Справа № 214/994/20
1-кп/214/679/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого

та цивільного позивача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання, в м. Кривому Розі, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000052 від 21.01.2020 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, надійшов до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 12 лютого 2020 року.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 затверджено прокурором з зазначенням, що ОСОБА_6 було вчинене шахрайство «шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки». Однак в Обвинувальному акті не зазначено, яку саме електронно-обчислювальну техніку використовував обвинувачений ОСОБА_6 та як саме він її використовував. Натомість в затвердженому прокурором Обвинувальному акті зазначено, що в касовому програмному забезпечені мережі супермаркетів «VARUS» виникла помилка, яка призвела до сторнування операцій обліку грошових коштів. Однак, в Обвинувальному акті не зазначено,що саме означає термін «сторнування», відповідно що саме, орган досудового слідства вважає «сторнуванням». Крім того в зазначеному обвинувальному акті не зазначено, чим підтверджується наявність помилки в касовому програмному забезпеченні мережі супермаркету «VARUS», що стало причиною її виникнення, чи причетний до її виникнення обвинувачений ОСОБА_6 та на підставі яких даних слідчий прийшов до висновку, що помилка дійсно мала місце. Таким чином, в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання захисника, вважав за можливе призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника та просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам діючого КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Частиною першою статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що також має бути відображено в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
За обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується за ч.3 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.
При викладені обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті не вбачається яку саме електронно - обчислювальну техніку ОСОБА_6 використовував та яким чином. Крім того, з тексту обвинувачення є незрозумілим, яка сама помилка виникла у мережі супермаркету «VARUS», яка призвела до сторнування операцій обліку грошових коштів. При цьому прокурором не визначено термін сторнування, оскільки останній має яких декілька.
Таким чином зі сформованого прокурором обвинувального акту відносно ОСОБА_6 вбачається, що в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не конкретизовані та не в повній мірі викладені обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Відповідно до абз. п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року № 8, Суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом. Зокрема, в описовій її частині зазначаються: злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа; час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому; стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.
Як зазначив в своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини, а саме в рішенні по справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року - Європейський суд з прав людини (далі - Суд) зазначає, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії", N 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" [ВП], N 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", N 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І. Н. та інші проти Австрії", N 42780/98, п. 34).
Крім того, за положеннями п. «а» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Тобто, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинне бути в однозначно зрозумілій формі.
За таких обставин, не конкретизовані та не в повній мірі викладені обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та викладеними в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , в подальшому при розгляді справи по суті позбавляє суд виконати вимоги ст. 348 КПК України, а саме роз`яснити суть обвинувачення та встановити чи зрозуміле останнє обвинуваченому ОСОБА_6 , тим самим позбавляє права останнього на справедливий суд передбаченого Європейською конвенцією з прав людини.
Крім того, вивченням змісту обвинувального встановлено, що він містить відомості, які не передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, яка передбачає перелік відомостей, які мають містити обвинувальний акт.

Так, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 в обвинувальному акті містяться посилання на висновок судової експертизи із зазначенням її реквізитів та дати складення, яка відповідно до ст. 84 КПК України є доказом у кримінальному провадженні, при цьому посилання на наявність будь-яких доказів у змісті обвинувачення, за загальними правилами КПК України є неприпустимим.

Таким чином, на думку суду посилання в обвинувальному акті на докази, які можуть надаватись та досліджуватись виключно під час судового розгляду не відповідає та суттєво суперечить вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 встановлено, що 22.01.2020 року було здійснено відкриття сторонам матеріалів досудового розслідування та проведено ознайомлення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника з матеріалами досудового розслідування.
Однак в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що 22.01.2020 року захисником ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 слідчому було надано два клопотання, серед яких клопотання про призначення програмно-технічної експертизи, експертизу касового програмного забезпечення мережі супермаркету «VARUS» та клопотання про проведення слідчого експерименту.

Відповідно до відмітки, слідчий ОСОБА_7 отримала вищевказані клопотання 22.01.2020 року.

Стаття 220 КПК України передбачає триденний строк розгляду клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом. Крім того ч. 2 статті 220 КПК України, встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що слідчий в порушення вимог ст. 220 КПК України не повідомила про результати розгляду заявлених клопотань захисником ОСОБА_5 . Крім того, з наданої інформації в підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 , встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутні клопотання захисника ОСОБА_5 від 22.01.2020 року та відповідно відсутні результати їх розгляду.
Відповідно до п.п. b), с) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
Таким чином, слідчий отримавши 22.01.2020 року клопотання захисника ОСОБА_5 поданого в інтересах ОСОБА_6 порушила вимоги ст.. 220 КПК України, тим самим позбавила обвинуваченого ОСОБА_6 право на захист своїх прав та використовувати юридичну допомогу захисника.

За вищезазначених обставин, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України прокурору прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000052 від 21.01.2020 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернути прокурору прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний тест ухвали складений 28 лютого 2020 року.

Суддя ОСОБА_1