Справа № 188/1201/19
Провадження № 1-кп/188/184/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000405 від 13.08.2019, що надійшла 02.09.2019 від заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Петрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, домогосподарки, зареєстрованої за адресою місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , вдови, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з один із днів в період часу з 01.10.2018 по 30.10.2018 приблизно о 12.00 годині (точні дата та час не встановлені), знаходячись на території присадибної ділянки своєї садиби за адресою: АДРЕСА_1 , побачила рослини коноплі, після чого у неї виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для власного вживання без мети збуту.

ОСОБА_3 , реалізуючи цей умисел і усвідомлюючи, що відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 6 травня 2000 р. № 770, на території України заборонено, в один із днів в період часу з 01.10.2018 по 30.10.2018

приблизно о 12.00 годині (точні дата та час не встановлені), знаходячись на території присадибної ділянки своєї садиби, за адресою: АДРЕСА_1 , руками зірвала рослини коноплі, таким чином незаконно придбавши наркотичні засоби без передбаченого на те законом дозволу, без мети збуту та перенесла частину вказаних незаконно придбаних нею рослин коноплі до приміщення вугільника, частину - до приміщення гаражу своєї садиби, частину поклала на шиферній покрівлі будівлі сараю своєї садиби за адресою: АДРЕСА_1 , де залишила їх сушитись, незаконно зберігаючи таким чином наркотичні засоби для власного використання без мети збуту.

У період часу з 11.50 години до 12.40 години 19 серпня 2019 року працівниками Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 під час проведення обшуку на території садиби за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщеннях вугільника, гаражу та на даху сараю було виявлено та вилучено сухі рослини коноплі.

За результатами висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, їх аналогів за №1/8.6/3174 від 27.08.2019 вилучена під час обшуку садиби, де проживає ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , речовина масою 31,209 г, 5,737 г, 52,245 г, 38,694 г відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Фрагменти стебел масою 43,821 г, 400,000 г до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів не відносяться. Надані на експертизу речовини масою 31,209 г, 5,737 г, 52,245 г, 38,694 г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 28,088 г, 5,163 г, 48,588 г, 34,825 г, що у відповідності з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» перевищує невеликий розмір та є достатнім розміром для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за незаконне придбання та зберігання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_6 у період часу з 01.04.2019 по 19.08.2019 (точні час та дата не встановлені), перебуваючи на території своєї садиби, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та маючи умисел, направлений на незаконне вирощування рослин коноплі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи спеціального дозволу на вирощування рослин, що містять наркотичні засоби, вирощувала рослини коноплі, а саме проводила окультурення вказаних рослин шляхом знищення навколо них бур`янів, поливала, тобто здійснювала незаконне вирощування рослин коноплі.

У період часу з 11.50 години до 12.40 години 19 серпня 2019 року працівниками Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2019 під час проведення обшуку на території садиби за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , були виявлені та вилучені зростаючі рослини зеленого кольору у кількості 37 штук, які за висновком експерта № 1/8.6/3175 від 29.08.2019 є рослинами роду коноплі, віднесеного до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Під час досудового слідства 30.08.2019 прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваної як кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 КК Украйни - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та ч.2 ст. 310 КК України - незаконне вирощування конопель, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч 1 ст. 309 КК України, у скоєнні яких підозрювана беззастережно визнала свою винуватість.

Сторони погодили обвинуваченій покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч.2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком. Строк та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч.2 ст. 310 КК України, які згідно з ст. 12 КК України є відповідно злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Обвинувачена визнала свою винуватісь у їх вчиненні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання.

Захисник обвинуваченої не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченої, що в матеріалах досудового розслідування достатньо доказів вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, обрана в межах санкцій ч. 1 ст. 309 та ч.2 ст.310 КК України, існують фактичні підстави для визнання винуватості, вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2019 року та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні іспитового строку та визначення обов`язків, які слід покласти на обвинувачену, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу обвинуваченої.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачена раніше не судима (а.с. 82), за місцем проживання зауважень та скарг від жителів села не надходило (а.с. 88), не працює (а.с. 88), на обліку у нарколога і психіатра не перебуває (а.с. 83-84), вдова, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с. 85,88). Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинувачену на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування узгодженого сторонами покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 та ч.2 ст.76 КК України.

Потерпілих від цього кримінального правопорушення немає.

Майнової шкоди кримінальним правопорушенням не завдано. Цивільний позов не заявлено.

Речові докази сухі рослини зі специфічними ознаками рослини коноплі, які поміщено і опечатано в один білий поліпропіленовий мішок, в один білий поліетиленовий пакет, один кольоровий поліетиленовий пакет, один спецпакет № 0981513, які після проведення експертизи поміщено в один мішок та опечатано біркою з № 7532548 та 48 кущів рослин зі специфічними ознаками рослини коноплі, які поміщено і опечатано в три білих поліпропіленових мішка, а після проведення експертизи мішки опечатано бірками №7532540, №7532539,№7532538, що зберігаються в камері схову речових доказів Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.77, 78), слід знищити.

Відповідно до ч.1 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Враховуючи клопотання захисника обвинуваченої, думку прокурора з цього питання та майновий стан обвинуваченої, яка є вдовою, не працює, має на утриманні малолітню дитину, слід повністю звільнити обвинувачену від оплати процесуальних витрат на проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 2198,14 гривень, підтверджені довідками експертної установи (а.с. 49, 61). Відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.119 КПК України).

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 30 серпня 2019 року уклали прокурор Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.2 ст.76 КК України додатково покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки:

2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази сухі рослини зі специфічними ознаками рослини коноплі, які поміщено і опечатано в один білий поліпропіленовий мішок, в один білий поліетиленовий пакет, один кольоровий поліетиленовий пакет, один спецпакет № 0981513, які після проведення експертизи поміщено в один мішок та опечатано біркою з № 7532548 та 48 кущів рослин зі специфічними ознаками рослини коноплі, які поміщено і опечатано в три білих поліпропіленових мішка, а після проведення експертизи мішки опечатано бірками №7532540, №7532539,№7532538, що зберігаються в камері схову речових доказів Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знищити.

Звільнити ОСОБА_3 від оплати на користь держави процесуальних витрат в розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн 14 копійок.

Компенсувати процесуальні витрати в розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн 14 копійок за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1