Справа № 442/1959/20
Провадження № 1-кп/442/197/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене 12.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ролів Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого- ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 11.02.2020, орієнтовно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на території кварталу № 37 виділу № 9 захисних лісонасаджень залізниці третьої виробничої дільниці, на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні АТ «Українська залізниця» неподалік с. Добрівляни Дрогобицького району Львівської області, по напрямку Рихтичі Самбір, привязці км 40 пк 1-3, по лівій стороні колії за ходом кілометрів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, намагаючись таємно викрасти попередньо розкряжовану ним на колоди деревину породи ясень звичайний, отриманої від двох звалених дерев внаслідок сильних поривів вітру, загальним обємом 1, 77 метрів кубічних, вартістю 554, 41 грн., однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, так як був виявлений працівниками поліції у вказаному місці.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно 11.02.2020, орієнтовно о 13 год. 00 хв., після буревію вирішив забрати для власних потреб (опалення будинку) дерево, яка було пошкоджене вітром і наполовину порізане працівниками залізниці, та інше дерево, яка лежало поряд. Для цього позичив у свого знайомого саморобний трактор, а в інших знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 бензопили. Останнім не признався , що не має дозволу на вивезення вказаної деревини, попросив їх допомогти вже розпилені колоди повантажити на трактор. Коли почали деревину завантажувати, приїхала поліція. Визнає свою вину у скоєному, просить його суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання у виді штрафу в межах санкції статті 185 КК України. Зазначила, що оскільки діями потерпілого збитків АТ «Українська залізниця» не завдано цивільного позову не заявлялося.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також відповідно до статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, є особою пенсійного віку, раніше не судимий, його повне визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального характеру у потерпілого, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, на думку суду, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, аналізуючи особу винного як в загально соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, осуд останнім своєї поведінки, висловлення жалю та розкаяння з приводу вчиненого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, що є достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не знаходить підстав для його обранні на даній стадії судового розгляду.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень .

Речові докази:

- саморобний (кустарний) транспортний засіб (трактор) синього кольору, без номерних знаків та одноосний причіп з металевою осново розміром 3,7х 1,16 м з деревяними бортами, передані на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_8 , - залишити останньому;

- три бензопили - Husgvarna-135», «Husgvarna-340», «Husgvarna-142», - повернути власникам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;
- сім дерев`яних колод породи „Ясень, а саме: колода № 1 довжиною 2,37 м, колода № 2 довжиною 0,57 м, колода № 3 довжиною 0,52 м, колода № 4 довжиною 0,52 м, колода № 5 довжиною 0,8 м, колода № 6 довжиною 0,65 м, колода № 7 довжиною 6,35 м, об`ємом близько 0,77 кубічних метри; дев`ять колод породи „Ясень, а саме: колода № 1 довжиною 52 см, , колода № 2 довжиною 47 см, колода № 3 довжиною 60 см, колода № 4 довжиною 85 см, колода № 5 довжиною 71 см, колода № 6 довжиною 65 см, колода № 7 довжиною 53 см, колода № 8 довжиною 83 см, колода № 9 довжиною 48 см, об`ємом близько 0,5 кубічних метрів та 31 дерев`яну колоду породи „Ясень, а саме: колода № 1 довжиною 56 см, колода № 2 довжиною 92 см, колода № 3 довжиною 88 см, колода № 4 довжиною 60 см, колода № 5 довжиною 99 см, колода № 6 довжиною 98 см, колода № 7 довжиною 90 см, колода № 8 довжиною 90 см, колода № 9 довжиною 87 см, колода № 10 довжиною 71 см, колода № 11 довжиною 48 см, колода № 12 довжиною 75 см, колода № 13 довжиною 69 см, колода № 14 довжиною 75 см, колода № 15 довжиною 74 см, колода № 16 довжиною 88 см, колода № 17 довжиною 88 см, колода № 18 довжиною 140 см, колода № 19 довжиною 128 см, колода № 20 довжиною 113 см, колода № 21 довжиною 110 см, колода № 22 довжиною 96 см, колода № 23 довжиною 92 см, колода № 24 довжиною 96 см, колода № 25 довжиною 83 см, колода № 26 довжиною 158 см, колода № 27 довжиною 159 см, колода № 28 довжиною 85 см, колода № 29 довжиною 92 см, колода № 30 довжиною 84 см, колода № 31 довжиною 96 см, об`ємом близько 1,5 кубічних метри, передані на зберігання ОСОБА_9 , - конфіскувати в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1