Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/706/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року продовжено
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю АР Крим, Роздольницький район, с. Серебрянка, мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, одруженому, на утриманні одна малолітня дитина, працюючому начальником кінологічної групи відділу інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимому,

обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29.05.2020 включно.
В ухвалі суду вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Суду надано достатньо доказів, які свідчать про наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, в силу своїх професійних обов`язків, зокрема, обвинувачений будучи працівником державної прикордонної служби, може здійснити незаконний перетин державного кордону. Крім цього, суд взяв до уваги заявлене потерпілою ОСОБА_8 та її адвокатом ОСОБА_9 клопотання, в якому останні просили продовжити ОСОБА_6 обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, так як сім`я обвинуваченого здійснює тиск на потерпілу, а сам ОСОБА_6 є особою з негативною характеристикою, що притягалася до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Тому строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою продовжено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала суду є незаконною та необрунтованою. Зазначає, що незважаючи на те, що 21.10.2019 року обвинуваченому повідомлено про підозру і він тривалий час, протягом 25 днів, завідомо знаючи про правові наслідки майбутнього покарання, ні своїми діями ні бездіяльністю, не допускав жодних фактів, які б створювали хоча б найменші ознаки ризиків на які вказує сторона обвинувачення, а навпаки, підозрюваний свою зразковою поведінкою наглядно продемонстрував законослухняність, доброчесність та готовність у подальшому виконувати всі передбачені законом обов`язки та зобов`язання, за своєї власної ініціативи та за кожним викликом з`являвся до органу досудового слідства та суду. Стверджує, що ризик того, що обвинувачений виїде за межі України спростовується введенням карантинних заходів на території України. Вказує, що суд при обранні запобіжного заходу не врахував ряд доводів, зокрема того, що підозрюваний раніше не судимий, на час ДТП перебував у тверезому стані та з місця події не тікав, добровільно надав самовикриваючі покази, визнав та визнає обґрунтованість підозри, молодий за віком, має постійне місце роботи, одружений, виховує малолітню дитину, є учасником бойових дій у зоні проведення АТО та інше. Просить, ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
У поданих запереченнях представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 , вказує на те, що ухвала суду є законна та обґрунтована. Зазначає, що всі твердження захисника суперечать показам свідків, водія вантажного автомобіля, що підтверджує відсутність визнання вини, та щирого каяття. Стверджує, що в матеріалах справи наявні постанови Берегівського районного суду від 08.07.2015 та постанова Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2018, що свідчить про те, що ОСОБА_6 схильний до вчинення умисних протиправних дій. Твердження захисника ОСОБА_7 про перебування обвинуваченого у тверезому стані на момент ДТП, адвокат ОСОБА_9 вважає непідтвердженими, оскільки згідно висновку експерта встановити чи перебував ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння не є можливим. Зазначає, що з сторони обвинуваченого на адресу потерпілої та її родини, й на адресу представника потерпілої, надходять погрози, та оббріхування. З наведеного зрозуміло, що жодного усвідомлення вчиненого не прийшло, а перебуваючи на волі і не прийде. Просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу й просив її задовольнити; прокурора ОСОБА_5 та представниці потерпілої ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_9 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розгляд матеріалів контрольного провадження проводиться за відсутності обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується те, що: обвинувачений та потерпіла ОСОБА_8 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду матеріалів контрольного провадження; будь-яких клопотань про відкладення його розгляду на інший термін та даних про поважність причин їх неявки до апеляційного суду не подавали; в ході апеляційного розгляду приймають участь захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та представниця потерпілої адвокатка ОСОБА_9 , які не заперечували щодо апеляційного розгляду без участі обвинуваченого та потерпілої.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.
Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував те, що обставини, які були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не зменшились і продовжують існувати.
Разом із тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано врахував і те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, а також відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Тому, колегія суддів вважає, що, виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі за кордоном, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, в силу своїх професійних обов`язків, зокрема, обвинувачений будучи працівником державної прикордонної служби, може здійснити незаконний перетин державного кордону, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції і в цій частині.
Колегія суддів також вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим, колегія суддів вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що, незважаючи на те, що 21.10.2019 року обвинуваченому повідомлено про підозру і він тривалий час, протягом 25 днів, завідомо знаючи про правові наслідки майбутнього покарання, ні своїми діями, ні бездіяльністю, не допускав жодних фактів, які б створювали хоча б найменші ознаки ризиків на які вказує сторона обвинувачення, а навпаки, підозрюваний свою зразковою поведінкою наглядно продемонстрував законослухняність, доброчесність та готовність у подальшому виконувати всі передбачені законом обов`язки та зобов`язання, за своєї власної ініціативи та за кожним викликом з`являвся до органу досудового слідства та суду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно врахував та дав належну оцінку заявленому потерпілою ОСОБА_8 та її адвокатом ОСОБА_9 клопотання, в якому останні просили продовжити ОСОБА_6 обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, так як сім`я обвинуваченого здійснює тиск на потерпілу, а сам ОСОБА_6 є особою з негативною характеристикою, що притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Як такі, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ризик того, що обвинувачений виїде за межі України спростовується введенням карантинних заходів на території України, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, на час ДТП перебував у тверезому стані та з місця події не тікав, добровільно надав самовикриваючі покази, визнав та визнає обґрунтованість підозри, молодий за віком, має постійне місце роботи, одружений, виховує малолітню дитину, є учасником бойових дій у зоні проведення АТО та інше.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалась.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року, якою обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 29.05.2020 включно, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :