Провадження № 1-кс/205/48/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст.153, ч. 1 ст.187 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

Дніпропетровської області, с. Васильківка, громадянин України, українець,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981, від 05 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
11 січня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 02.05.2016 близько 23.55 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим умислом на незаконне викрадення людини, з особистої зацікавленості схопив своєю рукою ОСОБА_7 за волосся на голові, та застосовуючи фізичну силу посадив її проти її волі до салону автомобіля марки «Нива», білого кольору (державний номер в ході досудового розслідування не встановлено), який був припаркований біля домоволодіння № 8 за адресою м. Дніпро, вул. Академіка Задонцева, закривши вищевказаний автомобіль на центральний замок, щоб остання не змогла вийти. В цей час до автомобіля підбігли ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які стали намагатися відчинити двері автомобіля та звільнити ОСОБА_7 , прохаючи ОСОБА_6 її відпустити, однак ОСОБА_6 повідомив їм, що відвезе ОСОБА_7 додому, сів за кермо вищевказаного автомобіля і проти волі ОСОБА_7 , яка намагалася відчинити двері зсередини і прохала зупинити автомобіль, повіз її в лісопосадку, що розташована в районі вул. Вільямса м. Дніпро. (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено).

Продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_6 03.05.2016 року близько 01.00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) на автомобілі «Нива» білого кольору (державний номер в ході досудового розслідування не встановлено) прибув до лісопосадки, що розташована в районі вул. Вільямса в м. Дніпро, (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), разом з ОСОБА_7 , де керуючись раптово виниклим корисливим умислом на напад з метою заволодіння чужим майном, а саме: срібними сережками та срібним ланцюгом, що належать ОСОБА_7 . Реалізуючи свій прямий, корисливий, злочинний умисел, ОСОБА_6 став наносити ОСОБА_7 удари руками по голові. Згідно висновку експерта № 4114е від 03.11.2016 у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Після чого ОСОБА_6 продовжуючи реалізувати свій прямий, корисливий, злочинний умисел, зірвав руками з шиї і з вух ОСОБА_7 ланцюг, 925 проби, вагою 32,19 гр., вартість якого згідно висновку експерта № 4639-19 від 16.10.2019 становить 2,897грн. та сережки, 925 проби, вагою 0,38г., вартість якого згідно висновку експерта № 4639-19 від 16.10.2019 становить 34 грн.

В подальшому продовжуючи свою злочину діяльність ОСОБА_6 03.05.2016 року близько 01.00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) в автомобілі «Нива» білого кольору (державний знак в ході досудового розслідування не встановлено), що був припаркований в лісопосадці, що розташована в районі вул. Вільямса м. Дніпро, (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), разом з ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_7 , всупереч її волі із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у нанесені неодноразових ударів руками по тулубу ОСОБА_7 , спричинив останній легкі тілесні ушкодження. Після чого ОСОБА_6 примусив ОСОБА_7 проти її волі задовольнити його статеві пристрасті неприродним способом, а саме до орального сексу.

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у незаконному викрадення людини, було кваліфіковано за ч. 1 ст.146 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), було кваліфіковано за ч. 1 ст. 187 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, було кваліфіковано за ч. 1 ст. 153 КК України.

10.01.2020 року СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , 20.02.1967, повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст.153, ч. 1 ст.187 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно названого підозрюваного.

Захисник та підозрюваний проти задоволення вказаного клопотання заперечували в повному обсязі, посилаючись на відсутність обґрунтування прокурором ризиків та необґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 .

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування вказаного клопотання були подані такі докази, як: протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 27.10.2016 р.; висновок експерта №4114е від 03.11.2016 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.06.2016 р.; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 08.08.2019 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2019 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.08.2019 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.08.2019 р.; висновок експерта № 4639-19 від 16.10.2019 р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 12.10.2019 р., під час якого вона під номером один впізнала ОСОБА_6 ; протоколу огляду місця події від 12.10.2019 р.; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 12.10.2019 р.; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 12.10.2019 р.; протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 12.10.2019 р.

У свою чергу, сторона захисту в обґрунтування своїх доводів, клопотала про заслуховування слідчим суддею свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Оскільки покази таких осіб мали значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею означене клопотання буле задоволено. Вказані свідки - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надали слідчому судді аналогічні за своїм змістом покази, згідно яких ввечері 02.05.2016 р. потерпіла за власною згодою сіла у транспортний засіб марки «Нива», білого кольору. Після чого, вже під час руху такого транспортного засобу, між потерпілою та підозрюваним виникла сварка, внаслідок чого ОСОБА_6 застосовуючи силу змусив потерпілу залишити салон автомобіля, після чого останній продовжив свій рух далі вже без потерпілої. Ніяких дій насильницького характеру з метою задоволення статевої пристрасті не вчиняв, прикраси у потерпілої не зривав.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbelland Hartleyv. theUnited Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названих кримінальних правопорушень. Адже зі змісту абсолютно всіх доказів наданих слідчому судді вбачається наявність обставини щодо знаходження 02.05.2016 р. потерпілої особи разом з підозрюваним у салоні автомобіля марки «Нива», білого кольору, при цьому наявність та отримання у вказаний час тілесних ушкоджень у потерпілої особи підтверджена висновками експертів, та сторонами не спростовувалась.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, слідчий суддя вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування обмежувального заходу.

Щодо клопотання прокурора про необхідність слідчому судді дати доручення органам поліції про внесення до ЄРДР відомостей щодо кримінального правопорушення, яке полягає у наданні свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 завідомо неправдивих показань, то слідчий суддя зазначає про наступне. Так само, на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не має компетенції вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку із чим в слідчого судді відсутня об`єктивна можливість встановити хто саме, із усього масиву свідків, допитаних під час даного кримінального провадження надав завідомо неправдиві покази. Прокурор законодавчо наділений функцією самостійно ініціювати вказане питання, після встановлення у передбаченому законом порядку обставин надання завідомо неправдивих показань свідків в межах даного кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного незаконно впливати на потерпілу та свідків.
Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, його репутацію, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, де протягом значного часу мешкає разом із родиною за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім цього, слідчий суддя враховує ту обставину, що вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються підозрюваному, відбулося у 2016 році, і з цього часу органом досудового розслідування розслідувалось кримінальне провадження саме стосовно підозрюваного. Клопотання про застосування запобіжного заходу було спрямовано до слідчого судді лише у 2019 році, при цьому весь цей час підозрюваний постійно мешкав по місцю свого проживання, не змінюючи його.
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, що гарантує виконання покладених на нього процесуальні обов`язків.
Слідчий суддя вказує, що згідно пункту 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Таким чином не можна ототожнювати мету запобіжного заходу, який застосовується до особи, із покаранням за вчинення злочину, якщо вина підозрюваного у скоєнні останнього буде доведена у передбаченому законом порядку.

В даному випадку, слідчий суддя вважає, що саме заборона залишати житло у певний період доби, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виключить можливість у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, не підлягають застосуванню запобіжні заходи, такі як: порука, особисте зобов`язання, застава, виходячи з оцінки матеріального стану, тяжкості інкримінованого правопорушення, відсутності поручителів.
Згідно ч. 1-2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині,за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором, та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Також слідчий суддя вважає за необхідне одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, покласти на підозрюваного передбачені у ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки, зокрема: 1)прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло з 20.00 год до 07.00 год, наступної доби; 3) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою, у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; 4) не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
1. В задоволенні клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст.153, ч. 1 ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

2. Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 15 год. 40 хв. 13 березня 2020 року, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби.
3. У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) прибувати до кабінету слідчого за вимогою слідчого, прокурора; 2) заборони підозрюваному залишати житло з 20.00 год до 07.00 год, наступної доби; 3) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою, у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; 4) не відлучатися за межі м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду.
4. Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1