Справа № 461/3317/20
Провадження № 1-кс/461/2554/20
УХВАЛА

29.04.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу РОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:

слідчим управлінням СУ ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000438, відомості про яке 03.05.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК України.

Слідчого слідчого відділу РОТЗ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на наступне майно, яке належить та вилучено у ОСОБА_5 :

-1/1 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 121,4 кв.м., якою володіє ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон марки «Самсунг», з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 ;

- карта «Приватбанк» № НОМЕР_5 ;

- грошові кошти купюри номіналом 100 гривень наступними серіями та номерами: УМ 5671616, УП 9221538, УЧ 9111117,КЗ 8462301 ЗХ 8376115, УЕ 6777638Ю, МИ 9608035УД 3218592УВ 0522778УВ 3640351 УД 1819688, УФ 5744770 УБ 2066640, УЖ 8781096, УД 3026555, УЗ 9871469, УЦ 6614343, УШ 8867145, УМ 7806736, УТ 9801986, УВ 2292606, УЦ 7588743, УЄ 6163442, УЕ 5778473, СЖ 1828544, ТА 5697115, УЗ 5729237, КА1670516, МК 1872583, СА 3659056, МР 0125096, ЗИ 2850915, УМ 6683594, УД 5794149, УМ 5696427, УМ 5832134, ЕВ 3762658, УН 6325871, УТ 5885631, СД 2196751, УЗ 4436931, УВ 4722401, УЗ 1289970, ТБ 6658213, МГ 5041164, УГ 1717924, УЦ 7792522, СЄ 0277569, СД 9832812, УФ 6261942, УС 1748616, КТ 5228029, ЗФ 7856724, УТ 6487657, СА 1478766, УУ 9295622, МВ 1776247, МВ 5779363, УТ 1305920, СЗ 2889727, УЗ 5441630, УЗ 8748748, УЦ 8244744, УЗ 5320279, УТ 0927341, УШ 0580037, УТ 6345991, УВ 6526085, УР 4157556, УШ 5055828, УЦ 2177916, УФ 6540318, УТ 4676688, УГ 7425063, СИ 2714973, СД 2701194, СА 6701932, ТА 6366633, СБ 0737847, СД 0641237, КП 0024432, УБ 9852994, СИ 4959576, УБ 6307853, УХ 1499800, АД 7606996, ГЖ 4027208, СБ 1963116, СЕ 4590522, ВЛ 9182000, УП 8399671, УП 1251169, УП 0190203, КЄ 0313182, СИ 9580065, УД 7350746, КИ 1694417, ТБ 5435082, МВ 4904324, ЗЕ 7224549, УЖ 9536589, ЗЕ 0204141, ВЧ 1701895, УЄ 8265438, УУ 7029858, УВ 8380288, УЗ 4301217, УШ 8126968, УЧ 6460593, УШ 5156054, УУ 4856439, УЙ 8989096, СГ 5140594, СД 2661924, МВ 3588646, МП 8546463, КР 5528390, УН 5782614, УК 6819097, МА 7214113, УУ 9280351, УЛ 6805039, УЖ 5121790,

- грошові купюри номіналом двісті гривень наступними серіями та номерами: ЕФ 0588975, УК 2382017, ПИ 9116970, ВД 5632805, СЕ 5276723, УЕ 0008983, ХД 7043541, ВШ 6951148, УЕ 8364220, УЛ 0972554, ЗЗ 8585149, ЗЕ 4378794, ЗЄ 3870296, ВД 5632807, ВД 5632799, ВД 5632800, ВД 5632801, ВД 5632802, ВД 5632804, ВД 5632806, ВД 5632808, ВД 5632803, УИ 4034304, ХЖ 4932540, ПД 0085849, СГ 7507215, ПЄ 6960596, СЖ 9273901, УК 2920611, ХЄ 1753358, СН 7619703, СБ 2088742, КМ 8724893, ЕЦ 3550526, КИ 4809284, УД 3472608, СМ 1026904, ВЦ 4596040, ТА 9046321, ЄД 3961412, УФ 0068953, ХИ 4439406, УЛ 4063376, СЖ 2707434, УК 1865282, ПЗ 9456372, УА 1152545, УА 5429723, УД 3616899, ТВ 2553261, СБ 8561576, ПВ 1917652, СК 4495981, ХЄ 0926841, ПВ 1500996, УИ 0309444, ТЗ 2070333, ЦА 5824843, СЛ 5589923, УН 3419545, КЙ 3274988, КЄ 9034936, СЗ 1706860, СМ 1107536, УД 2572835, ЕД 2245094, УП 3252985, УП 3252984, УЄ 7269640, ПИ 4150932, СЗ 0300552, УГ 9448618, ХА 6117848, ХБ 4866914, ХА 6117852, ХА 6117851, ХА 6117850, ХА 6117849;

