Дата документу 09.09.2019 Справа № 333/6177/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6177/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/860/19 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2019 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
законного представника підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівки Запорізької області, українця, громадянина України, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці до 17 жовтня 2019 року включно, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 16 жовтня 2018 року о 20 год. 20 хв., будучи неповнолітнім, діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_12 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я малолітнього ОСОБА_13 , який в той час повертався додому, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля третього під`їзду по вул. Космічнй у м. Запоріжжі, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до потерпілого та зав`язали з ним розмову. В ході розмови ОСОБА_7 схопив малолітнього ОСОБА_13 за верхній одяг в області грудної клітини, а ОСОБА_12 схопив за ліву руку та, погрожуючи застосуванням насильства, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, схожий на ніж, примусили ОСОБА_13 віддати мобільний телефон вартістю 3500 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», тим самим відкрито заволоділи мобільним телефоном. Після чого, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_12 зникли з місця скоєння злочину та розпорядились вказаним мобільним телефоном на власний розсуд. В результаті злочинних дій неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_13 спричинено майнову шкоду у загальному розмірі 3500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

7 листопада 2018 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003699, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

19 жовтня 2018 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, оскільки підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, а лише тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як цілодобовий домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, у відношенні неповнолітнього, що дає підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, оскільки проведення першочергових слідчий дій відбувалось за безпосередньої участі неповнолітнього потерпілого.

Крім того, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та невідворотність покарання, існують ризики, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується він перебував у розшуку, має паспорт самопроголошеної ДНР.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що за весь час перебування під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний двічі з`являвся до відділення поліції за викликом слідчого, а на теперішній час кримінальне провадження вже перебуває на розгляді в суді, підготовче судове засідання призначене на 20 вересня 2019 року.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що він перебуває вдома під цілодобовим домашнім арештом та жодних умов застосованого у відношенні нього запобіжного заходу не порушує.
Законний представник підозрюваного ОСОБА_9 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення та зазначила, що ОСОБА_7 перебував у розшуку з її вини, оскільки вони поїхали до бабусі, але його назад не випустили.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного, його захисника та законного представника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за вчинення якого передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.
Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя врахував відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Отже, за наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також недоведеності неможливості застосування до даної особи альтернативного запобіжного заходу, розв`язання відповідного клопотання у відношенні ОСОБА_7 було виваженим та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.
Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий та має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно.
Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.
Відомостей про скоєння підозрюваним іншого кримінального правопорушення після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором не надано.
В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.
Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.
З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що на час апеляційного розгляду досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено та обвинувальний акт направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, а тому в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції, в провадженні якого знаходиться зазначене кримінальне провадження, у встановленому законом порядку.
Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої прокурором апеляційної скарги судова колегія не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4