КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 у рамках кримінального провадження №0007161 від 11 червня 2014 року.
Слідчий суддя мотивував свої рішення тим, що прийняття цілого ряду процесуальних рішень віднесено до виключної компетенції слідчого, прокурора, КПК України не наділяє правом слідчого суддю вирішувати питання щодо зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження, а лише судовим контролем під час розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.
Крім того, як зазначив слідчий суддя, ОСОБА_5 звернувся до Київської місцевої прокуратури №4 з клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, яке не розглянуто та проігноровано, однак у прохальній частині скарги особа, яка подала скаргу не ставить питання про зобов`язання прокурора розглянути його клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 закрити кримінальне провадження № 0007161 від 11 червня 2014 через встановлену відсутність події кримінального правопорушення, апеляційний розгляд проводити за його відсутності.
В обґрунтування апеляційний вимог ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтовану, оскільки в ній суд посилається на обмежений і вичерпний перелік дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені в судовому порядку згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 303 КПК України у чинній редакції, і який, проте, був відсутній у редакції КПК України 1960 року, у зв`язку з чим вказані положення ст. 303 КПК України не мають юридичної сили і не можуть застосовуватися у судовій практиці, оскільки згідно з ч. 3 ст. 22 Конституції України та рішень Конституційного Суду України при «внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод», з наголосом на тому, що умисне недодержання висновків Конституційного Суду України тягне за собою кримінальну відповідальність особи згідно ч. 4 ст. 382 КК України.

ОСОБА_5 та прокурор належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явились.
Апелянт ОСОБА_5 як в апеляційній скарзі, так і в телефонному режимі просив розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності.
Від прокурора будь-яких клопотань не надійшло.
За таких обставин, враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим провести судове засідання за відсутності ОСОБА_5 та прокурора.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів судового провадження ОСОБА_5 до суду першої інстанції в порядку ст. 303 КПК України подана скарга на бездіяльність прокурора, яка полягає у не закритті кримінального провадження № 0007161 від 11 червня 2014 року (ас. 1-2).

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаною скаргою, слідчий суддя послався на те, що бездіяльність прокурора, яка оскаржується ОСОБА_5 , не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Так, відповідно до положень КПК України в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а також бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

З огляду на те, що ОСОБА_5 оскаржується бездіяльність прокурора, яка полягає у незакритті кримінального провадження № 0007161 від 11 червня 2014 року, то така бездіяльність в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню не підлягає, на що обґрунтовано послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Окрім того, згідно з вимогами кримінального процесуального закону бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні може бути оскаржена саме під час досудового розслідування.

Однак, відповідно до листа Київської місцевої прокуратури № 4 від 11 жовтня 2019 року № 10.34-50-815вих 19, у кримінальному провадженні № 0007161 від 11 червня 2014 року Дніпровським районним судом від 6 березня 2015 року ухвалено обвинувальний

вирок та засуджено обвинуваченого за ч 1 ст. 189 КК України до 1 року обмеження

волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік.
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2016 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 6 березня 2015 року в частині призначення покарання було скасовано. Постановлено новий вирок, яким визнано обвинуваченого винним за ч. 1 ст. 189 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ від 10 березня 2016 року вирок Апеляційного суду м. Києва від 10 березня 20169 року залишено без змін.
З огляду на викладене, підстави для закриття вказаного кримінального провадження відсутні (ас. 6).

Таким чином ОСОБА_5 оскаржується бездіяльність прокурора поза межами досудового розслідування за наявності постановленого у кримінальному провадженні № 0007161 від 11 червня 2014 року судового рішення, яке набрало законної сили, що також свідчить про те, що ОСОБА_5 подана скарга на бездіяльність прокурора, що оскарженню в порядку ст. 303 КПК України не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки ОСОБА_5 подана скарга на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що посилання в ухвалі слідчого судді на обмежений та вичерпний перелік дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені відповідно до вимог КПК України, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки такий перелік відсутній у КПК України в редакції 1960 року, зокрема, у ст. 236 КПК України, та суперечить рішенню Конституційного Суду України по справі № 5-р/2018 від 22 травня 2018 року, є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальні рішення приймаються згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з матеріалами справи, відомості про кримінальне провадження, передбачене ч. 1 ст. 189 КК України, внесені 11 червня 2014 року до ЄРДР за № 0007161, тобто під час дії КПК України в редакції 2012 року, а, відтак, оскарження, рішень, дій бездіяльності слідчого, прокурора може бути здійснено тільки в порядку передбаченому ст. 303 КПК України.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 у рамках кримінального провадження №0007161 від 11 червня 2014 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3