Провадження № 1-кп/734/79/20 Справа № 734/267/20
УХВАЛА
іменем України

18 березня 2020 року смт. Козелецсмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

провівши відкрите судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку під час трансляції з Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000720 від 19.11.2019 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та перебуваючого у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду з прокуратури Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000720 від 19.11.2019 року, відносно ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2019 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи у хворобливому стані, а саме маючи хронічний маячний розлад (F22.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, знаходячись в кабінеті № 6 Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що знаходиться за адресою вул. Ф. Сидорука, б. 9 смт. Козелець, Козелецького району Чернігівської області, на ґрунті неприязних відносин, з метою умисного вбивства ОСОБА_5 , умисно наніс останній сім ударів ножем у різні ділянки тулубу, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді одної колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа, яка проникає в плевральну порожнину, одної колото-різаної рани правої бокової поверхні грудної клітки справа, три колото-різані рани передньої черевної стінки /живота/, дві колото різані рани правого плеча. Тілесне ушкодження у вигляді однієї проникаючої колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відноситься до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді інших шести колото-різаних ран, як кожне окремо так і в сукупності, в своєму клінічному перебігу відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я за ознакою тривалості розладу здоров`я. В комплексі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень. Далі, ОСОБА_6 вважаючи, що виконав усі дії, які є необхідними для доведення суспільно-небезпечного діяння до кінця, а саме на умисне вбивство ОСОБА_5 , залишив приміщення кабінету, але діяння не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілу було доставлено до Козелецької районної центральної лікарні, де останній своєчасно надано медичну допомогу.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 679/12 від 14.01.2020 у гр. ОСОБА_6 на час кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється мав місце хронічний маячний розлад (F22.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведення судово-психіатричного експертного дослідження виявлений хронічний маячний розлад, який позбавляє його здатності вірно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні показання, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом стосовно ОСОБА_6 та просила його задовольнити.

Особа, відносно якої ставиться питання щодо застосування заходів медичного характеру ОСОБА_6 нічого з цього приводу не вказав.

Захисник в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з загальним наглядом. Також, просив перекваліфікувати обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечувала проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 та суду показала, що 19.11.2019 року приблизно о 13.00 годині перебувала на своєму робочому місці в кабінеті № 6 Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що знаходиться за адресою вул. Ф. Сидорука, б. 9 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області. До кабінету зайшов ОСОБА_6 з яким вона була знайома вже 5 років. Вона сиділа на стулі за своїм робочим місцем. Потім до неї підбіг ОСОБА_6 та почав наносити удари гострим предметом, а коли вона почала підніматися, то побачила в його руках ніж, яким він наніс ще декілька ударів у руку та живіт. Начальник ОСОБА_7 , яка була присутньою в кабінеті викликала швидку допомогу та в подальшому ОСОБА_5 було надано медичну допомогу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 19.11.2019 року приблизно о 13.00 годині перебувала на своєму робочому місці в кабінеті № 6 Козелецького районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що знаходиться за адресою вул. Ф. Сидорука, б. 9 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області. Через деякий час до кабінету забіг ОСОБА_6 та накинувся на ОСОБА_5 . Початок нанесення ударів вона не бачила, так як їй закривав видимість відвідувач. Потім вона побачила, що ОСОБА_6 б`є ОСОБА_5 у руці якого був ніж, яким він наніс ще три удари в живіт та праву руку. Далі ОСОБА_6 злякався та вибіг з кабінету. ОСОБА_7 викликала швидку допомогу та потерпілу було доставлено в лікарню.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обґрунтованість клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом стосовно ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-внесенням відомостей до ЄРДР від 19.11.2019;

-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 19.11.2019;

-протоколом огляду місця події від 20.11.2019;

-протоколом огляду предметів від 19.11.2019;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 від 19.11.2019;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 від 19.11.2019;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 19.11.2019;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 19.11.2019;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 19.11.2019;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 02.12.2019;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 04.12.2019;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_3 від 19.11.2019;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , мешканця АДРЕСА_4 від 19.11.2019;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , мешканця АДРЕСА_3 від 19.11.2019;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , мешканки АДРЕСА_5 від 19.11.2019;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , мешканки АДРЕСА_1 від 19.11.2019;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , мешканки АДРЕСА_6 від 18.12.2019;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_3 від 19.11.2019;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 від 18.12.2019;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 20.11.2019;

-протоколами огляду предметів від 04.12.2019;

-протоколом про результати проведення негласної (слідчої) розшукової дії №19т від 11.01.2020;

-висновком судово медичної експертизи № 626 від 05.12.2019;

-висновком судово медичної експертизи № 627 від 05.12.2019;

-висновком судово медичної імунологічної експертизи № 628 від 13.12.2019;

-висновком судово медичної експертизи № 112 від 21.12.2019.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 суд вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, яке не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Що стосується тверджень захисника відносно перекваліфікації обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 112 від 21.12.2019 року, у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження, а саме: одна колото різана рана задньої поверхні грудної клітки справа, яка проникає в плевральну порожнину; одна колото різана рана правої бокової поверхні грудної клітки справа; три колото різаних ран передньої черевної стінки (живота); дві колото різаних ран правого плеча та які в комплексі за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Застосування знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень такого як ніж та завдання декількох ударів, свідчать про наявність прямого умислу на вбивство та бажання заподіяти потерпілій ОСОБА_5 смерть, яка не настала, оскільки потерпілу було доставлено до Козелецької районної центральної лікарні, де останній своєчасно надано медичну допомогу.

Отже, завдаючи тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран, обвинувачений ОСОБА_6 діяв з прямим умислом на заподіяння смерті, усвідомлював суспільне небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої та бажав їх настання, а тому його дії правильно розцінені як злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

На теперішній час ОСОБА_6 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради та відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 679/12 від 14.01.2020 у гр. ОСОБА_6 на час кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється мав місце хронічний маячний розлад (F22.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_6 під час проведення судово-психіатричного експертного дослідження виявлений хронічний маячний розлад, який позбавляє його здатності вірно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні показання, йому показане застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з наданням психіатричної допомоги та лікування в умовах сурового нагляду.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, пов`язаного з посяганням на життя, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_6 для себе або інших осіб, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із суворим наглядом.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст.100, 512-513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець, Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 03.09.2001 року, раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної Установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, 49006).

До набрання ухвалою суду законної сили ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен перебувати під наглядом у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради (вул. І.Мазепи, буд. 3, м. Чернігів, 14000).

Доставку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної Установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» невідкладно здійснити працівниками ГУ НП в Чернігівській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури у даному кримінальному провадженні.

Речові докази, а саме жилетку тигрового окрасу з ворсом, яка зберігається в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_5 після набрання ухвалою законної сили.

Куртку комбінованого сіро білого кольору з плямами речовини бурого кольору, яка зберігається в кімнаті речових доказів Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області - повернути ОСОБА_6 після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1