У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

засуджена : ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджена просить у відповідності з ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року зарахувати попереднє ув`язнення в строк відбування покарання, з розрахунку, що 1 день ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі, в період з 23.10.2017 року по 11.07.2019 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2019 року залишено без задоволення клопотання засудженої ОСОБА_5 про зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання.

Узагальнені доводи апелянта.

Засуджена вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд не дотримавшись вимог за ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року та не зарахував їй в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, чим погіршив її становище.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Залишаючи клопотання засудженої ОСОБА_5 без задоволення, суд першої інстанції зазначив, що засуджена вчинила злочин після 21.06.2017 року (23.09.2017 року), до неї не може бути застосований Закон України від 26.11.2015 року № 838-VIII, в частині зарахування їй в строк відбування покарання, часу попереднього ув`язнення, з розрахунку, що 1 дню ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі за період з 23.10.2017 року по 11.07.2019 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_5 та її захисника на підтримку апеляційної скарги; думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
В правовому висновку про застосування норми права, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року в справі № 663/537/17 зазначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII від 18 травня 2017 року), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838- VIII від 26.11.2015 р.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст.309 КК, з застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 3 місяці (а.п. 156 т.1). Вирок набрав законної сили 30.04.2015р. (а.п. 226 т.1).
01.11.2017 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу змінила вищевказане прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 01.11.2017 року, виданого Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Відповідно до рапорта о/у СКП Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області рядового поліції ОСОБА_11 , 23.10.2017 року ОСОБА_8 , на виконання вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 року, була затримана та поміщена до ІТТ Новобузького ВП ГУНП для подальшого етапування до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» (а.п. 226).

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинила злочин 23 вересня 2017 року, тобто після 20 червня 2017 року. Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.04.2019р. ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст.185 КК України, з застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що під час досудового розслідування та судового розгляду зазначеного кримінального провадження, а також до набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
З огляду на зміст ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення проводиться у межах того кримінального провадження, у межах якого до засудженої особи застосовується попереднє ув`язнення. Суд не вправі зараховувати строк попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні.
Як слідує з матеріалів провадження, строк попереднього ув`язнення з 23.10.2017 р. до 11.07.2019 р., який просить зарахувати засуджена, не стосується кримінального провадження, за яким вона засуджена вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.04.2019р., оскільки у зазначений період ОСОБА_5 відбувала покарання за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 30.03.2015 року.
Тому згідно ч.5 ст. 72 КК України цей строк не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 16.04.2019р., у зв`язку із чим вимоги ОСОБА_5 не підлягають задоволенню. Отже, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обгрунтованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.10.2019 року відносно ОСОБА_5 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: