Справа № 136/491/18
провадження №1-кп/136/105/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 24.02.2018, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, раніше не судимого? у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_5 ,
з боку захисту
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
24.02.2018 біля 14:00, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна прийшли до приміщення млину ПрАТ «Зернопродукт МХП», яке розташоване за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с.Росоша вул. Шкільна б/н, перебуваючи у приміщенні млину намагались здійснити крадіжку чорного металу вагою 13.6 кг, ринкова вартість якого становила 91.66 грн., брухту неочищеного мідного кабелю вагою 6,4 кг., ринкова вартість якого становила 889,6 грн., брухту неочищеного алюмінієвого кабелю вагою 0,4 кг., вартість якого становить 9,2 грн. Поряд з цим завершити свій злочинний умисел та розпорядитись викраденим ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , не змогли оскільки були помічені та затримані охоронником ПрАТ «Зернопродукт МХП», тим самим не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх волі. Своїми умисними діями ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_8 , могли завдати матеріального збитку ПрАТ «Зернопродукт МХП» на загальну суму 990 грн. 46 коп.
Такі умисні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали за обставин вказаних в обвинувальному акті, які підтвердили суду, погодившись з кваліфікацією вчиненого ними діяння, у вчиненому щиро розкаялись.
Суд переконався, що показання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачені визнали свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом також встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не має сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, яке є тяжким злочином, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.
Так, обоє обвинувачені раніше не судимі; за місцем проживання характеризується негативно, на що вказують довідки видані органами місцевого самоврядування; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебувають.
Судом враховано досудову доповідь органу пробації, щодо обвинувачених.
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, осіб винних, обставин, що пом"якшують покарання обвинувачених та відсутності обставин, що обтяжують їх покарання, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано їх діяння.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб винних та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання та ізоляції їх від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення їх від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Запобіжні заходи обвинуваченим у даному кримінальному провадженні не обирались.
Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:

- 10 металевих трубок, 2 шматки алюмінієвого кабелю довжиною по 8,6 м. кожний 3 куски сірого мідного кабелю по 1,6 м. кожний та 15 шматків мідного кабелю в білій обмотці, загальною довжиною 39,48 м., що зберігаються в Липовецькому ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому Липовецька філія ПрАТ «Зернопродукт МХП»,
- пилку по металлу, пласкогубці, чорний матерчатий рюкзак та білий мішок, що зберігаються в Липовецькому ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області конфіскувати.
Арешт накладений на речові докази ухвалою від 27.02.2018 у справі 136/296/18- скасувати.
Стягнути із обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 715 гривень 00 коп.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1