Справа № 629/4362/19
Провадження № 1-кс/629/1597/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року м. Лозова

Слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області- ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , слідчого- ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 19.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме на транспортний засіб «ВАЗ 21053», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом встановлення заборони ОСОБА_4 та будь-яким особам проводити будь-які ремонтні роботи щодо вказаного майна; зберігати зазначений транспортний засіб в гаражі, розташованому на території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначив, що 18.07.2019 року до Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що по вул. М. Грушевського в м. Лозова Харківської області сталася ДТП за участю водія транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21053, д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та транспортного засобу (скутера) SABUR S50 на якому пересувалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в результаті чого останні отримали тілесні ушкодження. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001083 від 19.07.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України. Під час допиту 21.08.2019 року ОСОБА_4 повідомив, що виконуючи розворот по вул. М.Грушевського, м. Лозова Харківської області, напроти приміщення банку АТ «РАЙФФАЙЗЕНБАНК АВАЛЬ», правил дорожнього руху він не порушував. Водночас транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21053, р.н.з. НОМЕР_2 , яким було спричинено наїзд, переданий ОСОБА_4 , який не є його власником, на відповідальне зберігання, при цьому огляд автомобіля у межах проведення автотехнічної або криміналістичної експертизи не проводився. 05.09.2019 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 , в якому він просить накласти арешт на майно, а саме на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21053, д.н. НОМЕР_1 , яким 18.07.2019 року керував ОСОБА_4 . Слідчий зазначив, що вказаний транспортний засіб має істотне значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, може бути використаний як доказ факту скоєння кримінального правопорушення на теперішній час є необхідність накладення арешту на вказане майно.

Слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити, та в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 ,-адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, надала телефонограму про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001083 від 19.07.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається, що власником даного автомобіля є Скарга ОСОБА_10 .

Постановою слідчого від 15.08.2019 транспортний засіб -автомобіль ВАЗ 21053, д.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до автомобілю « ВАЗ 21053», д.н.з НОМЕР_1 , такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною другою статті 100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій надано речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вирішення питання про передачу цього майна на відповідальне зберігання стороні кримінального провадження не є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто перебуває поза межами не тільки глави 17 КПК України, яка регулює питання арешту майна, а і за межами розділу ІІ КПК України, який визначає заходи забезпечення кримінального провадження та підстави їх застосування. Вирішення питання про речові докази на стадії досудового розслідування може мати місце лише у випадках, визначених частиною сьомою статті 100 КПК України, за відповідним клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, яке розглядається згідно зі статтями 171- 173 КПК України. Жоден із передбачених вказаною нормою права випадків до вирішеного слідчим суддею питання про передачу майна на відповідальне зберігання стороні кримінального провадження не належить.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна- задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб «ВАЗ 21053», д.н. НОМЕР_1 , шляхом встановлення заборони будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися, користуватися та проводити будь-які ремонтні роботи транспортного засобу «ВАЗ 21053», д.н. НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог клопотання вімовити.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Лозівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11