ЄУН № 336/7291/20
пр. № 1-кс/336/108/2020
УХВАЛА
Іменем України
02 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002935 від 08.11.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, зі слів мешкає у АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0002935 від 08.11.2019 року за ст. 187 ч. 1 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 07.11.2019 року приблизно о 12.30 годині ОСОБА_6 , перебуваючи навпроти будинку № 49 по вул. Григорія Нелюбова у м. Запоріжжя, діючи умисно, с корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , вчинив на ОСОБА_8 напад, в ході якого наніс один удар стопою правої ноги у праву гомілку потерпілого, внаслідок чого потерпілому завдано перелом малогомілкової стопи в нижній третині з розривом дистального малогомілкового синдемозу, який кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Від удару потерпілий ОСОБА_8 впав, а ОСОБА_6 скориставшись тим, що потерпілий не може чинити активного опору, з правого верхнього карману куртки потерпілого витяг мобільний телефон Xiaomi Redme 4 Prime в корпусі золотистого кольору вартістю 2400 гривень, після чого покинув місце подій.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані за ст. 187 ч. 1 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за ст. 187 ч. 1 КК України.

Слідчий 11.02.2020 року за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий повідомив, що з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звертався у січні 2020 року, однак, в подальшому це клопотання було залишено без розгляду у зв?язку з тим, що не було виконано ухвалу суду про привід підозрюваного. З 14 по 29 січня 2020 року та з 10 по 18 лютого 2020 року провадження було зупинено у зв?язку із розшуком підозрюваного. Потім ОСОБА_6 знов був оголошений у розшук та провадження було зупинено. 01.04.2020 року ОСОБА_6 був затриманий. Вказуючи, що ОСОБА_6 тривалий час переховувався від органу досудового розслідування та суду, хоча і є раніше не судимим, але обґрунтовано підозрюється у скоєнні кількох злочинів, зокрема, окрім цього епізоду, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, по якому досудове розслідування не завершено, а у провадженні суду перебуває два кримінальних провадження за звинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 та ст. 186 ч. 1 КК України, тобто є ризики скоєння інших злочинів та переховування, слідчий просив задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з тих саме підстав.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де живе із матір`ю та сестрою, тож є можливість обрати йому більш м?яких запобіжних захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що дійсно переховувався від слідчого, оскільки боявся, що його затримають, чому не з?являвся до суду пояснити не зміг.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom").
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину підтверджена протоколом допиту потерпілого, висновками експертів щодо тілесних ушкоджень у потерпілого, вартості майна, протоколом огляду відеозапису, на якому зображено здавання в ломбард телефону, аналогічного телефону потерпілого.

14.01.2020 року ОСОБА_6 був повідомлений про підозру у вчиненні злочину. передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України, від надавання показань відмовився.

Строк до 14.01.2020 року слідчим суддею до строку досудового розслідування не зараховується за відсутністю об`єктивних донних про те, що Нечет до 14.01.2020 року був повідомлений про підозру у скоєнні злочину.

29.01.2020 року слідчим ОСОБА_6 був оголошений у розшук, досудове розслідування зупинено.

30.01.2020 року слідчим ініціювалось клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, але не було забезпечено явку підозрюваного та не виконано ухвалу суду про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду такого клопотання, у зв?язку з чим ухвалою слідчого судді від 23.03.2020 року клопотання було залишено без розгляду.

10.02.2020 року ОСОБА_6 був затриманий у відповідності до ухвали слідчого судді, а 11.02.2020 року слідчим повторно ініційоване клопотання про обрання запобіжного заходу, яке розглядалось іншим слідчим суддею.

Водночас в судове засідання ОСОБА_6 не з?явився та ухвалою суду від 12.02.2020 року до нього був застосований привід, однак, ухвалу виконано не було, а ухвалою від 14.02.2020 року надано дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

01.04.2020 року ОСОБА_6 був затриманий, досудове розслідування у кримінальному провадженні поновлено.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває два кримінальних провадження за звинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів. передбачених ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 2 КК України, провадження за якими зупинено до розшуку ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 офіційно не працює, за зареєстрованим місцем проживання постійно не мешкає, що він сам і підтвердив в судовому засіданні, умисно переховувався від слідчого, а також і від суду, хоча отримував судові повістки та достеменно був обізнаний про необхідність явки в судові засідання.

Наявність у ОСОБА_6 стійких соціальних зв?язків будь-чим не підтверджена, адже його пояснення про те, що він мешкає разом із матір?ю та сестрою суперечать його є поясненням про те, що він певний час мешкав за іншими адресами.

За таких обставин суд також вважає доведеним ризик неналежного виконання ОСОБА_6 обов?язку з явки до органу досудового розслідування або суду та ухилення від них, а рівно і скоєнні нового злочину.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 , який вже обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів та переховується від суду, а також підозрюється у вчиненні ще двох розбоїв.
Зважаючи на таке, слідчий суддя дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ч. 1 п. 1, 5 тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0002935 від 08.11.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 1 КК України по кримінальному провадженню № 0002935 від 08.11.2019 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 травня 2020 року включно.

Ухвала діє до 07 травня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1