Справа № 645/819/18
Провадження № 1-кп/645/93/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и л а:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою колегії суддів від 25 березня 2020 року ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 21 травня 2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на те, що ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не зникли, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вчинив злочин в період іспитового строку, переховуватись від суду, так як раніше перебував у розшуку, може незаконно впливати на потерпілих та свідків.
В судовому засіданні ОСОБА_7 просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування клопотання обвинувачений посилався на практику Європейського суду з прав людини, положення КПК України, лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ та зазначив, що прокурором під час заявлення клопотання про продовження відносно нього запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою жодного разу не надано будь-яких доказів на підтвердження навності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також ОСОБА_7 вказав, що на даний час не існує ризиків, передбачених ст. 177 КПК, так як потерпілі були допитані, претензій до нього не мають, цивільний позов заявлено не було. Також зазначив, що перебуваючи під вартою все усвідомив, змінився і не хоче більше порушувати Закон України, зазначив, що в нього хвора мати пенсійного віку, яка потребує його допомоги, тому просив задовольнити клопотання.
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, так як підзахисний має постійне місце мешкання із своєю матір`ю, тривалий час утримується під вартою.
Захисник ОСОБА_9 просив вирішити питання запобіжного заходу на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні під час вирішення вказаного питання підтримав свого захисника.
Потерпілі в судове засідання не з`явились.
Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.
Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини закріплено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
З огляду на те, що ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не зникли та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього, враховуючи, що він раніше неодноразово судимий, звільнений з місць позбавлення волі в 2016 році, під час проведення досудового розслідування переховувався від слідства, що потягло зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав подальшого тримання обвинуваченого під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, та відмови у задоволенні клопотання обвинуваченного щодо зміни запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, судова колегія -
п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 17 липня 2020 року включно.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий - ОСОБА_1

Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3