Справа № 597/562/20
Провадження № 1-кп/597/46/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

встановив:

17.01.2020 року біля 12 години ОСОБА_3 , перебуваючи в лісовому урочищі, яке знаходиться на околиці с.Виноградне Заліщицького району Тернопільської області, на лівому березі річки Дністер, в порушення вимог ст.ст.4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись на території, яку Указом Президента України від 03.02.2010 року № 96 Про створення національного природного парку Дністровський каньйон віднесено до об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення та яка згідно охоронного зобов`язання № 05-126 від 23.10.2012 року передана під охорону та цільове використання НПП Дністровський каньйон, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання та рубки, за допомогою бензопили, торговельної марки Штіль, та сокири вчинив самовільну рубку 38-х дерев породи Верба, діаметром від 2 до 7 см та 1-го дерева породи Акація, діаметром 7 см.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.246 КК України незаконна порубка дерев на території природно-заповідного фонду.

27 квітня 2020 року між начальником Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000013, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.246 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, активно сприяв розкриттю злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.3 ст.246 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2020 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала надану нею письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості від 27.04.2020 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам статей 63, 75, 76 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому за ч.3 ст.246 КК України узгодженої сторонами угоди виду та міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 квітня 2020 року між начальником Заліщицького відділу Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000013.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- 38 дерев породи Верба, діаметром від 2 до 7 см, одне дерево породи Акація, діаметром 7 см, вважати переданими за належністю Зозулинській сільській раді Заліщицького району Тернопільської області;

- бензопилу Штіль МС 180, яка знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції, повернути власнику ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили;

- сокиру, зріз з пенька дерева породи Акація, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції, знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1