Справа №523/8872/18
Провадження №1-кп/523/468/19
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 грудня 2019 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000104 від 11.01.2019 року, за №0002283 від 22.06.2019 року, за №0000120 від 13.01.2019 року, №0002733 від 10.06.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, зі слів має малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КПК України не маючого судимості,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Балта Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд судді Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 02.12.2019 року, після заявленого суддею ОСОБА_9 самовідводу, надійшли об`єднані матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та останньою за часом ухвалою попереднього складу суду від 23.10.2019 року вказаним підсудним продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 21.12.2019 року.

Прокурорами ОСОБА_3 й ОСОБА_4 в судовому засіданні подано і підтримано письмові клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відповідно, мотивуючи їх тим, що судовий розгляд триває, строк тримання підсудних під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого злочину, знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення), не відпали.
У свою чергу, захисником ОСОБА_6 до суду подано клопотання про зміну підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його відсутністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, міцними соціальними зв`язками підсудного (має місце реєстрації, проживає зі своєю матір`ю та малолітніми братами й сестрами).

Заслухавши в судовому засіданні прокурорів ОСОБА_3 й ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6 на підтримку внесених клопотань, вислухавши позицію захисника ОСОБА_5 та підсудного ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали провадження та додатково надані до суду відповідні документи, суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно ст.177 наведеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

За ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, та до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За обвинувальними актами, підсудному ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні середньої тяжкості й тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб; заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); незаконного заволодіння транспортним засобом, за сукупністю яких визначена можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, з конфіскацією майна.

Разом із тим, як слідує з обвинувального акту, підсудному ОСОБА_8 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке визначена можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, з конфіскацією майна.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_7 , зі слів, - має малолітню дитину 2016 року народження, перебуває в цивільному шлюбі та працював на будівництві за наймом, в силу ст.89 КК України не має судимості, має місце реєстрації та проживання в Миколаївській області й м.Одесі, відповідно, але останній обвинувачується у вчиненні ряду тяжких й середньої тяжкості злочинів, один з яких поєднаний із застосуванням насильства, офіційно неодружений і непрацевлаштований, не має місця реєстрації в м.Одесі чи в Одеській області, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності, під час судового провадження ухвалою від 17.05.2019 року був оголошений у розшук.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_5 щодо відмови у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу відносно підсудного ОСОБА_7 , суд вважає їх недостатніми та безпідставними, з огляду на обставини та тяжкість інкримінованих підсудних діянь, на наведені вище факти відсутності в останнього місця реєстрації чи постійного проживання на території Одеського регіону, а також виходячи з характеризуючих вказану особу даних.

Між тим, як встановлено під час судового провадження та слідує з обвинувального акту, незважаючи те, що підсудний ОСОБА_8 , зі слів, - працював на будівництві за наймом, раніше не судимий, має місце реєстрації й проживання в Одеській та Миколаївській областях, відповідно, але останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, поєднаного із застосуванням насильства, офіційно неодружений і непрацевлаштований, місцем реєстрації й постійного проживання в м.Одесі не забезпечений.
Оцінюючи ж доводи клопотання захисника ОСОБА_6 щодо зміни її підзахисному підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованими вказаному підсудному обставинами і тяжкістю висунутого йому обвинувачення, та стороною захисту не наведено переконливих підстав застосування такого м`якого запобіжного заходу до підсудного, що обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.

Викладені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудних ОСОБА_7 й ОСОБА_8 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків останніх в місці їх проживання, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, підтверджують актуальність встановлених в судовому засіданні й передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудних від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення інших злочинів та знищення, сховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудними процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Отже, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами підсудних ОСОБА_7 й ОСОБА_8 на особисту свободу, зважаючи на об`єктивну неможливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу попередньо встановленого строку тримання підсудних під вартою, а також беручи до уваги досить тривалий термін перебування підсудних під вартою, суд доходить висновку про задоволення клопотань прокурорів, з визнанням доводів сторони захисту такими, що не спростовують ризиків, викладених в означених клопотаннях прокурорів.

Частиною 3 ст.183 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, належить до права суду, а не його обов`язків.
Аналогічні позиції викладені у п.2 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

На підставі викладеного, враховуючи положення ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, зважаючи на тяжкість, характер, обставини і кількість інкримінованих підсудним ОСОБА_7 й ОСОБА_8 діянь, їх майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному ч.5 ст.182 означеного Кодексу та в межах Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».
Керуючись ст.ст.26, 177-178, 182-183, 193-194, 196, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 й ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, відповідно, задовольнити, а клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну підсудному ОСОБА_8 запобіжного заходу на домашній арешт, - залишити без задоволення.

Продовжити на час подальшого судового розгляду застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, строком на 2 місяці, тобто до 13 лютого 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підсудним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, а підсудним ОСОБА_8 , - у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень.
Роз`яснити підсудним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на кожного з підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 наступні обов`язки: повідомити прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися з міста Одеси без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному провадженні.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити підсудним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що якщо кожний з них, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 13.02.2020 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові «ОУВП №21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Суддя: ОСОБА_1