Справа № 461/1420/20
Провадження № 1-кс/461/1118/20
УХВАЛА

14.02.2020 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000771, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000771, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання вмотивоване тим, що Слідчим відділом Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості якого внесені 14.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

13.02.2020 о 16:33 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.02.2020 о 16:32 год. за адресою: м. Львів, вул. Дмитра Данилишина, буд. 6, працівниками управління боротьби з наркозлочиністю була зупинена невідома особа чоловічої статі, яка ймовірно при собі має наркотичні речовини.

Повідомлення від лінії екстреного виклику «102», та рапорт від працівників управління боротьби з наркозлочиністю, який надійшов 13.02.2020 до Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, щодо вчинення кримінального правопорушення, за фактом виявлення наркотичної речовини, був зареєстрований 13.02.2020 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 4399.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке надійшло 13.02.2020 до Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 214 КПК України, було внесено 14.02.2020 слідчим даного підрозділу до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Встановлено, що 13.02.2020 в період часу з 19:06 год. по 19:37 год. за участю криміналіста, оперуповноважених працівників управління боротьби з наркозлочинністю та двох понятих було проведено огляд місця події з складанням відповідного протоколу, що мало місце за адресою: м. Львів, вул. Данилишина, 6, зокрема, неподалік відділення № 5 «Нової пошти», де було виявлено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що знаходився у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Виявлений предмет, а саме: (поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору), було вилучено та поміщено в герметично запаяний спецпакет з написом «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» номер «INZ2043561» з нанесенням на нього характеризуючими написами та підписами понятих.

Також, протоколом ОМП від 13.02.2020 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: скатертину, картонну коробку з логотипом «Нової пошти», товарний чек з Нової пошти, банківські картки, а саме: «Приватбанку» № НОМЕР_1 та «Монобанку» № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «Iphone 7+», Model: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , екран якого в пошкодженому вигляді (тріщини), в корпусі білого кольору, задня кришка якого бежевого кольору. Вищезазначені речі були поміщені в пакет та опечатані.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вказані речі, можуть містити сліди кримінального правопорушення та в сукупності із іншими матеріалами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, а також запобігання можливих наявних ризиків щодо їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, слідчий просить клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування, слідчий просить розгляд клопотання провести без залучення представника власника майна, без його участі та прокурора.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності слідчого та прокурора.

Відповідно до положень ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підстав вважати, що воно є доказом злочину.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 та ч. З ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю клопотання підставним, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, таке підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170- 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт, на речі та предмети, що були вилучені 13.02.2020 року протоколом огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме: на скатертину, картонну коробку з логотипом «Нової пошти», товарний чек з Нової пошти, банківські картки, а саме: «Приватбанку» № НОМЕР_1 та «Монобанку» № НОМЕР_2 , а також мобільний телефон марки «Iphone 7+», Model: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , екран якого в пошкодженому вигляді (тріщини), в корпусі білого кольору, задня кришка якого бежевого кольору, з метою проведення його огляду та інформації, яка знаходиться в ньому, а за необхідності проведення комп`ютерознавчої експертизи.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .