Справа № 502/2429/15-к
Провадження № 1-кп/500/314/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акта прокурору

26 листопада 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000575 від 10.08.2015 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове Кілійського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

27 листопада 2018 року Апеляційний суд Одеської області скасував вирок Кілійського районного суду Одеської області від 07.06.2017 р. та призначив новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України в тому ж суді в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання (т. 3 а.п. 96 101).

19 грудня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області це кримінальне провадження передане на розгляд Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (т.3 а.п. 115 118). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2019 року було призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 висловив думки про можливість призначення судового розгляду.

Обвинувачуваний ОСОБА_4 просив повернути обвинувальний акт, оскільки реєстр досудового розслідування не відповідає дійсності, а саме, в реєстрі зазначено огляд місця події, час його проведення, однак в протоколі огляду місця події час зазначений інший. Також огляд проводився без санкції та без участі потерпілих.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , також просила повернути обвинувальний акт, так як в ньому не зазначена потерпіла особа.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду, клопотань про відкладення підготовчого судового засідання або про бажання взяти у ньому участь не подавала, звернулася до суду із заявою, в якій просила суд здійснити судовий розгляд у її відсутності. Проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої не відобразиться на повноті вирішення питань у ньому, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість його проведення без участі потерпілої.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України має бути повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України, та складання якого недопустимо навіть і з допущенням технічних помилок.

Відповідно до обвинувального акту від 02 жовтня 2015 року ОСОБА_4 було висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (т. 1 а.п. 2 3).

27 листопада 2015 року прокурором висунуте обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (т. 1 а.п. 121122), після чого ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України було об`єднане з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України (т. 1 а.п. 133).

Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . Кілійським районним судом 30 грудня 2016 року відносно ОСОБА_4 складено обвинувальний акт з формулюванням зміненого обвинувачення, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується лише у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (т. 2 а.п. 199200).

Однак, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України не відповідає вимогам п. п. 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Але всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України викладене неповно, оскільки не містить інформації про те, коли саме був вчинений злочин (час вчинення злочину), з якою метою та яким способом вчинене хуліганство. Формулювання обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яка, на відміну від викладу фактичних обставин, містить зазначення про те, що дії ОСОБА_4 супроводжувалися особливою зухвалістю.

Вказані невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК суперечать засаді верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК та практиці Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, Суд у рішенні від 26 червня 2008 року у справі «Ващенко проти України» зазначив: ««обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97) (далі Конвенція) може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентними органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру» (п.51).

У справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року Суд зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Отже, не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд з урахуванням норм національного та міжнародного законодавства дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому формулювання обвинувачення викладене неповно та неточно, воно не містить обов`язкових деталей злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що порушує гарантоване п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції його право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Крім того, в порушення п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначений розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Отже, з урахуванням засади змагальності кримінального провадження, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим обвинувальним актом, складеним з грубими порушеннями вимог п. 13 ч. 1 ст. 3, п. п. 5. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Клопотання про виклик певних осіб для допиту підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з прийняттям рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, враховуючи, що в матеріалах судового провадження містяться матеріали кримінального провадження, які були предметом розгляду під час попереднього судового розгляду та які мають значення для цього кримінального провадження (т. 2 а.п. 40 84), то вказані документи, надані прокурором, також підлягають йому поверненню для надання можливості їх використання при здійсненні кримінального провадження в подальшому, із залишенням замість них в матеріалах судового провадження їх копій.

Керуючись ст. ст. 314, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повернути керівнику Ізмаїльської міськрайонної прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Клопотання про виклик певних осіб для допиту залишити без розгляду.

Матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду (т.2 а.п. 4084), повернути прокурору разом з обвинувальним актом із залишенням його копій в матеріалах судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційний судом.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного

суду Одеської області ОСОБА_1