Справа № 495/181/20
Номер провадження 1-кс/495/66/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Наурзум, Р.Казахстан, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.296 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
13.01.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В клопотанні слідчим зазначено, що 11.01.2020 року, приблизно о 19 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , почав наявним при собі ліхтарем світити у вікна будинку АДРЕСА_2 . В цей час в приміщенні вище вказаного будинку перебував ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які вийшли з приміщення будинку, щоб побачити хто світить у вікна ліхтарем. Вийшовши з приміщення будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачили що біля будинку знаходиться ОСОБА_4 , в руках якого була мисливська рушниця МЦ 21-12; 12Х70 40К, яка зареєстрована на ОСОБА_4 .

Після чого ОСОБА_4 , тримаючи в руках мисливську рушницю почав нецензурною лайкою виражатися в сторону ОСОБА_7 , тим самим почав проявляти явну неповагу до суспільства, що виражалось в демонстративній зневазі ОСОБА_4 , до встановлених у суспільстві правил поведінки.

Далі ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і те, що за його діями будуть спостерігати оточуючі, а саме, ОСОБА_8 , а також мешканці вулиці Заливна в с. Молога, Білгород-Дністровського району Одеської області, виник намір на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням вогнепальної зброї, звертаючись до ОСОБА_7 , нецензурною лайкою, при цьому погрожуючи ОСОБА_7 , вбивством, здійснив з мисливської рушниці два пострілу під ноги останнього. Крім того ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочині дії підійшов до ОСОБА_7 , і прикладом мисливської рушниці наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження голови.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

12 січня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушень, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, у скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 21 січня 2020 року, в ході якого виявлено та вилучено одяг, мисливську рушницю, гільзу, грунт зі слідами крові та пострілу, допитом свідка ОСОБА_8 , 1993 р.н., допитом потерпілого ОСОБА_7 , 1979 р.н.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст.296 КК України, карається позбавленням волі на строк до семи років.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, на наявність передбаченого пунктом 1 частини 1 цієї статті ризику переховування від органів досудового розслідування, а у подальшому і суду вказує той факт, що ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, з огляду на тяжкість ймовірного покарання, може ухилитися від правоохоронних і судових органів.

Характер та обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину свідчать про наявність реального ризику, що за умови застосування менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме можливість та незаконно впливатиме на потерпілих, схиляючи їх до викривлення показів.

Крім того, слідчий вважає, що так як по даному кримінальному провадженню не допитані всі ймовірні свідки, є фактом того, що підозрюваний ОСОБА_4 перешкоджатиме органові досудового розслідування у встановленні істини шляхом незаконного впливу на них, чим може допустити настання ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене також необхідністю запобіганню настанню ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, який може полягати у вчиненні ним перешкод кримінальному провадженню.

Така міра запобіжного заходу забезпечить попередження його протиправної поведінки, усуне можливість підозрюваного ухилитися від слідства та суду, перешкоджати виявленню, збиранню чи зберіганню доказів, зможе запобігти і подолати негативні обставини, що можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його ефективності.

Завдяки триманню під вартою можливо упередити будь-які реальні дії підозрюваного ОСОБА_4 , що можуть впливати на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 є особою, до якої може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інший, більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_4 нездатний у повному обсязі унеможливити настання ризиків, зможе надати підозрюваному змогу негативно впливати на розслідування кримінального провадження, а тому неспівмірний з наявними у ньому ризиками.

На підставі наведеного слідчий просить клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, просив його задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні не погодився з клопотанням слідчого, вважав його необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам по справі. Вказав, що його підзахисний не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як стріляв він не навмисно, а з метою оборони та захисту свого життя та оселі, біля своєї хвіртки. Зауважив, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину, у зв`язку чим вважає, що при даних обставинах та для забезпечення подальшого досудового розслідування буде достатньою міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати його підзасному міру запобіжного заходу не пов`язану з позбавленням волі, а саме домашній арешт в нічний час доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив не позбавляти його волі та застосувати до нього домашній арешт.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 12.01.2020 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000007 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

12.01.2020 року у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.4 ст.296 КК України, карається позбавленням волі на строк семи років.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: протоколами огляду місця події від 21 січня 2020 року, в ході якого виявлено та вилучено одяг, мисливську рушницю, гільзу, грунт зі слідами крові та від пострілу, допитом свідка ОСОБА_8 , 1993 р.н., допитом потерпілого ОСОБА_7 , 1979 р.н.

Таким чином, ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

За твердженням слідчого, ОСОБА_4 не будучи обмеженим у вільному пересуванні, не позбавлений можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зможе протиправно впливати на свідків, інших осіб, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_4 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, як встановлено матеріалами справи та в ході судового розгляду, ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, скарг до сільської ради на нього не надходило, спиртними напоями не зловживає та скоїв кримінальне правопорушення вперше.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що характеризують підозрюваного, вважаю, що слідчим та прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 14.01.2020 року до 13.03.2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , по виклику за необхідністю;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків.

Ухвалу направити для виконання до СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17.01.2020 року о 13 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1