УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 000746, за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2019 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ялта, АР Крим, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, кухаря їдальні відділення забезпечення військової частини НОМЕР_1 , матроса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

-якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000746 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000746 від 27.09.2019р. стосовно ОСОБА_6 повернути до Корабельного районного суду м. Миколаєва для проведення підготовчого судового засідання.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000746 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, повернуто прокурору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується із висновком суду, щодо відсутності в обвинувальному акті викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в період часу з 16 січня до 29 липня 2019 року та зауважує, що зазначений період ухилення від військової служби взагалі не інкримінується обвинуваченому.

Також, не погоджується із твердження судом про необхідність вказувати в обвинувальному акті інформацію про вжиття заходів до встановлення місця перебування обвинуваченого, оскільки, вважає, що зазначене не відноситься до предмету доказування злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Вважає надуманою вимогу суду зазначити за яких причин і коли саме обвинувачений залишив військову частину, оскільки в обвинувальному акті чітко вказано, що обвинувачений саме не з`явився вчасно без поважних причин на службу, що є самостійною ознакою злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та вказано місце, час, дату початку вчинення злочину.

На думку прокурора, є незрозумілою позиція суду, щодо відсутності в обвинувальному акті загального періоду часу, протягом якого обвинувачений ОСОБА_6 був відсутній за місцем служби, а тому пояснює, що в обвинувальному акті чітко зазначено, що обвинувачений був відсутній на службі в період з 8г.00хв. 29.07.2019р. до 15г.00хв 17.10.2019р.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, вказує, що у формулюванні обвинувачення були відображені всі суттєві обставини, які стосувалися як фактичної сторони, так і правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння, а тому вважає, що не було порушено право обвинуваченого на захист.

Крім того, зауважує, що ухвала суду не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, а саме не містить рік, місяць і день народження, місце народження і місце проживання обвинуваченого.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
24 жовтня 2019 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Ухвалою суду від 12 листопада 2019р. обвинувальний акт, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України - повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт суд зазначив, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки, на думку суду в обвинувальному акті з необхідною ясністю не зазначені фактичні обставини нез`явлення ОСОБА_6 вчасно на службу, а саме обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин в період часу з 16 січня по 29 липня 2019 року, не зазначено з яких саме причин ОСОБА_6 не з`явився вчасно на службу, що перешкоджає суду із необхідною чіткістю встановити фактичні обставини справи кримінального правопорушення та власне час його вчинення.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність обвинувального акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000746 від 27.09.2019 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, він фактично відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону.

За таких обставин твердження суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291КПК України, із посиланням на неконкретність обвинувачення, є безпідставними. Відповідно до змісту обвинувального акта в ньому зазначені час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 .

Доводи наведені судом першої інстанції в обґрунтування існування підстав для повернення обвинувального акта є безпідставними. При цьому, апеляційний суд зауважує, що посилання суду першої інстанції на порушення права обвинуваченого на захист, є помилковими, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не заявляв суду, що йому не зрозуміле формулювання обвинувачення, яке йому інкримінується відповідно до обвинувального акта, що свідчить про безпідставність посилання суду першої інстанції на те, що обвинувачення є «розмитим».

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000746 вимогам ст. 291 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, а повернення його прокурору для усунення недоліків безпідставним.

З огляду на викладене, та враховуючи, що зазначені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не є достатніми для повернення обвинувального акта прокурору, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є переконливими та вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2019 року якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді