Справа №463/283/20
Провадження №1-кп/463/280/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002419 від 17.10.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рокитно Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судженого, останній раз вироком Яворівського районного суду Львівської області від 26.06.2014 року за ч.3 ст.185 КК України, з врахуванням положень ч.4 ст.70 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 16.10.2019 року близько 15 год. 00 хв., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи повторно з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, знаходячись на дитячому майданчику за адресою: м.Львів, вул.Тракт Глинянський,147А, під вигаданим приводом показати трюк, відкрито заволодів велосипедом марки «Tiger Avanti», синього в поєднанні з білим та зеленим кольорами, вартістю 5000,0 гривень, який належить малолітньому ОСОБА_5 . Після чого, потерпілий наздоганяючи ОСОБА_4 просив повернути йому велосипед, однак останній не реагував та втік з місця вчинення злочину. В подальшому, ОСОБА_4 велосипед продав, а грошові кошти витратив на власні потреби. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5000,0 гривень.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальному акті. Підтвердив, що в жовтні 2019 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , під виглядом показати трюк, він відкрито викрав у потерпілого велосипед, який в подальшому продав на ринку «Торпедо». Отримані грошові кошти за велосипед він витратив на власні потреби. З якою метою вчинив кримінальне правопорушення пояснити не може, разом з тим, завдану шкоду потерпілому бажає відшкодувати. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 15.04.2020 року в судове засідання не з`явилася, у зв`язку із запровадженням на території України карантину, при цьому, на адресу суду скерувала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

У зв`язку із наведеним та з врахуванням думки учасників процесу, розгляд справи проведено без участі законного представника малолітнього потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше суджений за вчинення майнових злочинів, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психічного захворювання не перебуває. Крім цього, судом враховано, що шкода потерпілому не відшкодована. Як вбачається із змісту досудової доповіді, на думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_4 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення та думки законного представника малолітнього потерпілого, яка викладена в її письмовій заяві щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе у виді реального покарання, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.
Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1