Справа № 487/1793/20
Провадження № 1-кс/487/2622/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 на постанову від 25.03.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 0000706 від 21.11.2019,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 25.03.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 0000706 від 21.11.2019, в якій він просив скасувати зазначену постанову посилаючись на те що вона винесена передчасно, без проведення необхідних заходів для встановлення істини по справі. Слідчим не проведені усі необхідні слідчі та процесуальні дії з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.
В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представник ТУ ДБР розташованого в місті Миколаєві в судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000706 від 21.11.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, внесеного до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 17.10.2019 року , якою зобов`язано уповноважених посадових осіб прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 15.09.2019 щодо можливих неправомірних дій співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_4 , які полягали у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

25.03.2020 слідчим Другим слідчим відділом Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що проведеним досудовим розслідуванням провадження № 0000706 від 21.11.2019 не встановлено фактичних даних, які б підтверджували вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а також наявності умислу, спрямованого на вчинення цього злочину, а джерела отримання таких фактичних даних повністю вичерпано.

Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Так, слідчим не допитаний ОСОБА_3 в даному кримінальному проваджені.

Крім того, слідчим не надано доказів того, що вживалися заходи щодо виклику заявника ОСОБА_3 на допит, зокрема що на його адресу направлялися повістки про його виклик до органу досудового розслідування.

Встановлені слідчим суддею вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25.03.2020 року є передчасною, оскільки останнім не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 92-94,303-307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 25.03.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 0000706 від 21.11.2019 - задовольнити.

Постанову від 25.03.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000706 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1