Справа № 308/7850/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000188 від 08.07.2019, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 171 КК України, погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки Закарпатської області, Свалявського району, с. Поляна, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,

у вигляді особистого зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні №0000188 від 08.07.2019, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 171 КК України, погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням 08 липня 2019 року о 09 годині 20 хвилин, головний редактор видання «Сила Народного контролю» ОСОБА_7 , діючи на підставі свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації №636/228Р від 17.10.2014, користуючись правом, передбаченим ст. 34 Конституції України та ст. 25 Закону України «Про інформацію», разом зі своїм фотокореспондентом ОСОБА_8 , прибула до приміщення Полянської сільської ради, яка розташована за адресою: с. Поляна вул. Духновича, 63, Свалявського району, Закарпатської області, маючи намір виконати свої редакційно-посадові обов`язки, щодо збирання інформації про вручення адміністративного протоколу голові Полянської ОТГ.
В клопотанні вказано, що у відповідності до редакційного завдання видання «Сила Народного Контролю» головний редактор ОСОБА_7 зайшла в приймальну кімнату голови Полянської сільської ради, де в той час знаходилися громадяни та працівники вказаної сільської ради, та повідомила, що вона являється журналістом і за допомогою мобільного телефону та відеокамери розпочала проводити фото- та відеозйомку в приміщені Полянської сільської ради з метою відзняти матеріал для газети. В цей час, до неї підійшла ОСОБА_5 , яка також знаходилася в приміщенні приймальні сільського голови та умисно, з метою перешкоджання законній діяльності журналіста, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є журналістами, почала виражатися на її адресу нецензурною лайкою, і не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 про відеозйомку сюжету, почала виштовхувати останню з приймальні голови Полянської сільської ради, та в подальшому виштовхала її також з приміщення сільської ради, при цьому ображаючи нецензурною лайкою. В результаті вчинення ОСОБА_5 умисних дій по перешкоджанню законній діяльності журналіста, головний редактор ОСОБА_7 та фотокореспондент ОСОБА_8 видання «Сила Народного Контролю» були вимушені покинути приміщення Полянської сільської ради та позбавлені можливості відзняти відео сюжет про вручення адміністративного протоколу голові Полянської сільської ради.

Слідчий зазначає, що 13 грудня 2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 171 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведеним оглядом предметів, а саме ком пакт-дисків з відеозаписами події, що мала місце 08.07.2019 року, протоколом одночасного допиту з підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Положення п.9 ч.2 ст. 131 КПК України, передбачає, що запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

Поряд з цим, існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи експерта.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

В клопотанні вказано, що з огляду на те, що ОСОБА_5 вчинила злочин невеликої тяжкості, за який передбачена відповідальність у вигляді обмеження волі строком до трьох років, у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що остання з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи експерта.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 171 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді обмеження волі строком до трьох років, враховуючи викладені ризики та особу підозрюваної, у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що особисте зобов`язання буде достатньо ефективними запобіжним заходом для запобігання вказаному ризикам, а тому, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 199 КПК України слідчий просить: клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки Закарпатської області, Свалявського району, с. Поляна, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої, з покладенням на неї обов`язків з`являтися на першу вимогу до суду, слідчого чи прокурора, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначив при цьому, що підстави для обрання запобіжного заходу відносно його підзахисної відсутні, клопотання необґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Як передбачено ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1ст.194 КПК України. Відповідно до вимог п.9 ч.2 ст.131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження. Підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведеним оглядом предметів, а саме компакт-дисків з відеозаписами події, що мала місце 08.07.2019 року, протоколом одночасного допиту з підозрюваною ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_7 ..

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваної до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.171 КК України умисне перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваної, яка має зареєстроване місце проживання, офіційно працює, одружена, згідно характеристики виданої Полянською сільською радою, що додано до матеріалів клопотання, за місцем постійного проживання характеризується позитивно.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Слідчим суддям при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні слід враховувати, що вони обмежують права особи на особисту недоторканість, гарантовані зазначеною статтею Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав.

Згідно положень ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів клопотання слідчим суддею не вбачається наявність підстав вважати, що саме у разі застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде забезпечено виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, слідчим у клопотанні не доведено, що підозрювана ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду . Окрім того не доведено і твердження слідчого проте, що остання може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що під час розгляду клопотання в судовому засіданні ні слідчий, ні прокурор не навели достатніх підстав для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, а саме не надали підтвердження тому, що на разі існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Окрім того,слідчий суддя враховує, що під час розгляду клопотання слідчим було зазначено, що підозрювана з`являється до слідчого за першим його викликом, навіть після повідомлення про підозру, не вчиняла спроб впливати на потерпілих, свідків чи експертів.

При розгляді клопотання, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, що говорить про відсутність будь-яких припущень вважати про те, що ризик повторного вчинення злочину може справдитися. При цьому прокурором не наведені суду приклади поведінки підозрюваної, які могли б свідчити про існування такого ризику.

Також прокурором та слідчим не було доведено у судовому засіданні факт того, що ОСОБА_5 може ухилитися від слідчого або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрювана має постійне місце проживання, з моменту самої події більше 6 місяців не маючи будь-яких процесуальних обмежень не вчинила жодних спроб ухилитися від слідчого, вчасно прибувала на виклик слідчого та дала пояснення по суті підозри, даних щодо спростування встановлених слідчим суддею обставин прокурором не наведено.

Також, ані слідчим, ані прокурором не наведено доказів наявності ризику впливу на потерпілого та свідків. Посилання сторони обвинувачення на такий ризик носять абстрактний характер, та належними і допустимими доказами не підтверджені.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Прокурор та слідчий не надали жодних доказів на підтвердження тих обставин, що є підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Вказані у клопотанні ризики, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, є лише припущенням та об`єктивно не підтверджуються жодними доказами.

ЄСПЛ під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), де Європейський Суд з прав людини зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно до ч.3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення ст. 194 КПК України вважаю, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити та зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000188 від 08.07.2019, ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 171 КК України, погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Зобов"язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, уродженку Закарпатської області, Свалявського району, с. Поляна, мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, раніше не судиму, прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , до органу досудового розслідування та Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1