УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.10.2019 Справа №607/24129/19

провадження №1кс/607/13745/2019

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002816 від 26 вересня 2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002816 від 26 вересня 2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вважає таку незаконною та такою, що не відповідає вимогам КПК України, враховуючи наступне.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 визнав доведеним той факт, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Мотивуючи своє рішення слідчий зазначив, що допитані по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 категорично заперечили факт спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , посилаючись на обвинувальний акт складений відносно нього за ч.2 ст. 125, ст. 129, ст. 162 КК України, який на даний час розглядається Тернопільським міськрайонним судом.

Такі висновки та посилання слідчого вказані у постанові про закриття кримінального провадження не відповідають фактичним обставинам справи а оскаржуване рішення прийняте внаслідок неповного, необ`єктивного досудового розслідування, до якого слідчий підійшов формально.

Так, в матеріалах кримінального провадження міститься висновок судово-медичної експертизи №1240 від 06.05.2019 року, у відповідності до якого, частина виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а інша частина - до легких тілесних ушкоджень. Таким чином після отримання даного висновку як доказу по справі слідчий зобов`язаний був доповнити правову кваліфікацію даного кримінального провадження ч.1 ст. 122 КК України та внести відповідні зміни в реєстр досудового розслідування.

Також в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0002730 від 18 вересня 2018 року, яке на даний час розглядається Тернопільським місьКрайонним судом, міститься протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 18.09.2018 року. Під час проведення допиту ОСОБА_7 заявила про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла боротьба на підлозі і вони бились один між одним. На цю обставину він звертав увагу слідчому, однак останній не вжив жодних процесуальних дій щодо з`ясування істини по справі та встановлення причини розбіжностей у наданих показах.

При допиті ОСОБА_6 повідомив, що не наносив ОСОБА_3 жодних тілесних ушкоджень а фалангу середнього пальця правої руки він сам собі відкусив. Такі твердження є неправдивими та абсурдними, враховуючи стан зубів його ротової порожнини. Технічної спроможності показів ОСОБА_6 в цій частині, органом досудового розслідування не перевірено, зокрема шляхом проведення відповідної судово-медичної експертизи.

Вказані обставини свідчать про те, що при проведенні досудового розслідування слідчим допущено неповноту та упередженість а рішення про закриття кримінального провадження прийнято за результатами неповно проведеного досудового розслідування, неправильною кваліфікацією та із порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_3 просить оскаржувану постанову скасувати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали з мотивів наведених у ній та просять її задовольнити.

Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя, заслухавши доводи потерпілого та його представника, дослідивши матеріали скарги та витребуванні матеріали кримінального провадження №0002816, приходить до наступного висновку.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 липня 2019 року кримінальне провадження №0002816 від 26 вересня 2018 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України закрите у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою та передчасною виходячи із наступного.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, мотивами для закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що під час допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні даний факт категорично заперечили та повідомили що саме ОСОБА_8 був ініціатором конфлікту та саме останній спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, про що свідчить обвинувальний акт який направлений в суд для вирішення питання по даному факту, потерпілим в якому є ОСОБА_6 .

Проте, посилаючись на покази ОСОБА_7 та обвинувальний акт який направлений в суд для вирішення питання по даному факту, потерпілим в якому є ОСОБА_6 (кримінальне провадження № 0002730), слідчий не перевірив (шляхом збирання доказів) відомості щодо обставин конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , який мав місце 18 вересня 2018 року.

Зокрема, згідно показів свідка ОСОБА_7 , яка була допитана під час досудового розслідування кримінального провадження №0002816, остання повідомила, що ОСОБА_3 прийшов вже побитий. Однак, цей же свідок, під час допиту в межах досудового розслідування кримінального провадження №0002730 (копія протоколу долучена представником потерпілого в судовому засіданні), вказала, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 була бійка, в результаті якої обидва отримали тілесні ушкодження.

Крім цього, у кримінальному провадженні №0002816 проведено судово-медичну експертизу, згідно якої у ОСОБА_3 виявлені легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Проте, слідчий не взяв до уваги викладені у вказаній експертизі висновки, в тому числі щодо виявлених в ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, їх тяжкості та механізму утворення. При цьому, із оскаржуваної постанови не зрозуміло чому слідчий взяв до уваги одні докази, зібрані під час досудового розслідування кримінального провадження та відкинув інші.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час постанова старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002816 від 26 вересня 2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України є передчасною та підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002816 від 26 вересня 2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002816 від 26 вересня 2018 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Направити ухвалу в СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1