчиненому щиро розкаявся, шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому подібного не вчиняти, зробив для себе належні висновки.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий в дружніх стосунках не перебуває.
14 березні 2018 року потерпілий зустрівся з товаришем ОСОБА_14 і ОСОБА_13 і десь о 19.25 год. пішли в магазин, потім всі разом пішли на територію школи. Будучи на території школи обвинувачений ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 гралися і ОСОБА_16 обмастив обвинуваченому куртку, тоді потерпілий запропонував йому витертися в сніг. Після цього ОСОБА_13 повалив потерпілого на сніг і вдарив два рази ногами. Потерпілий піднявся, почав оборонятися і вдарив обвинуваченого в живіт. Після цього обвинувачений знову повалив потерпілого на землю в багнюку. Далі потерпілий взяв обвинуваченого за куртку і почав бити його по ногах, 3-4 рази, у відповідь обвинувачений пару раз вдарив потерпілого, правою рукою в брову, лівою в щелепу.
ОСОБА_17 та ОСОБА_18 всього не бачили, лише те як обвинувачений вдарив потерпілого в щелепу. Потім приїхав шкільний автобус і потерпілий поїхав додому.
Вдома все розповів мамі, потім потерпілому стало гірше, почало сильніше боліти, мати додзвонилася до матері ОСОБА_13 і всі зустрілися біля магазину, помирилися, пожали один одному руки і розійшлися.
Потім о 24 год. поїхав з матір`ю до обласної дитячої лікарні де йому встановили діагноз перелом щелепи, зробили операцію і він проходив лікування.
Не заперечує щоб до обвинуваченого були застосовані заходи виховного характеру.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 суду пояснила, що потерпілий являється її сином, 14 березня 2018 року син повернувся зі школи, його привів ОСОБА_19 і розповів події цього дня, оскільки ОСОБА_20 було важко розмовляти.
Саме вона ініціювала зустріч з обвинуваченим та його матір`ю, для з`ясування обставин та примирення. Повернувшись додому, син повідомив, що у нього щось хрустить і вони поїхали до лікарні. В лікарні зробили знімок і лікар поставив діагноз - перелом нижньої щелепи. Наступного дня, 15 березня 2018 року, сина було госпіталізовано до обласної дитячої лікарні в щелепно-лицеву відділення і 17 березня 2018 року було хірургічне втручання, оскільки був відкритий двобічний перелом щелепи. Виписали сина з лікарні 24 березня 2018 року, однак до 06 квітня 2018 року син знаходився дома на лікуванні і три місяці був звільнений від фізичних навантажень.
З приводу чеків, які датовані 19 березня 2018 року повідомила, що 17 березня 2018 року (в суботу) було оперативне втручання, на якому дитині було поставлені титанові пластини, а 19 березня 2018 року (в понеділок) законний представник оплатила операцію.
Позовну заяву підтримує в повному обсязі. Матеріальна шкода в сумі 24 443, 36 грн. це витрати на лікування, яка підтверджується чеками. Моральна шкода в сумі 35 000 грн. полягає в тому, що пройшов майже рік, а дитина досить неспокійно реагує на ті події, також на обличчі залишився шрам, який вже не пройде. Крім того в 13 років дитина перенесла два оперативних втручання.
Батьки обвинуваченого зверталися до законного представника потерпілого з питанням домовитись про відшкодування завданої шкоди, але пропонували значно меншу суму, ніж зазначено в позові.
Суму, яку було покладено на депозит Державної судової адміністрації у Вінницькій області потерпіла відмовляється отримувати, оскільки законний представник неповнолітнього обвинуваченого виплатила не всю суму, тільки матеріальну шкоду, а на думку законного представника неповнолітнього потерпілого моральна шкода була їм теж нанесена, тому просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі. Щодо призначення міри покарання не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та передачі його під нагляд батькам.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 суду пояснила, що обвинувачений являється її сином.
14 березня 2018 року вона прийшла з роботи, син повідомив про конфлікт і зразу до них зателефонувала мати потерплого і запропонувала зустрітися. Син розповів все те саме, що і в судовому засіданні.
Наступного дня зі слів працівників поліції їй стало відомо про наслідки конфлікту, що потерпілий має перелом щелепи, що знаходиться в лікарні і що у скоєному звинувачують її сина ОСОБА_13 Законний представник обвинуваченого зателефонувала до матері потерпілого, в телефонній розмові остання повідомила, що буде операція і що Гаєвики «попали в суму і суму не малу».
