Справа № 453/29/20
№ провадження 1-кп/453/36/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченої ОСОБА_4 ;
та потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Плав`я, Сколівського району, Львівської області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , 26.12.2019 року близько 12 годині, перебуваючи в приміщенні магазину «Зарядка», що по вул. Архангельського, 6 в смт. Славське, Сколівського району, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, переконавшись що її ніхто не бачить, своєю правою рукою із прилавка викрала паперову коробку із новорічними гірляндами «500 LED LUZ DE NAVIDAD», після чого покинула місце події, чим завдала фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 , матеріальних збитків на суму 325 грн.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовилася. На даний час вона щиро кається у скоєному, просить її суворо не карати, зокрема не позбавляти її волі.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені нею кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості.
Пом`якшуючими вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, при обранні їй міри покарання суд вбачає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні їй міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 30.01.2020 року Сколівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинувачену ОСОБА_4 результати її оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому виправлення її без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів у виді штрафу.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні, обвинуваченій не обирався та, враховуючи вимоги ст. ст. 131-132, 177- 178 КПК України і дані про її особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судових витрат по справі немає.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: один СD R диск з відеозаписом вчинення крадіжки та фотографіями - залишити при матеріалах досудового розслідування, одна паперова коробка з новорічними гірляндами «500 LED LUZ DE NAVIDAD», які передані на відповідальне збереження ОСОБА_5 їй залишити.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя