Ухвала
Іменем України

22 липня 2019 р.

м. Київ
провадження № 51-3540 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначеного судового рішення в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України.

Так, ОСОБА_4 хоч і вказує, що оскаржує вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 29 січня 2019 року, проте, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК України, не додає копії вказаного рішення, а також копію рішення апеляційного суду, оскільки перегляд вироку місцевого суду в апеляційному порядку є обов`язковою умовою для перегляду рішення судом касаційної інстанції відповідно до ст. 424 КПК України.

Уточнення вказаних обставин є необхідною умовою для вирішення питання про те, чи є оскаржувані рішення такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку, з`ясування чи подана касаційна скарга у строк, передбачений для її подачі та прийняття рішення щодо можливості відкриття провадження за такою скаргою.

Крім того, потерпілий у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, у той же час не наводить правового обґрунтування незаконності судових рішень відповідно до статей 370, 413, 414, 419 КПК України та особливості застосування статей 50, 65 КК України. Не зазначено також потерпілим, у чому ж полягає явна несправедливість судових рішень з огляду на вид і розмір призначеного покарання та ступінь тяжкості кримінального правопорушення й особу засудженого.

До того ж, вимоги касаційної скарги потерпілого не повною мірою узгоджуються з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, а також прямо суперечать ч. 1 ст. 437 цього Кодексу, тому що суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. Також, з касаційної скарги не вбачається того, яке рішення має ухвалити касаційний суд стосовно рішення апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Усупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3