Після операції мати обвинуваченого телефонувала до матері потерпілого і пропонувала кошти в сумі 5 000 грн., пояснивши що більше немає, на що мати потерпілого відмовилась їх брати, а запропонувала взяти кредит в банку.
Обвинувачений росте у повній сім`ї, є батько, братів сестер немає, навчається посередньо. Дитина не конфліктна, добра, чуйна, відповідальна дитина, завжди допомагає, займається спортом.
На думку матері, син вчинив так, оскільки його образили перед друзями та вдарили і він вдарив у відповідь.
Позовні вимоги визнає частково на суму, яка підтверджується усіма чеками, окрім товарних чеків, з яких не видно фірми виробника та написані від руки, визнає матеріальні збитки в сумі 10 000 грн., моральні на суму 2 000 грн.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_21 неповнолітній свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що з обвинуваченим та потерпілим знайомий.
14 березня 2018 року ввечері свідок з потерпілим вийшли з школи і пішли в магазин де зустріли обвинуваченого ОСОБА_13 з ОСОБА_15 . Далі повернулися на територію школи, де ОСОБА_22 замастив болотом ОСОБА_23 . Потерпілий ОСОБА_8 сказав обтертися снігом, і тоді свідок відійшов до своїх однокласників, а ОСОБА_13 почав бігати за ОСОБА_8 .
Свідок підійшов до потерпілого коли він вже сидів на лавці, плакав. Свідок побачив що у нього тече кров з обличчя, він думав що у потерпілого розбита губа, чи зуб. Потерпілий повідомив свідку, що ОСОБА_13 догнав потерпілого положив, потерпілий вставав тікати, а ОСОБА_13 два рази вдарив його, один в брову, другий в щелепу. Потерпілий не міг добре говорити, він був в шоковому стані, коли їхали в шкільному автобусі, свідок побачив, що у потерпілого почало запухати обличчя, тому він його завів додому.
Свідок провідував потерпілого в лікарні після першої операції.
Самого конфлікту, а саме нанесення удару свідок не бачив, конфлікт стався через слова потерпілого до обвинуваченого обтертися снігом.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_24 неповнолітній свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що 14 березня 2018 року з 19.30 год., після уроків, перебував на подвір`ї школи, де навчається. Побачив як ОСОБА_13 з ОСОБА_14 бризкаються в болоті. ОСОБА_15 попав на ОСОБА_13 , тоді потерпілий ОСОБА_8 сказав обвинуваченому повалятися в снігу. Далі ОСОБА_13 почав підходити до ОСОБА_8 і щось говорив, що саме свідок не чув, та кинув ОСОБА_25 в сніг, вдарив його по плечу. Далі ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_8 два рази, перший в брову, другий в щелепу. Другий удар свідок бачив не чітко.
Після удару з рота чи губи ОСОБА_25 пішла кров, свідки дали йому води і допомогли сісти в шкільний автобус, який саме під`їхав, ОСОБА_19 допоміг ОСОБА_8 дійти додому. В подальшому всі дізналися, що ОСОБА_8 зробили операцію.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_26 неповнолітній свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що 14 березня 2018 року в 19.30 год. перебував біля школи з ОСОБА_27 , очікували шкільний автобус.
Підійшов ОСОБА_28 та почав обзивати ОСОБА_29 . Хлопці відійшли, розмовляючи ходили подвір`ям школи. Свідок побачив, що ОСОБА_30 кинув ОСОБА_20 в сніг. ОСОБА_20 , вставши на ноги, почав нецензурними словами ображати ОСОБА_31 , вдарив його в живіт. Далі ОСОБА_32 один раз кулаком вдарив в обличчя ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_8 почав кричати, що йому вибили щелепу, сів на лавку, з рота у нього текла кров. Далі приїхав шкільний автобус і свідок з ОСОБА_13 пішли до нього.
Разом з ОСОБА_8 залишилися його друзі, свідку відомий тільки ОСОБА_18 .
Після інциденту ввечері до свідка зателефонувала мати ОСОБА_13 і попросила підійти до магазину. Коли свідок підійшов, там були ОСОБА_33 з мамою і ОСОБА_34 з мамою, свідок розповів що сталося, що він бачив, хлопці в присутності матерів і свідка попросили один у одного вибачення і всі розійшлися по домах.
Свідку відомо, що ОСОБА_35 далі лікувався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 суду пояснила, що вона працює вчителькою КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа I-III ступенів гімназія №30 ім. Тараса Шевченка Вінницької міської ради», з обвинуваченим знайома, потерпілого не знає, але знає що він навчається у тій же школі, що і ОСОБА_13 .
Про події, які сталися 14 березня 2018 року їй стало відомо через день зі слів обвинуваченого та його матері. ОСОБА_13 повідомив, що він стояв біля школи, чекав шкільний автобус. До нього підійшов ОСОБА_8 і почав ображати ОСОБА_13 принижувати, виражатися нецензурними словами і вдарив ОСОБА_13 . Свідок не зрозуміла, хто з них впав, оскільки пройшов значний проміжок часу. Зі слів ОСОБА_13 , він не витерпів нецензурних слів в свою адресу і вдарив ОСОБА_8 в обличчя.
Обвинуваченого знає п`ять років, оскільки є його класним керівником, бачила його в різних ситуаціях, під час перерви в школі і коли їздили на екскурсії, це дуже спокійна, врівноважена дитина, ніколи не чула, щоб ОСОБА_13 розмовляв між хлопцями на підвищених тонах, завжди охайний, підготовлений до уроків, він має середній, достатній рівень знань.
Свідок знає батьків обвинуваченого, вони контролюють свого сина ОСОБА_13 , мають на нього вплив. Батьки завжди відвідували батьківські збори, різні заходи, де були присутні діти, реагували на вказівки, побажання свідка, як класного керівника їх дитини, взагалі може охарактеризувати усю сім`ю тільки з позитивної, найкращої сторони.

Представник служби у справах дітей повідомила, що неповнолітній ОСОБА_13 на обліку в службі у справах дітей Вінницької міської ради як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, не перебуває.

Крім показань потерпілого, законних представників, свідків вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:
- витягом з кримінального провадження № 0001067, відповідно до якого 16 березня 2018 року до ЄРДР внесенні відомості за ч.1 ст. 122 КК України;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 березня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_8 просить прийняти міри до малолітнього ОСОБА_23 , який біля 19.20 год. 14.03.2018 року знаходячись в дворі школи № 30, яка розташована за адресою вул. Стрілецька 12 м. Вінниці наніс її малолітньому сину ОСОБА_8 удар кулаком по обличчю чим заподіяв тілесні ушкодження;
-висновком експерта №1146/1151 від 27 вересня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 під час стаціонарного лікування у ВОДКЛ з 15.03.2018 р. по 21.03.2018 р. було виявлено тілесне ушкодження - відкритий двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням (справа в ділянці кута та зліва в ділянці тіла між 33-34 зубами). Вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_8 виникло від дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи - 14.03.2018р. Виявлене тілесне ушкодження у ОСОБА_8 за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки не являлось небезпечним для життя в момент заподіяння та не супроводжувалось загрозливими для життя явищами, але спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п.2.2.1 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.). Відображені у медичних документах морфологічні властивості тілесного ушкодження, в тому числі, рентгенологічні особливості двобічного перелому нижньої щелепи, допускають можливість утворення від однієї травматичної дії в ділянку нижньої щелепи справа, тобто могло утворитись від удару (-ів) кулаком в обличчя.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_12 заявила суду клопотання, в якому просила суд застосувати до її сина заходи виховного характеру та просила передати неповнолітнього сина ОСОБА_13 її під нагляд, так як вона має на нього вплив і має змогу здійснювати нагляд за ним, зможе забезпечити позитивний виховний вплив та постійний контроль за його поведінкою. Повідомила, що ОСОБА_13 дуже шкодує про вчинене, щиро кається, зробив для себе належні висновки, і більше ніколи не буде порушувати закон. ОСОБА_13 дуже хороша дитина, він чуйний, добрий, слухняний, ніколи не порушував загальноприйнятих норм поведінки як у школі, так і в позаурочний час та вдома. В сім`ї панує атмосфера взаємоповаги, любові, довіри, взаємодопомоги.
Адвокат ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_13 підтримали клопотання ОСОБА_12 .
