У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 .
Обвинувачений:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Песний Кагульського району Республіка Молдова, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_9
представник
потерпілої: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_6
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині покарання та стягнення моральної шкоди. Призначити обвинуваченому покарання у виді 850 грн., стягнути з обвинуваченого 1 500 грн. на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди.

_________________________________________________________________________

провадження №№ 11-кп/812/191/20 головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10

11-кп/812/240/20

категорія:.ч.2 ст.309 КК України доповідач у апеляц. нстанції: ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 просить вирок змінити в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, призначити йому покарання у виді арешту на строк до шести місяців, стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 1645,12 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 526 685, 12 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 листопада 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі штрафу в дохід держави в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1640,12 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що вирок суду є занадто суворим як в частині застосування основного покарання так і в частині стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. Звертає увагу, що суд визначаючи розмір моральної шкоди не належним чином його мотивував.
Представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 , вважає, що призначене йому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Звертає увагу, що на даний час обвинуваченим завдані потерпілій матеріальні збитки не відшкодовані.
Апелянт вважає, що внаслідок нанесених обвинуваченим ударів потерпілій, остання зазнала фізичного болю, перенесла нервове потрясіння, душевні страждання.
Вважає, що протиправні дії ОСОБА_6 не лише вплинули на психіку потерпілої, але й призвели до приниження її гідності.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

08.04.2019 близько 20:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , побачив свою сусідку ОСОБА_7 , з якою у ОСОБА_6 на протязі тривалого часу неприязні відносини.
На ґрунті неприязних відносин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт. В ході словесного конфлікту, ОСОБА_6 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , взяв дерев`яну палицю та підійшов до неї. Після чого умисно наніс близько 4 ударів палицею в область тулуба, кінцівок, голови та в область потилиці потерпілої ОСОБА_7 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій відповідно до висновку експерта були спричинені тілесні ушкодження, а саме: струс головного мозку, множинні синці тулуба, кінцівок, забійна рана потиличної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника на підтримку кожен своєї апеляційної скарги; думку прокурора про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за який його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджені зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.
Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.
Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, є вірною і апелянтами не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.
Судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому зазначених вимог закону дотримано в повній мірі.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до положень ст. 65, 66 КК України врахував тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликого ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, поведінку останнього після вчинення злочину, обставин, що пом`якшують покарання щире каяття ( в тому числі те, на яке посилається захисник в апеляційній скарзі); відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Посилаючись у вироку на зазначені вище обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу у розмірі 1 700 грн.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Доводи захисника щодо пом`якшення покарання обвинуваченому є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.
Окрім того, апеляційний суд вважає, що представником потерпілої не доведено, що призначене судом покарання не сприятиме перевихованню обвинуваченого та його виправленню. Крім того, апелянтом не наведено вагомих доводів щодо призначення більш суворого покарання.
Щодо доводів захисника та представника потерпілої про неправильне вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, то вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
За змістом ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діями і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.23 ЦК моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як вбачається із матеріалів справи, потерпілою заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в сумі 1645, 12 грн. та моральної шкоди, завданої злочином, на суму 20 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 20.06.2019 року складає 526 685 грн. 12 коп. (а.п. 26-29).
Вироком суду цивільний позов потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди, задоволено повністю, постановлено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 1640,12 грн., в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково, стягнуто на користь потерпілої - 15 000 грн.
Як убачається з мотивувальної частини вироку суд першої інстанції, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій було визначено з урахуванням конкретних обставин провадження, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, він відповідає ступеню завданих їй фізичних та моральних страждань, і вважати його необґрунтованим, на думку колегії суддів, підстав немає.
При цьому судом було дотримано вимог статтей 23, 1167,1168 ЦК, статей 127-129 КПК.
Доводи захисника щодо великого розміру стягнутої з обвинуваченого моральної шкоди, не є слушними.
Окрім того, захисником як в апеляційній скарзі так і в судовому засіданні апеляційного суду, не доведено в чому полягає не обґрунтованість стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди.
В апеляційній скарзі представник потерпілої зазначає, що протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 вплинули на психіку потерпілої ОСОБА_7 , призвели до приниження її гідності, завдали значної шкоди її особистій репутації.
Однак, апелянтом не надано жодного належного і допустимого доказу на обґрунтування того, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого. відбулися кардинальні чи суттєві зміни в перебігу життєвих подій потерпілої, що їй було спричинено тривалий психологічний дискомфорт чи штучне обмеження у плануванні можливостей, погіршилось її становище у соціумі, та, загалом завдало моральної шкоди у заявленому розмірі.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції наведеним доводам потерпілої надав належну оцінку, з`ясував та дослідив наявність такої шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями обвинуваченого, вини останнього в її заподіянні, з чого виходила потерпіла, оцінюючи моральні страждання у вказаних нею грошових сумах.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлений щодо ОСОБА_6 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його скасування - відсутні.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8

залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.11.2019 року відносно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: