Справа № 140/877/19
Провадження №11-кп/801/1167/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000601 від 04.12.2017,
за апеляційною скаргою прокурора Немирівської місцевої прокуратури на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019, яким:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

-визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,104 КК України засудженого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.
В порядку ст. 76 ч.1 п.1.2 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_8 періодично заявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 715 гривень стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 вирішено не обирати.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала

В апеляційній скарзі прокурор Немирівської місцевої прокуратури просить вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України змінити. З мотивувальної частини вироку виключити вказівку про вчинення злочину ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 . Вказати в мотивувальній частині вироку про вчинення злочину ОСОБА_8 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. В решті вирок залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що не оспорюючи правильність кваліфікації злочину та доведеність вини засудженого ОСОБА_8 у його вчиненні, прокурор вважає, що вказаний вирок суду підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України. Судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку викладено формулювання визнаного судом доведеним обвинувачення, за яким ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження. Проте, як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження, виділене щодо ОСОБА_9 перебуває на стадії досудового розслідування та зупинене у зв`язку із розшуком підозрюваного. Остаточне рішення відносно цієї особи судом не винесено.
Інші учасники кримінального провадження судове рішення не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора підтримала та наполягала на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважає за викладених у ній підстав її обґрунтованою, така зміна вироку як просить прокурор не погіршує становища його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_8 .

Прокурор та захисник обвинуваченого також не заперечували проти судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання, які повідомлялися судом належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, однак не повідомили суд про причини своєї неявки, тому судовий розгляд відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України КПК України відбувся у відсутність обвинуваченого ОСОБА_8 , його законного представника ОСОБА_10 , представника сектору РПП Немирівського ВП, представника служби у справах дітей Немирівської РДА і потерпілого ОСОБА_11 .
Письмових заперечень на апеляційну скаргу в інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Обставини встановлені судом першої інстанції

Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 19 листопада 2017 року близько 03:00 год. неповнолітній ОСОБА_8 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 на кінській повозці приїхали до домоволодіння ОСОБА_11 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_9 залишився неподалік домоволодіння ОСОБА_11 біля кінської повозки з метою своєчасного виявлення сторонніх осіб, а ОСОБА_9 , користуючись відсутністю осіб, які б могли усвідомлювати їх наміри, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_11 , звідки шляхом вільного доступу, умисно, таємно з корисливих спонукань здійснила крадіжку належної останньому нової (не бувшої у використанні) картоплесаджалки до мотоблоку торгової фірми «Кентавр КСМ-1Ц», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 2675 грн. 38 коп., після чого виніс її за межі домоволодіння ОСОБА_11 та погрузив до кінської повозки, біля якої знаходися неповнолітній ОСОБА_8 .
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного із проникненням у інше приміщення, ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_9 знову залишився неподалік домоволодіння ОСОБА_11 біля кінської повозки з метою своєчасного виявлення сторонніх осіб та забезпечення схоронності викраденої картоплесаджалки, а ОСОБА_9 , повернувся до домоволодіння ОСОБА_11 та через незачинені вхідні двері проник до підсобного приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки умисно, таємно з корисливих спонукань здійснив крадіжку належних ОСОБА_11 речей, а саме: бувшої у використанні ручної бензопили торгової фірми «GOОDLUK» моделі «GL 4500 M ORIGAINAL», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 656 грн. 16 коп. та бувшого у використанні бензинового тримеру торгової фірми «LIDER» моделі «БТ-52», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 1048 грн. 65 грн., після чого виніс вказані речі за межі домоволодіння ОСОБА_11 та погрузив до кінської повозки, біля якої знаходився неповнолітній ОСОБА_8 та забезпечував схоронність протиправно отриманого майна.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний із проникненням у інше приміщення, ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_9 знову залишився неподалік домоволодіння ОСОБА_11 біля кінської повозки з метою своєчасного виявлення сторонніх осіб та забезпечення схоронності викраденого майна, а ОСОБА_9 , повернувся до домоволодіння ОСОБА_11 та через незачинені вхідні двері проник до підсобного приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки умисно, таємно з корисливих спонукань здійснив крадіжку належних ОСОБА_11 речей, а саме: бувшої у використанні електричної дрилі торгової фірми «DWT» моделі «ВМ-400 С», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 188 грн. 60 коп., бувшої у використанні куто-шліфувальної машинки (болгарки) торгової фірми «ПРОТОН МШУ-230/2550», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 945 грн. 40 коп., після чого виніс вказані речі за межі домоволодіння ОСОБА_11 та погрузив до кінської повозки, біля якої знаходився неповнолітній ОСОБА_8 та забезпечував схоронність протиправно отриманого майна.
Після цього, викрадені із домоволодіння ОСОБА_11 речі, неповнолітній ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 на кінській повозці перемістили до лісопосадки, що знаходиться на межі с. Зяньківці з с. Грабівці Немирівського району Вінницької області, де продали невстановленій слідством особі, розпорядившись у такий спосіб викраденими речами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 5514 (п`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Водночас, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, є підставою для зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції у апеляційному порядку.

Згідно ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку з поміж іншого, зазначається прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, покарання, призначене по кожному обвинуваченню, що визнане судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вироку місцевим судом викладено формулювання визнаного судом доведеним обвинувачення, за яким ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження.
Як вбачається з матеріалів справи кримінальне провадження, виділене щодо ОСОБА_9 перебуває на стадії досудового розслідування та зупинене у зв`язку із розшуком підозрюваного. Остаточне рішення відносно цієї особи судом не винесено.
Частиною другою статті 1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Однією із загальних засад кримінального провадження, згідно п. 10 ч. І ст. 7, ч. 1 ст. 17 КПК України, яка є конституційною гарантією, закріпленою у ст. 62 Конституції України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та публічні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Однак своїм вироком суд першої інстанції встановив преюдицію винності особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження - у вчиненні злочинів за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_9 , що є неприпустимим, суперечить нормам національного законодавства та порушує їх конституційні права.
В національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основоположних конституційних принципів судочинства відображено. Так, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому ним Кодексом. і встановлено обвинувальним. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до тою, як її вину буде доведено відповідно до закону. При ньому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату («Мінеллі проти Швейцарії» (Міnеllі v. Switzerland), п 37; «Нераттіні проти Греції» (Nerattini v. Greece), п. 23; «Діду проти Румунії» (Didu v. Romania), п.41). Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості («Нестак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), п.88; «Гарицкі проти Польщі» (Garyсki v. Poland), п.66)
Вказана правова позиція знайшла також своє відображення у постанові Верховного Суду України від 10 травня 2018 року (справа№ 461/3797/17)
Зокрема, як зазначив Верховний Суд України, обвинувачення даної особи не було предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо іншої особи і факти його можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили.
Така преюдиція щодо винуватості у кримінальних правопорушеннях грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, принципів верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів.
Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.
Таким чином колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що доводи апеляційнрої скарги прокурора є слушними та заслуговують на увагу, оскільки таке істотне порушення вимог кримінального процесуального судом першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України тягне за собою зміну оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 409, 412, 413, 414, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Немирівської місцевої прокуратури задовольнити.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 вказівку про вчинення злочину ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 .
Вказати в мотивувальній частині вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 про вчинення злочину ОСОБА_8 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя