Справа № 145/1743/18
Провадження №1-кп/145/31/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000191, відносно вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, уродженцем с.Пам`ятне Голопристанського району Херсонської області, жителем АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючим, раніше несудимим,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, уродженцем та жителем АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючим, раніше судимим 27.12.2001 року Апеляційним судом Вінницької області за ст.ст.93 п. «Б», «Е», «І», 125 ч.1 КК України до 15 років позбавлення волі, звільненим 01.04.2016 року з Торезької ВК № 28 по відбуттю покарання,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

03.09.2018 близько 16:00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою, маючи намір на крадіжку чужого майна, зайшли на територію дачного господарства, що належить ОСОБА_6 та розташоване в АДРЕСА_1 .

Перебуваючи на території вказаного дачного господарства, ОСОБА_5 підійшов до одного з вікон літньої кухні та витягнув віконну раму. Після того через отвір, який утворився, вони обоє проникли до приміщення літньої кухні, звідки навмисно, таємно, здійснили крадіжку брухту чорних металів: шляхом демонтування груби викрали металеву плиту, металеві дверці до груби, металеві дверці до піддувала, металеві рушта та металеву духовку. Далі пройшли до приміщення іншої кімнати, звідки викрали металевий каркас ліжка.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали металобрухт чорних металів загальною вагою 149 кг, вартість якого згідно висновку експерта № 4764/18-21 від 14.09.2018 року складає 5,67 грн за 1 кг, чим завдали ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 844,83 грн.

Надалі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця пригоди зникли та з викраденим розпорядилися на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, визнали, розкаялися у вчиненому, визнали фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачені зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_4 дав показання, що дійсно на початку вересня 2018 року з ОСОБА_5 викрали з дачі ОСОБА_6 в с.Гута Бушинська Тиврівського району Вінницької області метал. ОСОБА_5 витягнув з вікна літньої кухні раму, через отвір вони проникли до приміщення викрали металеву плиту, металеві дверці до груби, до піддувала, металеві рушта та металеву духовку. З кімнати викрали металевий каркас ліжка. У вчиненому кається.

ОСОБА_5 дав показання, що він витягнув віконну раму у літній кухні потерпілого, потім він з ОСОБА_4 проникли до приміщення, викрали брухт чорних металів: метал з груби, духовку та каркас ліжка. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає показання обвинувачених достовірними, правдивими, належними та допустимими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повинні нести відповідальність за ч.3 ст.185 КК України, оскільки таємно викрали чуже майно (вчинили крадіжку), кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб із проникненням до приміщення особи.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 (раніше несудимий, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, посередньо характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено;

особу винного ОСОБА_5 , який має непогашену судимість, негативно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують його покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільнонебезпечне діяння, обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складеної Шаргородським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, однак приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд стягує з обвинувачених витрати за проведення експертизи в рівних частках.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18.09.2019 р.

Речові докази: металеву раму ліжка та металеву духовку із дверцятами, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь держави 286 (двісті вісімдесят шість) гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи, тобто по 143 (сто сорок три) гривні.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_7