Провадження№11-сс/4820/273/20
Справа №683/949/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ОСОБА_7 ,
третьої особи ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 29 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 29 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно, з позбавленням права відчуження, реалізації та користування ним, а саме:
свідоцтво про реєстрацію Т/3 серії НОМЕР_1 , мобільний телефон «ERGO» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 , мобільний телефон «САМСУНГ» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою № НОМЕР_6 , 2 клаптики пакету, на якому містяться написи кульковою ручкою, товарно-накладний чек, мобільний телефон марки «КСІОМІ» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 із сім-картою № НОМЕР_9 , стартові пакети «Лайфселл» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , стартовий пакет «Водафон» № НОМЕР_13 , 25 акумуляторних батарей до мобільних телефонів, мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ 1: НОМЕР_14 без сім-карти, мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ 1: НОМЕР_15 без сім-карти, мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ 1: НОМЕР_16 без сім-карти та автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANSER», державний номерний знак НОМЕР_17 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_1 .

Органами досудового розслідування встановлено, що 15.04.2020 року біля 17 години невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні СТО «Нарс Авто», що по вул. Грушевського, 2/2 м. Старокостянтинова, повідомила ОСОБА_11 неправдиві відомості щодо вартості ремонту автомобіля марки «Мерседес» 2019 року випуску, після ДТП за їхньої участі, що становить 4000 євро, після чого умисно, з метою особистого збагачення, шляхом обману заволоділа у ОСОБА_11 грошовими коштами в сумі 4000 євро, що згідно курсу НБУ становить 118520 грн., чим спричинила потерпілому значної матеріальної шкоди.

За даним фактом 16 квітня 2020 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення необхідністю збереження речових доказів у межах кримінального провадження.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, як незаконну, невмотивовану та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Свої вимоги аргументує розглядом клопотання без повідомлення зацікавлених осіб та упередженим складом суду.

Наголошує, що арештоване майно належить свідкам, які не мають жодного відношення до кримінального провадження.

Звертає увагу на існування цивільно-правових відносин з приводу ДТП між учасниками події, що виключає подію злочину як таку.

Акцентує увагу, що потерпілий тривалий час перебував у трудових відносинах з слідчим суддею ОСОБА_1 , що позбавляло права останню розглядати клопотання про арешт майна.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в силу наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції може прийняти одне із двох рішень, а саме залишити ухвалу слідчого судді без змін чи скасувати та постановити нову ухвалу.
Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно ухвалене незаконним складом суду.
Згідно п.3 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо потерпілий працював у суді, до підсудності якого належить здійснювати кримінальне провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження №0000148 потерпілий ОСОБА_11 працював у Старокостянтинівському районному суді суддею, а тому слідчий суддя був позбавлений можливості розглядати клопотання слідчого про арешт майна.

Крім того, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З аналізу кримінальних процесуальних норм слідує, що накладенню арешту на майно, передує необхідність встановлення слідчим суддею наявності правових підстав, визначених статтею 170 КПК України, та додаткових підстав, визначених частиною одинадцятою цієї статті, чого останнім зроблено не було.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.190 КК України, полягає у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Слідчий суддя місцевого суду, отримавши клопотання слідчого, погоджене із прокурором, про накладення арешту на майно, під час розгляду клопотання не з`ясував та належним чином не перевірив у чому конкретно полягає діяння, яке кваліфіковане за ч.2 ст. 190 КК України, якими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, це підтверджується та необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, як форму забезпечення доказів.

В обґрунтування своїх висновків про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя послався на загальне визначення речових доказів, що міститься у ст.98 КПК України, не конкретизувавши, яким саме видом речових доказів є вказане майно і чи відповідає воно критеріям визначеним у процесуальному законі.

Слідчим суддею фактично не проаналізовано клопотання слідчого з боку обґрунтованості та співмірності, наявної необхідності накладення арешту на майно.

Враховуючи, що на стадії досудового розслідування слідчим суддею здійснюється функція судового контролю, яка виступає механізмом стримувань та противаг при здійсненні досудового розслідування, беручи до уваги те, що сторона обвинувачення повинна подати докази обставин, на які вона посилається, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, визначене у клопотанні слідчого, яке є власністю третіх осіб, є передчасними та не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

За встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, в розумінні змісту ст.98, ч.3 ст.170 КПК України, колегія суддів не вбачає правових підстав для арешту майна, зазначеного у клопотанні слідчого та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні. З доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що арештоване майно є власністю третіх осіб, тож обмеження права власності третіх осіб шляхом арешту майна є непропорційним втручанням держави в права громадян та не співмірним завданням кримінального провадження і може призвести до наслідків, які суттєво позначаться на правах та інтересах третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 29 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно, з позбавленням права відчуження, реалізації та користування ним, а саме:
свідоцтво про реєстрацію Т/3 серії НОМЕР_1 , мобільний телефон «ERGO» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 із сім-картою № НОМЕР_3 , мобільний телефон «САМСУНГ» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою № НОМЕР_6 , 2 клаптики пакету, на якому містяться написи кульковою ручкою, товарно-накладний чек, мобільний телефон марки «КСІОМІ» ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 із сім-картою № НОМЕР_9 , стартові пакети «Лайфселл» № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , стартовий пакет «Водафон» № НОМЕР_13 , 25 акумуляторних батарей до мобільних телефонів, мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ 1: НОМЕР_14 без сім-карти, мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ 1: НОМЕР_15 без сім-карти, мобільний телефон «НОКІА» ІМЕІ 1: НОМЕР_16 без сім-карти та автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANSER», державний номерний знак НОМЕР_17 , чорного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_1 , скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене під час проведення обшуку майно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4