Справа № 159/4299/19
Провадження № 1-кс/159/1568/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2019 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: заявника представника власника майна, що арештоване, адвоката ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання заявника представника власника майна, що арештоване, - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області № 120 190 301 100 013 71, що внесено у ЄРДР 21.07.19 р. за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Заявник 07.08.19 р. звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, мотивуючи, покликаючись на ст. 174 КПК України, судову практику, тим, 18.07.19 р. у ТОВ «Санмей Україна» зателефонував чоловік, попросив відповідального менеджера компанії здійснити відвантаження товару в кількості 20 балонів холодоагенту марки К 134а (13, 6кг) у м. Ковель Волинської області (ІН - ТАЙМ 1, вул. Грушевського, 104А, м. Ковель Волинської області). Доставка продукції здійснюється у співпраці з націлнадбним перевізником ТзОВ «ІН - ТАЙМ». Отримувачем вантажу було вказано ОСОБА_5 . Сума до сплати становила 45 000 грн. Оплата за надані послуги згідно з усним договором мала відбутись у день надходження вантажу за місцем призначення на рахунок компанії, тому відправником і одержувачем вантажу у відповідності до вантажної декларації № 3 005 158 760 від 18.07.19 р. вказано ТОВ «Санмей Україна». Після надходження коштів на рахунок компанії - знімається заборона на видачу вантажу отримувачу, що є загальноприйнятою практикою національних операторів - перевізників (ТОВ «ІН - ТАЙМ», зокрема). 22.07.19 р. від представника компанії - перевізника стало відомо, що вантаж, що належить на праві власності товариству, вилучений поліцейськими. 21.07.19 р. слідчим СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області внесено відомості до ЄРДР за № 120 190 301 100 013 71 за заявою ОСОБА_5 про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та визнано останнього потерпілим. 22.07.19 р. слідчим суддею Ковельського міськрайсуду Волинської області постановлено ухвалу про надання тимчасового доступу до речей та документів у вказаному кримінальному провадженні і, цього ж дня, слідчим вилучено вантаж ТОВ «Санмей Україна», що зберігався у компанії - перевізника «ІН - ТАЙМ». 25.07.19 р. слідчим суддею Ковельського міськрайсуду Волинської області постановлено ухвалу про накладення арешту на майно ТОВ «Санмей Україна» - 20 балонів холодоагенту марки К 134а (13,6кг/балон) та заборонено розпоряджатись та користуватись вище зазначеним майном. Зазначає, що ТОВ «Санмей Україна» не є стороною кримінального провадження № 120 190 301 100 013 71, не заявляло клопотання до СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області про визнання потерпілим, так як вбачає в діях поліцейських ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, з приводу чого звернулось із відповідною заявою у ДБР. Вище вказане майно не може бути предметом арешту, так як належить на праві власності товариству та не отримано одержувачем згідно з вимогами Договору про надання послуг з організації перевезення відправлення, укладеного 21.06.17 р. між товариством та компанією «ІН - ТАЙМ»; не має жодного відношення до обставин, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні. Повідомлення про підозру у вчиненні злочину будь - якій особі у кримінальному провадженні не оголошено. Даних, що свідчили б про можливість зникнення, втрати чи пошкодження арештованого майна, не представлено, що у своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та зумовлює необхідність його скасування. ТзОВ «Санмей Україна» є лідером на ринку України з продажу товарів та комплектуючих для холодильних систем та має бездоганну репутацію, здійснює законну підприємницьку діяльність, сплачує податки і виплачує зарплату та інші соціальні виплати працівникам товариства. Зазначає, що ТОВ «Санмей Україна» не було повідомлено жодним про розгляд клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю; про накладення арешту на майно. Покликаючись на ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, зазначає, що необхідні для вирішення питання обставини судом у повному обсязі не досліджувались, що вбачається зі змісту ухвал. Відсутні необхідні дані і у клопотанні особи, яка звертається з проханням арешту майна. Покликаючись на ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, зазначає, що слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, вимог закону не дотримав. Покликаючись на ч. 4 ст. 173 КПК України, зазначає, що цю норму права не дотримано і у такий спосіб частково припинено підприємницьку діяльність ТОВ "Санмей Україна", що полягала у продажу товару, що призвело до втрати надходження прибутків, можливостей виплати зарплат працівникам та податків. Кримінальне провадження зареєстроване за фактом шахрайства невстановленою особою щодо потерпілого ОСОБА_5 , який знайшов оголошення на інтернет - сайті «ОЛХ», що не має жодного відношення до ТОВ «Санмей Україна». ОСОБА_5 є власником автосервісу «ШІБА», розташованого на вул. Варшавській, 28 у м. Ковелі Волинської області; надає послуги із заправлення автомобільних кондиціонерів, де використовується вказаний вилучений холодоагент, та обізнаність останнього з ринком холодоагентів (що виключає факт самого шахрайства, оскільки той прекрасно орієнтується у цінах на холодоагенти і, практично, не міг придбати у шахрая такий об`єм по ціні, нижчій від закупівельної ціни у країни виробника - Китаї). Товариству на даний час не відома доля вилученого холодоагенту, та умов, у котрих він зберігається, оскільки той має здатність до випаровування та потребує спецумов зберігання. Покликаючись на п. 7 ч. 2 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 132, 94 КПК України, зазначає, що слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які покликався, а слідчий суддя належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Ці обставини також вказують на необґрунтованість арешту. Доказів того, що холодоагент є об`єктом кримінально - протиправних дій, немає. Є лише твердження ОСОБА_5 про переказ коштів невстановленій особі, у якої той через інтернет - ресурс «ОЛХ» зробив замовлення. Тому холодоагент, що належить товариству, не може бути визнаний речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України. Слідчому судді при прийнятті рішення необхідно було врахувати: існування обґрунтованої підозри та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці дані мають бути зазначені у клопотанні слідчого, в ухвалі слідчого судді, однак, зазначеними не були. У резолютивній частині ухвали слідчий суддя не вказує на віднесення холодоагентів до категорії речових доказів, які можуть бути знищені, втрачені, пошкоджені та можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Покликаючись на ч. 1 ст. 98 КПК України, зазначає, що, вбачається з матеріалів справи, судом було помилково зроблено висновок про відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки такого процесуального рішення не відображено в ухвалі суду; відсутній опис за родовими ознаками вилученого (маркування, серія, номер, партія, виробник, хімічна формула, ін. показники тощо). У кримінальній справі відсутній підозрюваний та відповідні процесуальні рішення, передбачені ст. ст. 276 - 279 КПК України. Покликаючись на судову практику, зазначає, що накладення арешту є необгрунтованим і з підстав ч. 4 ст. 173 КПК, що органом розслідування процесуально не дотримані. Ухвала слідчого судді є передчасною та за недоведеністю арешту майна, що при викладених у клопотанні слідчого обставинах порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованих законодавством, та розумністю і співрозмірністю обмеження права власності, підлягає скасуванню. Просить скасувати ухвалу суду від 25.07.19 р. у частині накладення арешту на вказане вище майно його довірителя власника майна - ТОВ «Санмей Україна».
У судовому засіданні заявник клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Суду додатково пояснив, що його довіритель є солідним підприємством з великим обсягом діяльності та хорошою репутацією. Арештоване майно потребує спецумов зберігання. Власник майна не заперечуватиме проти передачі його власникові на відповідальне зберігання. Просить клопотання задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, суду пояснив, що на даний час майно зберігається у поліції, підозра не повідомлена нікому, але так як майно є речовим доказом і стосується вчинення правопорушення, з приводу чого було внесено відомості у ЄРДР, підстав для скасування арешту немає.
Заслухавши пояснення заявника та прокурора, вивчивши матеріали справи, кримінального провадження, наданого у розпорядження слідчого судді слідчим 09.08.19 р. (прошиті, пронумеровані, не завірені, всього на 57 арк.), приходжу до висновку, що клопотання є безпідставним та не підлягає до задоволення.
Так за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 25.07.19 р. клопотання слідчого про арешт майна було задоволено повністю і було накладено арешт на вищезазначене майно як належне ТзОВ « Санмей Україна».
У вказаному вище судовому засіданні представник власника майна присутнім не був.
Кримінальне провадження внесено у ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до протоколу ОМП від 20.07.19 р., виявлено та вилучено вказане вище майно.
За постановою слідчого від 23.07.19 р. вказане вище майно визнано речовим доказом у справі.
З рахуванням доводів на обґрунтування клопотання та пояснень учасників судового розгляду, наявності підтверджуючих власність потерпілого документів на майно, та того, що обсяг вилученого майна не є таким, що завдасть шкоди діяльності власника майна з огляду також на доводи заявника, який зазначив, що власник майна має значні обсяги товарообороту такого ж майна у своїй діяльності, вважаю клопотання безпідставним.
У клопотанні наведені доводи як того, що арешт накладено незаконно, так і того, що потреба у такому заході відпала, що, з огляду на наведене вище, відкидаю як необгрунтовані. Вважаю, що на час накладення арешту і на даний час з матеріалів кримінального провадження вбачається, що майно є речовим доказом у справі; скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна при обставинах, наявних у кримінаьному провадженні, з врахування того, що кожен з балонів фреону не містить індивідуальних рис чи особливостей (відзнак тощо), є недоцільним.
У клопотанні також безпідставно зазначено прохання про скасування ухвали слідчого судді про арешт майна, так як суд першої інстанції не має таких повноважень.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1