Потерпілий ОСОБА_8 та законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 не заперечили проти заявленого клопотання.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_10 підтримала клопотання законного представника неповнолітнього обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_7 підтримала клопотання та просила застосувати до ОСОБА_13 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батькам.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, захисника, думку потерпілого та законного представника неповнолітнього потерпілого, прокурора, представника служби у справах дітей ВМР, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_13 , передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Згідно характеристики № 377 від 09 серпня 2018 року КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа I-III ступенів гімназія №30 ім. Тараса Шевченка Вінницької міської ради» ОСОБА_13 навчається в школі-гімназії з 2010 року. Зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний та уважний учень. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. Навчається не в повну міру своїх сил. Має довільну пам`ять, добре запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне мислення. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно та дбайливо. Товариський, врівноважений, самостійний, не піддається чужому впливу. Усвідомлює відповідальність за власні дії. Сформований власний погляд та критичне ставлення до інформації. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Має авторитет серед товаришів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки приділяють належну увагу вихованню сина.

Згідно довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. Ющенка» ОСОБА_13 на обліку не перебуває.
Згідно довідки Вінницького обласного наркологічного диспансеру «Соціотерапія» ОСОБА_13 на обліку не перебуває.
За місцем проживання та навчання ОСОБА_13 характеризується позитивно.

Відповідно до матеріалів досудової доповіді від 14 лютого 2019 року, виправлення неповнолітнього ОСОБА_13 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 судом не встановлено.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про стягнення на її користь із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 в якості відшкодування 35 000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та матеріальної шкоди в сумі 24 443, 36 грн. підлягає задоволенню в повному розмірі. При цьому суд бере до уваги, що законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_37 на депозит ТУ ДСА У Вінницькій області в рахунок відшкодування завданої шкоди внесено 24 500 грн.( підтверджується наданими квитанціями). Як пояснила законний представник у судовому засіданні таким чином вона повністю відшкодувала завдану матеріальну шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням, а решта грошей мають бути зараховані як часткове відшкодування моральної шкоди.
Матеріальна шкода це витрати на лікування.
Моральна шкода полягає в тому, що потерпілому було завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді відкритого двобічного перелому нижньої щелепи зі зміщенням, що змусило проведення 2-ох хірургічних операцій під загальним наркозом шляхом відкритої репозиції уламків ОНС, реконструкцій пластинами та гвинтами, що супроводжувалось постійним нервовим навантаженням, стресом, нестерпним болем. Також, постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт відчував потерпілий в післяопераційний період та період реабілітації після проведених операцій. Враховуючи все вище викладене, потерпілий змушений був у період з 15.03.2018 по 06.04.2018р., згідно Виписки із медичної карти № 2494 від 21.30.2018 p., знаходитись на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, та не відвідував школу, що призвело до погіршення успішності з навчання, пригніченого морального стану пов`язаного із обмеженим спілкуванням з однолітками. Крім того, звільнений на 3 місяці від фізичного навантаження, тому був змушений відмовитись від тренувань з футболу у тренувальному комплексі ДЮСШ «Темп» і дотепер у зв`язку із побоюванням за стан здоров`я. Також потерпілий відчув страх до та після проведення операцій і відчуває дискомфорт та до теперішнього часу переживає за свій зовнішній вигляд, адже на обличчі залишився шрам назавжди. Післяопераційний період змусив потерпілого приймати тривалий час ліки та препарати для видужання та покращення стану здоров`я. Дана травма призвела до того, що потерпілий не міг самостійно харчуватися, адже йому було на переломи накладено титанові пластини та вкручено самонарізні гвинти. З моменту травми та протягом наступного місяця потерпілий харчувався виключно через медичні трубочки та вживав виключно перемелену, рідку та м`яку їжу, тому в післяопераційний період часто проявлялись емоційні спалахи, дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому страждає не лише він, але і його близькі.
Вирішуючи питання про стягнення шкоди на користь законного представника неповнолітнього потерпілого суд бере до уваги, що законний представник неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні позов визнала частково.
Верховний суд України в Постанові Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
У відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, суд бере до уваги, що неповнолітній ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив злочин будучи неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, щиро розкаявся у вчиненому та піддається впливу батькам, його законний представник повністю відшкодувала завдану матеріальну шкоду та частково відшкодувала завдану моральну шкоду тому суд приходить до переконання про можливість задоволення клопотання законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

В зв`язку з цим суд вважає, що до ОСОБА_13 необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_12 на певний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд ,-
У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Клопотання законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 - задовольнити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_12 строком на 1 (один) рік.
Виконання вироку суду в частині застосування до неповнолітнього ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері доручити службі у справах дітей Вінницької міської ради.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 24 443, 36 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста сорок три гривні тридцять шість копійок) матеріальної шкоди.
Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 10 000 грн. (десять тисяч гривень) моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: