Справа № 466/7849/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

справа №466/7849/19, 1-кп/466/190/20

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003270 від 24.09.2019 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, інвалідності немає, раніше судимого, востаннє вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2019 за ст.126-1 КК України до 1року 7 днів обмеження волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, останній раз вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2019 за ст.126-1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 7 днів, який раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст.173-2 КУпАП, а саме: постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2019 справа №466/6516/19, постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2019 справа №466/6517/19 та постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.09.2019 справа №466/7178/19 вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи домашнє насильство.

Так, ОСОБА_6 ,будучи в стані алкогольного сп"яніння, в період часу з 25 липня 2019 року по 28серпня2019року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно,систематично, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 ,1956 року народження, принижуючи та залякуючи останню, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю, а також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро кається у вчиненому, просить суворо його не карати.

Крім визнання ОСОБА_6 вини, його винуватість у вчиненні злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами, здобутими під час судового розгляду справи:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , даними в судовому засіданні, про те, що її син ОСОБА_6 неодноразово вчиняє відносно неї фізичне насильство,розпускає руки,залякує її,вона вимушена втікати від нього та переховуватись у знайомих осіб,цивільного позову не подає,оскільки син ніде не працює та живе на її пенсію ;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення старшим ДОП ВППП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 від ОСОБА_4 від 24.09.2019, в якій вона просить прийняти міри до її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом останніх двох місяців вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (а.с.47);

-довідкою з місця проживання від версеня 2019 (а.с.33) з якої вбачається,що обвинувачений та потерпіла проживають в будинку АДРЕСА_1 ;

-вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05.08.2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та обрано покарання, відповідно до вимог ч.1 ст.71,72 КК України,строком 01 рік 07 днів обмеження волі(а.с.39-40);

-постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12 серпня2019 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, 25 липня 2019 року(а.с.41);

-постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 06 вересня2019 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, 28 серпня 2019 року (а.с.42);

-постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 12.08.2019 про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, 20 липня 2019 року (а.с.43).

Оцінюючи показання потерпілої, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, не заперечуються обвинуваченим, доповнюються письмовими доказами у справі,які дослідженні та долучені до матеріалів справи.

Оцінюючи показання обвинуваченого суд вважає їх правдивими та приймає до уваги.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.126-1 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід вірно кваліфікувати за ст.126-1 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до статті 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 міру покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого, обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, ОСОБА_6 , частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2019 та призначити остаточне покарання останньому у виді обмеження волі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 05.08.2019 та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6(шести) місяців обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1