пр. № 1-кп/759/1424/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , номер кримінального провадження 0006660, внесеного 14.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, офіційно не працює, пільг не має, раніше не судимий у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 14.09.2019 року приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи в дворі будинку, що по АДРЕСА_2 , вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_5 , під час якого умисно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , наніс кілька ударів в область голови та тулуба, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми носа у вигляді перелому кісток носа без зміщення уламків, синця на правій спинці носа з розповсюдженням на повіки правого та лівого ока, садна на спинці носа справа; 9 синців на червоній каймі нижньої губи справа на зовнішній та внутрішніх поверхнях лівої вушної раковини в верхній третині, на передній поверхні лівого плечового суглобу, на задній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні правого передпліччя в верхній третині з розповсюдженням на середню третину, на передній черевній стінці в мезогастрії справа на 7 см вправо від пупця; 13 саден: на верхній повіці правого ока в правій скроневій ділянці, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, в правій лопатковій ділянці, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого передпліччя в верхній третині з розповсюдженням на середню третину, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, в проекції ості правої здухвинної кістки, на передній третині правого колінного суглобу, на передній поверхні лівого суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 14.09.2019 року о 02 год. 00 хв., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , у нього виник конфлікт з ОСОБА_5 в результаті якого він наніс декілька ударів останньому в область голови та тулуба. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не оспорює, про вчинене шкодує. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 не визнав, вважає, що останній не зазнав моральних страждань від його неправомірних дій.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий і обвинувачений також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, але неофіційно, має малолітню дитину, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
На думку суду, визначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.
Позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Обґрунтовуючи вимоги позову в частині відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_5 у позові посилався на те, що неправомірні дії ОСОБА_3 щодо нього призвели до стресу, душевної тривоги, больових відчуттів і тривожних очікувань. Розмір моральної шкоди він оцінює в суму 50 тисяч гривень.
Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд визнає доведеним факт заподіяння потерпілому неправомірними діями обвинуваченого моральної шкоди, яка полягає в негативних наслідках від отриманих ним травм, зокрема, такими наслідками суд визнає больові відчуття, тривожні очікування щодо лікування, необхідності витрачання додаткового часу для вирішення питань, пов`язаних з відновленням здоров`я. При наведених вище обставинах суд визначає компенсацію завданої потерпілому моральної шкоди у розмірі 10000 грн., та не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі.
Витрати на проведення експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України також підлягають стягненню з обвинуваченого. Речові докази по справі відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень в дохід держави.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10000 (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1796,90 грн.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1