печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

16.07.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, зазначивши, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва. Одночасно просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також відсторонити його від займаної посади.

Обвинувачений, його захисник вважали неможливим призначення провадження до судового розгляду, вважаючи обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому звернулись до суду із клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору.

В поданому клопотанні сторона захисту зазначила про некоректність пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки, виходячи з обвинувального акту, незрозуміло, він обвинувачується в «одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе» чи у «проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе». Також зазначають, що до ЄРДР дані внесені тільки по епізоду від 15.12.2018, з чого можна зробити висновок, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру лише у проханні надати неправомірну вигоду. В свою чергу епізод від 31.01.2019 до ЄРДР не внесено, тому проведення досудового розслідування за вказаним епізодом суперечило вимогам КПК. В обвинувальному акті не конкретизовано, а тому не зрозумілі причини та підстави обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки діяння, які останній ніби мав виконати, не входять до його компетенції. В обвинувальному акті не зазначено про зміну повідомлення про підозру, яка відбулась 05.06.2019, всіх слідчих, які проводили досудове розслідування, а також одного з прокурорів. Звернули увагу, що в обвинувальному акті підпис прокурора, яким його затверджено, не скріплено печаткою, що ставить під сумнів офіційний статус документа, а також всупереч ч. 1 ст. 293 КПК України ОСОБА_5 та його захиснику вручено не копію, а оригінал обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Посилались на невідповідність вимогам КПК реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вважали безпідставними клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу та відсторонення обвинуваченого від посади, а також звернулись до суду зі скаргами на постанову про визначення підслідності та доручення проведення досудового розслідування; на постанову про продовження строку досудового розслідування від 27.03.2019 та із запереченнями на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2019 у справі №757/5244/19-к.

Прокурор подані стороною захисту скарги та зауваження вважав необґрунтованими.

Суд, вислухавши позиції сторін, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, надходить наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вказані вимоги є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Отже, висунуте обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Наведеним вимогам обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000007 не відповідає.

Так, при викладенні фактичних обставин прокурор зазначає в абз. 3 стор 4 обвинувального акту, що ОСОБА_5 "у період часу в 15.12.2018 до 31.01.2019…..умисно, з корисливих мотивів, висловив прохання надати та одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення ним в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 дій з використанням наданої йому влади".

Аналогічне посилання мається при формулювання обвинувачення Невмержицькому абз. 3 стор. 10 обвинувального акту.

В абз. 2 стор. 9 обвинувального акту прокурором зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується «в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище».

Натомість в абз. 3 стор. 14 обвинувального акту вже зазначено, що ОСОБА_7 «своїми умисними діями, які виразились у проханні надати та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення зазначеною службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище».

З наведеного формулювання обвинувачення неможливо встановити, ОСОБА_7 обвинувачується за ч. 3 ст. 368 КК України у:

1) проханні надати неправомірну вигоду і її отримання чи тільки в отриманні неправомірної вигоди;

2) у вчиненні зазначених дій з використанням службового становища чи наданої йому влади;

3) у вчиненні зазначених дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи.

У зв`язку з викладеним, пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення викладене не конкретно, не коректно і суперечить саме собі.

За таких обставин навіть при призначенні судового розгляду на підставі даного обвинувального акту залишається незрозумілим, яке саме обвинувачення суд на виконання положень ст. 348 КПК України має роз`яснити ОСОБА_5 після оголошення обвинувального акту.

Отже, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України в частині зазначення формулювання обвинувачення, він підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Суд звертає увагу, що при формулюванні обвинувачення прокурору слід узгодити також із викладом фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими.

При усуненні недоліків обвинувального акту прокурору слід також звернути увагу на доводи сторони захисту щодо неповного переліку в обвинувальному акті слідчих групи слідчих, якими здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів групи прокурорів, якими здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, оскільки зазначені доводи підтверджуються витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні та копіями постанови про призначення слідчої групи від 23.01.2019 та постанови про визначення прокурорів від 09.01.2019.

Поряд із тим, інші доводи сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України суд вважає безпідставними.

Так, посилання захисту на невнесення даних по одному із епізодів інкримінованих ОСОБА_5 діянь до ЄРДР та, як наслідок цього, неможливості здійснення досудового розслідування по вказаному епізоду, неможливості кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки діяння, які він мав виконати, не входять до його компетенції, не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки стосуються оцінки доказів в провадженні та підлягають з`ясуванню в ході судового розгляду.

Положення ст. 291 КПК України не містять вимоги про зазначення в обвинувальному акті про зміну підозри.

Посилання захисту про відсутність відбитка печатки на підписі прокурора, якими було затверджено обвинувальний акт, не відповідає дійсності, оскільки підписи прокурора ОСОБА_3 , якими погоджено та затверджено обвинувальний акт, скріплені печаткою. (аркуші 1, 16 обвинувального акту).

Доводи щодо того, що ОСОБА_5 та його захиснику вручено не копію, а оригінал обвинувального акту (містить підпис прокурора), по-перше, не є підставою відповідно до положень ст. 314, 291 КПК України для повернення обвинувального акта, по-друге, вказане не порушує права обвинуваченого на захист, оскільки означені документи ідентичні за змістом.

Посилання на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування як на підставу повернення обвинувального акту прокурору суд також вважає необгрунтованим, оскільки процесуальний закон пов`язує можливість повернення обвинувального акта саме із недоліками обвинувального акта, а такої підстави, як повернення обвинувального акта у зв`язку із неповнотою реєстру матеріалів досудового розслідування КПК України не містить.

У зв`язку із поверненням обвинувального акта клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу та відсторонення від посади на час судового розгляду не можуть бути задоволені як передчасні.

Подані захисником ОСОБА_4 скаргу на постанову про визначення підслідності та доручення проведення досудового розслідування; скаргу на постанову про продовження строку досудового розслідування від 27.03.2019; заперечення на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2019 у справі №757/5244/19-к слід повернути захиснику ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 314, 369 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2019, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернути прокурору.

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про відсторонення ОСОБА_5 від посади залишити без задоволення.

Подані захисником ОСОБА_4 скаргу на постанову про визначення підслідності та доручення проведення досудового розслідування; скаргу на постанову про продовження строку досудового розслідування від 27.03.2019; заперечення на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2019 у справі №757/5244/19-к повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1