ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2638/19 Справа № 210/3895/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганця Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні подання ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .
Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції зазначив, що за наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання за вчинення злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, вчиненому під час відбування покарання з іспитовим строком, за час відбування покарання має як стягнення, так і заохочення, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому суд не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що представник установи підтримав у суді першої інстанції подання про його умовно-дострокове звільнення. Вказує, що працює увесь час відбування покарання та в разі його звільнення буде одразу працевлаштований до ТОВ ГТК.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України йому зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_7 , перебуваючи у ДУ «Криворізька виправна колонія (№80) засуджений характеризувався позитивно, має 2 заохочення та 1 стягнення, погашене за плином часу, на теперішній час працевлаштований на контраагентському об`єкті ГТК різноробочим, залучається до виконання робіт з благоустрою колонії установи та прилеглої території, до суспільно-корисних робіт відноситься добре та відповідально, поставлені завдання виконує вчасно.
Вказані обставини не можуть свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Сам факт, що засуджений відбув більшу частину строку покарання, мав 2 заохочення та позитивну характеристику за час відбування покарання не може свідчити, що він став на шлях виправлення. Достатніх даних на підтвердження вказаного факту засуджений ОСОБА_7 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що він працює увесь час відбування покарання, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів провадження останній відбуває покарання у ДУ Криворізька виправна колонія (№80) з 04 листопада 2017 року, а отримував доходи лише з січня по березень 2018 року, з листопада 2018 року по січень 2019 року та у травні 2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах провадження довідками Державного підприємства Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№80) про доходи засудженого ОСОБА_7 та ТОВ Гірничотранспортна компанія від 07 червня 2019 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в разі звільнення ОСОБА_7 буде одразу працевлаштовано до ТОВ ГТК мають місце, проте не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обгрунтованого рішення.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав до задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на вищевикладене доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Криворізька виправна колонія (№80) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4