Дата документу 05.02.2020 Справа № 333/2555/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/2555/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/622/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула 5 лютого 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносноОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.
Прокурором ОСОБА_9 надано письмове клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого та існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, офіційно не працевлаштований, та враховуючи наявність вищевказаних ризиків і обставин свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 січня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 8 березня 2020 року. Приймаючи таке рішення, суд врахував дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність даних щодо зміни обставин, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_8 та неможливості його подальшого тримання під вартою, тому вважав за необхідне клопотання прокурора задовольнити.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначив, що перебуває під вартою 10 місяців, злочину не вчиняв, докази по справі відсутні, у нього наявні соціальні зв`язки та проблеми зі здоров`ям. Просить ухвалу суду скасувати, змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , що відповідає вимогам ч.4 ст. 404, ч.4 ст. 405 КПК України, оскільки апелянт був належним чином повідомлений, клопотань про особисту участь у судовому засіданні не подавав, а апеляційна скарга не стосується питань погіршення правового становища обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, відсутність будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

З огляду на беззаперечні відомості щодо неодноразових попередніх притягнень ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, вчинення злочину, в якому обвинувачується останній під час застосування за попереднім виром ст. 75 КК України, тяжкості вчиненого злочину, очікуваного покарання, поряд із відсутністю даних про усталені, міцні соціальні зв`язки, судова колегія знаходить ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування доведеними.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили встановлені ризики негативної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно обвинуваченого є безпідставними.

За умов сукупності обставин щодо наявності ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, відомостей стосовно особи обвинуваченого, обрання ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, на думку колегії суддів, є невиправданим.

Твердження апелянта щодо проблем із здоров`ям апеляційна інстанція не бере до уваги, оскільки об`єктивних даних про неможливість утримання обвинуваченого у умовах слідчого ізолятору через стан здоров`я матеріали провадження не містять.

Судова колегія відхиляє і доводи стосовно того, що ОСОБА_8 злочину не вчиняв і докази по справі відсутні, оскільки такі доводи виходять за межі предмету розгляду даного контрольного провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з наведених підстав є неспроможними.

На думку судової колегія, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та відсутність процесуальної необхідності застосування на даний час більш м`якого запобіжного заходу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 9 січня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4