УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, № 0005033, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 серпня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, Челябинської області, м. Верхньоуральська, громадянина Російської Федерації, офіційно не працюючого, раніше не судимого, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження №0005033 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України.
Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт. В обгрунтування заяви посилався на те, що 10 березня 2020 року ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 08 травня 2020 року. Продовжуючи 10 березня 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходив з наявності ризику можливості переховування від суду, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, не тільки значно зменшують ризик його переховування від суду, а фактично виключають сенс в цьому, оскільки 15 квітня 2020 року ОСОБА_7 фактично відбуде 7 років за гратами. Посилався, що відповідно до положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини. Зазначив про відсутність у обвинуваченого судимостей, наявність у ОСОБА_6 офіційної дружини та дітей, відсутність сенсу переховуватися від суду. Крім того, просив звернути увагу на фактичні обставини на Україні, які пов'язані з поширенням короновірусу COVSD-19 державний кордон перекрито, не мають можливості виїхати вільні громадяни, інші країни також перекрили кордони, но унеможливлює прибуття до них любих громадян. Вважає, що всі ці обставини виключають можливість ОСОБА_7 переховуватись від суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначених під час обрання запобіжного заходу, з метою їх запобігання, а саме: що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлене захисником клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: можливість переховування від суду; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у скоєні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливе.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи із приведених обставин, що оцінено у сукупності із тяжкістю інкримінованого злочину та тяжкістю ймовірного покарання, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
За таких обставин, суд відмовляє в задоволені клопотання захисника та залишає обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.05.2020 року.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 369 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор до 08.05.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1