- грошові купюри номіналом п`ятдесят гривень наступними серіями та номерами: СМ 5766626, ТУ 3470027, ТД 9825785, СМ 5169647, УИ 5980131, УБ 6134081, ТД 2502461, СН 7358524, СН 9901819, СК 8752252, КМ 7994419, УД 9100509, УЄ 2994237, ФБ 9667970, УП 3365862, ФЗ 3562868, СК 7872689, УР 9761368, СС 9482636, УП 7119913, СК 2204797, СЛ 4465886, УВ 1732075, ТИ 3427434, ТБ 3369573, СМ 2852791, ТИ 6649722, СР 3530222, СИ 7105330, СП 0369252, УД 2196116, СТ 1032451, УЄ 1162518, УБ 5467571, ТБ 4046231, СК 7403973, УГ 5620915, СМ 9186652, КИ 3024411, ТГ 4943791, ТЕ 3522870;

- грошові купюри номіналом п`ятсот гривень наступними серіями та номерами: АГ 3473751, АГ 0647108, АЕ 5665156, ФГ 7927090, МА 8291799, АЕ 5665155, СЖ 5959681, УГ 4091655, УГ 2993913;

- грошові купюри номіналом двадцять гривень наступними серіями та номерами: ТЙ 5225131, ТМ 0061828;

- грошова купюра номіналом десять гривень, серією та номером: ЦЖ 4460025; вилучені під час обшуку.

Клопотання мотивує тим, що вказана речі та грошові кошти мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегли на собі сліди злочину. Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, за який, у разі визнання його винним, передбачене покарання у виді конфіскації майна, а тому просить подане клопотання задовольнити та накласти арешти також на нерухоме майно підозрюваного.

Захисник заперечив проти накладення арешту на вилучені грошові кошти, вказуючи, що вони не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів, наведених у ньому. Питання щодо накладення арешту на вилучені грошові кошти відніс на розсуду суду та не наполягав на задоволенні клопотання в цій частині.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Постановою слідчого від 23.04.2020 року вилучені в ході обшуку речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, могло бути використано під час вчинення злочину, потребує додаткового експертного дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Дослідження та збереження, вилучених речей та грошових коштів має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Також встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності належить 1/1 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 121,4 кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Накладення арешту на дане майно органом досудового розслідування обґрунтовується санкцією статті за якою кваліфіковані дії підозрюваного, яка передбачає конфіскацію майна. З огляду на наведене, а також вищевказані обставини, вважаю, що доводи слідчого достатньо обґрунтовані, з огляду на правову підставу арешту, а також доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, крім цього, накладення арешту на майно підозрюваного забезпечить виконання можливої в майбутньому конфіскації майна, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим.

Натомість належних доказів того, що вилучені грошові кошти є знаряддями чи засобами вчинення злочину та мають відношення до кримінального провадження або належать підозрюваному слідчим не надано, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Роз`яснити, що згідно ч.3 ст.167 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно, яке належить ОСОБА_5 :

-1/1 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 121,4 кв.м., якою володіє ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон марки «Самсунг», з абонентськими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , імеі1: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 ;

-карта «Приватбанк» № НОМЕР_5 .

У решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1