печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
21.05.2019 року слідчий третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною її відчуження, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_6 , у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно підозрюваної
ОСОБА_6 ..
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених в клопотанні підстав.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.
Другим управлінням організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002504 від 16.10.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У період часу з 01.06.2018 по 14.05.2019 членами організованої групи до складу якої увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та діючі працівники структурних і територіальних підрозділів ГУ ДФС у Київській області, досудове розслідування відносно яких триває у вказаному кримінальному провадженні, а також інші невстановлені на даний час особи, шляхом введення в оману керівників та службових осіб суб`єктів господарювання міста Києва та Київської області, шахрайським способом заволодіти коштами суб`єктів господарювання міста Києва та Київської області в загальній сумі приблизно 800 000 (вісімсот тисяч) гривень. 14.05.2019 безпосередньо після вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_7 . 15.05.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Санкцією ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні якого підозрюються

ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Згідно ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України. Разом з тим, злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і

ОСОБА_8 завдано матеріальних збитків потерпілим на суму приблизно 800 000,00 грн.. З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а також з метою забезпечення виконання вироку суду в частині конфіскації майна ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , у разі визнання їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, виникла необхідність в накладенні арешту на майно останніх. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваній ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, проведення судових експертиз, попередження завдання збитків, а також зважаючи на те, що розрахункові рахунки зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які самостійно та в сукупності з іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами мають суттєве значення для з`ясування обставин вчинення злочину, встановлення осіб причетних до його вчинення, орган досудового розслідування звертається до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт вищезазначених розрахункових рахунків підприємств та фізичних осіб шляхом заборони розпорядження вказаними грошовими коштами, та зупинення видаткових операцій за вказаними рахунками, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, з зобов`язанням службових осіб банківської установи надати органу досудового розслідування довідку про залишок коштів на вказаних рахунках та наданням виписок руху грошових коштів по вказаним рахункам на день накладення арешту. Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 170 КК України - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного/ обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, і перебувають у нього або інших осіб фізичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною її відчуження, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження коштів, здобутих злочинним шляхом,застосування заходів забезпечення кримінального провадження в межах передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити.
Накласти у кримінальному провадженні № 0002504 арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), із забороною її відчуження.

Ухвала про арешт майна негайно виконується прокурора.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 27.05.2019 року о 13-55 годині.
Слідчий суддя ОСОБА_1