Справа № 645/5290/17
Провадження № 1-кп/645/105/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

секретар судового засідання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.06.2006 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 05.02.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 24.06.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації; 28.11.2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2017 року близько 03:00 години, точний час не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 262-А по Салтівському шосе в м. Харкові, побачив автомобіль ВАЗ 21150, 2005 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , що належить раніше незнайомій йому ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Так, ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно, повторно, бажаючи покерувати вказаним автомобілем, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного транспортного засобу та за допомогою викрутки, яку останній мав при собі, відкрив замок водійських дверцят вищевказаного автомобілю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 сів до автомобіля на водійське сидіння, зняв з керма фіксатор, дістав секрет із замку запалювання та завів автомобіль, використовуючи ту саму викрутку. Після чого, ОСОБА_6 поїхав з місця події та деякий час їздив на вказаному автомобілі ВАЗ 21150, 2005 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України не визнав. В подальшому змінив свої показання та визнав провину у сконні злочину в повному обсязі та пояснив, що 18.06.2017 року приблизно о 03 годині ночі він знаходився на Салтівському шосе, біля медичного комплексу, де побачив автомобіль сірого кольору та у нього виник умисел на заволодіння даним автомобілем. В кишені у нього була викрутка, він відкрив двері, зняв блок фіксатору керма, зломав замок запалення та поїхав з місця скоєння злочину. По окружній дорозі він доїхав до вул. Ньютона та зупинив автомобіль, щоб він відстоявся. Зазначив, що автомобілем заволодів з метою покататись, в цей день був тверезий. У скоєнному щиро каявся.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні спочатку оспорював вказані вище фактичні обставини справи, а в подальшому змінив покази та визнав зазначені обставини в повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав доцільним дослідження доказів щодо цих обставин, в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що автомобіль ВАЗ 21150, 2005 року випуску, сірого кольору, був придбаний її чоловіком ОСОБА_11 та оформлений на неї. Влітку 2017 року, точну дату вона не пам`ятає, вона із дитиною поїхала до батьків. Її чоловік повинен був наступного дня приїхати за ними для поїздки на дачу. Їй подзвонив чоловік та повідомив, що їх автомобіль викрали. Кто викрав їх автомобіль їй невідомо. Зі слів співробітників полоції в подальшому стало відомо, що це зробив ОСОБА_12 . Через три дні їм повідомили, що автомобіль знайшли. Вони із чоловіком приїхали на вул. Ньютона, де знайшли автомобіль. Автомобіль вона впізнала одразу по розбитій фарі, а також речам їх родини, що знаходились в багажнику. Автомобіль був пошкоджений, а саме: зламане сидіння, вмятина на двері, але автомобіль був на ходу, після огляду його працівниками поліції, вони із чоловіком на автомобілі поїхали до Немишлянського відділу поліції. Зазначила, що претензій до обвинуваченого вона не має.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_6 його друг, з яким вони познайомились у місцях позбавлення волі, потім продовжили підтримувати відносини. ОСОБА_6 приїхав до нього на весні 2017 року, точну дату він не пам"ятає, на автомобілі, який був автомобіль не пам`ятає та попросив з`їздити із ним відвезти автомобіль. ОСОБА_6 часто приїздив на різних автомобілях. Разом вони поїхали в район Комунального ринку, де він очікував ОСОБА_6 , який повернувся без автомобіля, пішки. Потім вони розійшлись, свідок поїхав на роботу, а ОСОБА_6 по своїх справах . Зазначив, що про угони автомобілів йому нічого не відомо. Дізнався про угони тільки від співробітників поліції.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що він придбав автомобіль ВАЗ 21150, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який оформив на свою дружину ОСОБА_4 .. Літом 2017 року, точну дату не пам`ятає, він увечері приїхав додому на даному автомобілі, який поставив біля будинку по АДРЕСА_3 , поставив на сигналізацію. Його дружина з дитиною поїхали до її батьків, а в 4-5 годин ранку він повинен був приїхати за ними та відвезти на дачу. Коли він прокинувся та поглянув у вікно, то не побачив автомобіля, про угон автомобіля повідомив поліцію. Через декілька днів їм повідомили про те, що автомобіль був знайдений. Вони із дружиною приїхали на вул. Ньютона, де знайшли автомобіль, який вони одразу впізнали. В автомобілі була пошкоджена сигналізація, двері, був відсутній номерний знак. Були подряпини. Автомобіль був оглянутий співробітниками поліції, а потім вони із дружиною поїхали на автомобілі в відділ поліції.

Крім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується слідуючими дослідженими в суді доказами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.06.2017 року, згідно якої ОСОБА_4 повідомила, що 18.06.2017 року з 03.40 години, помітила заволодіння її автомобілем «ВАЗ-21150», державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який стояв на парковці біля будинку;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2017 року, з фототаблицями, проведеного за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 262 А, напроти під`їзду № 2, в ході якого було виявлено та вилучено металева накладка на замок, металевий предмет на одній стороні завужений, інша сторона кругла із отвором;

- протоколом огляду місця події від 20.06.2017 року, з фототаблицями, огляд було проведеного на ділянці місцевості біля будинку № 125 по вул. Ньютона в м. Харкові, оглядом встановлено, що на відстані 70 м від вище вказаного будинку знаходиться автомобіль ВАЗ 21150, сріблястого кольору, на автомобілі відсутні номери, ззаду на багажнику надпис LADA SAMARA, двері автомобіля на момент огляду закриті, зовні автомобіль без значних пошкоджень, на передній пасажирській двері мається невелика вмятина на відстані 10 см від ручки. Потерпіла впізнала свій автомобіль за зовнішніми ознаками. В середені салон непошкоджений, пасажирське переднє сидіння відкинуто назад, на задньому пасажирському сидінні знаходиться пластикова деталь чорного кольору, колеса автомобіля цілі. Після заведення автомобілю, на панелі приборів висвітився кілометраж 134171 та додатковий 44 км 300 метрів. При обробці автомобіля магнітним порошком було виявлено відбитки пальців руки на склі та дверях, а саме: 4 ВЛС зі СПР, які були поміщені в експертний пакет № 2638891. Також пластикова деталь чорного кольору була вилучена в пластиковий пакет білого кольору. Було встановлено, що в передніх пасажирських та передніх водійських дверцятах було деформовано дверні замки. В ході огляду було виявлено та вилучено 4 ВЛС зі СПР та пластикова деталь чорного кольору з написом на внутрішній частині MAZDA ;

- протоколом огляду речей від 21.06.2017 року, предметом огляду була пластикова деталь чорного кольору з написом MAZDA F151-50371 РР- GF10 2* НОМЕР_2 , вилучена 20.06.2017 року за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, 125;

- висновком експерта № 16945 від 19.09.2017 року, з ілюстративними таблицями, згідно якого середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21150, державний номер НОМЕР_1 , на момент вчинення злочину в період часу з 17.06.2017 року по 18.06.2017 року, становить 77501,20 грн.;
- висновком експерта № 16995 від 29.03.2019 року, з ілюстративними таблицями, згідно якого циліндричний механізм замка, наданий для дослідження, несправний та непрацездатний. На накладці наданого для дослідження циліндрового механізму замку та на накладці на замок, наданій окремо, є сліди стороннього механічного впливу, не придатні для ідентифікації та встановлення групової приналежності слідоутворюючих об`єктів (інструментів);
- оглянутим в судовому засіданні диском із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 розказав та продемострував, яким чином вчинив злочин;
- висновком експерта № 1581 від 08.11.2017 року, згідно наданих на дослідження чотирьох відрізках липкої стрічки, розмірами близько 64x127 мм, 85x109 мм, 47x56 мм, 37x45 мм, відкопійовано три сліди ділянок долоней рук розмірами близько 37x42 мм, 37x47 мм, 62x70 та два сліди пальців рук розмірами близько 16x18 мм, 13x27 мм. Слід ділянки долоні руки розміром 37x42 мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки розміром 64x127 мм, та один слід пальця руки розміром 16x18 мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки розміром 47x56 мм, визнані непридатними для ідентифікації особи. Два сліди ділянок долоней рук розмірами близько 37x47 мм, 62x70 мм, відкопійовані на відрізках липкої стрічки розмірами близько 64x127 мм, 85x109 мм, та один слід пальця руки ззміром 13x27 мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки розміром 37x45 м, визнати придатними для ідентифікації особи (осіб), що їх залишила. Слід ділянки долоні руки розміром близько 37x47 мм, відікопійований на відрізку липкої стрічки розміром близько 64x127 мм, залишений долонею правої руки « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Слід ділянки долоні руки розміром близько 62x70 мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки розміром близько 85x109 мм, залишені долонею лівої руки « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Слід пальця руки розміром близько 13x27 мм, відкопійований на відрізку липкої стрічки розміром 37x45 мм, залишений середнім пальцем правої руки « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Порівнювальне дослідження зі слідом ділянки долоні руки розміром 37х42 мм, відкопійованим на відрізку липкої стрічки розміром 64x127 мм, та одним слідом пальця руки розміром 16x18 мм, відкопійованим на відрізку липкої стрічки розміром 47x56 мм не проводилося у зв`язку з непридатністю даних слідів для ідентифікації особи;
- згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 ;
- згідно повідомлення від 11.08.2017 року начальнику УКР ГУНП в Харківській області та рапорта оперуповноваженого від 11.08.2017 року, вбачається, що до адміністрації державної установи «Харківська УВП № 27» звернувся ув`язнений ОСОБА_6 , який повідомив про скоєння злочину перебуваючи на волі, а саме: 18.06.2017 року в нічний час скоїв крадіжку автомобіля ВАЗ-2115, сірого кольору за адресою: м. Харків, вул. Салітвське шосе, 262 А;
- згідно письмової заяви ОСОБА_6 він заявив про не розкритий злочин, вчинений ним на волі, а саме: 18.06.2017 року з 23.55 год. до 03.30 год., скоїв крадіжку автомобіля ВАЗ-2115, сірого кольору за адресою: м. Харків, вул. Салітвське шосе, 262 А.
А також оглянутими в судовому засіданні речовими доказами.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам було роз`яснено в п. 15,16,17, що незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, -
з моменту встановлення контролю над ним.
Аналізуючи вищевикладені докази, суд, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, вважає доведеним, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Судом встановлено, що докази відносно ОСОБА_6 є переконливими, послідовними, співпадають між собою та є такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При визначенні ОСОБА_6 виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, дітей не має, не працює, раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, посередньо характеризується.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого - є рецидив злочинів.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно вироку Київського районного суду м. Полтави від 28.11.2019 року, ОСОБА_6 , був визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання. Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 був вчинений до постановлення вироку від 28.11.2019 року, тому покарання йому необхідно призначати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, суд вважає, що винність ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які були повно, всебічно та об`єктивно оцінені з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєному та не викликають у суду сумнівів. Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення під час судового розгляду суду не надано.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в ізоляції його від суспільства, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі, що буде справедливим та відповідати принципам та цілям призначення покарання.
Цивільний позов не заявлено. Питання речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Згідно ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта та проведення експертизи № 16945 від 19.09.2017 року у розмірі 990 грн., за проведення експертизи № 1581 від 08.11.2017 року в розмірі 2597,70 грн., за проведення експертизи № 16995 від 29.03.2019 року у розмірі 4553 грн., а разом в сумі 8140,70 грн..

Запобіжний захід ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 28.11.2019 року Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 289 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,призначити ОСОБА_6 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років 3 місяці без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави, витрати на проведення експертиз у розмірі 8140,70 грн..
Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 21150 сірого кольору, 2005 року випуску, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , вважати повернутим за належністю.
Пластикову деталь чорного кольору з написом MAZDA F151-50371 РР- GF10 2*3*4*5 НОМЕР_4 , 1 ВЛС з СПР, що зберігаються в Немишлянському ВП ГУНП в Харківській області знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює право обвинуваченому, захиснику, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право ОСОБА_6 заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1