г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4310/19
Номер провадження 1-кп/213/446/19
В И Р О К

Іменем України

04 грудня 2019 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000980 від 17 вересня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с.Явдотівка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрований : АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 16 вересня 2019 року приблизно о 06.00 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи такий, що раптово виник, злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його протиправними діями, таємно, шляхом вільного доступу до майна, з метою подальшого звернення його на свою користь, зі столу спальної кімнати викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Doogee» моделі «Х 100» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 вартістю 866 грн 10 копійок, після чого, утримуючи викрадене при собі, з місця злочину зник, завдавши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна.

31 жовтня 2019 року між потерпілим та підозрюваним укладено угоду про примирення, за якою сторони погодились на призначення покарання підозрюваному за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, кваліфікація сумніву не піддається.

ОСОБА_4 як в ході досудового розслідування, так і в підготовчому судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер підозри, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України. Просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди та призначення узгодженої міри покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій ОСОБА_4 правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. Не встановлено очевидної неможливості виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань за угодою.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Підозрюваний характеризується посередньо, вважається раніше не судимим, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, на момент розгляду угоди в лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, розкаюється у вчиненому.

Суд вважає, що вид та розмір покарання, яке узгодили сторони, передбачені санкцією ч.1 ст. 185 КК України та обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, не суперечать вимогам ст. 68 КК України, є необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду. Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

Упродовж 2007-2012 років до ОСОБА_4 тричі застосовувалось звільнення від покарання за вчинення корисливих злочинів, незважаючи на те, що всі судимості у встановленому законом порядку погашені. Відсутність позитивних змін у його поведінці викликає необхідність обрання іспитового строку максимальною тривалістю.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 394, 471, 473- 476 КПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 31 жовтня 2019 року на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити узгоджену між сторонами міру покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.1, п.2 ч.1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - мобільний телефон синьо-чорного кольору марки «Doogee» моделі «Х 100» з картонною упаковкою від нього, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому ж.

Запобіжний захід засудженому не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1