КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

12 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року,
за участю
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
його представника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 27 березня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 повернув ОСОБА_5 його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя, обґрунтовує тим, що оскільки положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України встановлено, що слідчий зобов`язаний невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове слідство, десятиденний строк, наданий законом заявнику для оскарження бездіяльності слідчого, обчислюється з 03 лютого 2020 року та спливає 12 лютого 2020 року відповідно, проте, до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_5 звернувся лише 26 березня 2020 року, про що свідчить оригінал скарги з відміткою про вручення, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження, при цьому скаржник не порушує питання про поновлення цього строку.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2020 та прийняти нову, якою зобов`язати Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове слідство за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, що кваліфікується ст. 286 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що не може погодитись з оскаржуваною ухвалою, оскільки при її винесенні слідчим суддею неповно з`ясовано фактичні обставини справи, та порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва не було взято до уваги того, що він не міг знати про те, чи внесені відомості до Реєстру досудових розслідувань чи ні.

Крім того, як вказує апелянт, він неодноразово намагався з`ясувати цей факт, але у відповідь отримував різні відписки, і лише після того, як зрозумів, що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності не притягнуто жодного учасника-винуватця ДТП, він змушений був звернутися зі скаргою до слідчого судді, так само і звернувся щодо проведення судово-медичної експертизи.

Також апелянт просить звернути увагу на те, що у зв`язку з погіршенням стану здоров`я після ДТП, він знаходиться на амбулаторному лікуванні та на обліку у невропатолога.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення ОСОБА_5 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог передбачених ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, в тому числі на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, у даному випадку уповноважена особа Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язана внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, як це прямо передбачено ч. 4 ст. 214 КПК України, не допускається.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_5 та документів, доданих до апеляційної скарги, останній подав (направив поштою) до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення 22 лютого 2020 року, яку було отримано 25 лютого 2020 року.

Приймаючи до уваги наведені вище вимоги закону, а також обставини, які були наведені у скарзі ОСОБА_5 до слідчого судді та апеляційній скарзі, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, розпочалась після спливу 24 годин, з моменту отримання Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, тобто не пізніше 27 лютого 2020 року, а не з часу, коли заявнику стало відомо про бездіяльність, яка ним оскаржується.

Таким чином, у даному конкретному випадку строк, встановлений законом для оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, з урахуванням положень, передбачених ч. 7 ст. 115 КПК України, закінчився 09 березня 2020 року, оскільки закон, ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, прямо пов`язує початок перебігу цього строку з моментом вчинення бездіяльності, а не з тим моментом коли особі, зокрема ОСОБА_5 , стало відомо про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР.

При цьому слід врахувати і ту обставину, що закон, зокрема ч. 1 ст. 214 КПК України, зобов`язує слідчого, прокурора не тільки внести відповідні відомості до ЄРДР, а й через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Водночас зазначеною нормою взагалі не передбачено обов`язку слідчого чи прокурора повідомляти заявника про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а тому право на оскарження такої бездіяльності не може пов`язуватися з тим, коли особі фактично стало відомо про вчинення цієї бездіяльності.

Однак, незважаючи на вищенаведене, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, лише 20 березня 2020 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, що, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 цієї статті, є підставою для повернення скарги, оскільки особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

Посилання апелянта на те, що він неодноразово намагався з`ясувати той факт чи внесені відомості до ЄРДР чи ні, але у відповідь отримував лише різні відписки, а також на те, що лише після того, як зрозумів, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності не притягнуто жодного учасника винуватця ДТП, він був змушений звернутися зі скаргою до слідчого судді, не можуть бути визнані достатніми підставами для висновку про те, що ОСОБА_5 не було пропущено строк подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, а тому він не повинен був порушувати питання про поновлення цього строку.

За таких обставин, рішення слідчого судді про повернення скарги заявнику, не може бути визнане незаконним та необґрунтованим, навіть з урахуванням помилкового обрахування строку з якого слід рахувати бездіяльність слідчого, оскільки воно не суперечить вимогам кримінального процесуального закону та обставинам, які були встановлені на підставі поданої скарги та додатків до неї.

У зв`язку з цим, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 такими, що не ґрунтуються на законі та фактичних даних, які наведені у скарзі та додатках до неї, з якою він звертався до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а тому вони не можуть служити підставами для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення поданої ним скарги.

З огляду на вищенаведене, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне постановити рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року про повернення скарги ОСОБА_5 без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 376, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року, якою ОСОБА_5 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/2462/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_7

Доповідач - суддя ОСОБА_1