Справа № 308/3547/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/153/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року про повернення обвинувального акта,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000289 від 09 серпня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - повернуто прокурору, для усунення порушень вимог КПК України, протягом місяця з дня отримання матеріалів кримінального провадження.
Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акта, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі зазначив, що наявна неконкретність пред`явленого обвинувачення, та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 не відповідає вимогам його складання, що передбачені та встановлені ст. 291 КПК України, оскільки зміст обвинувачення в ньому викладений суперечливо. А при складанні обвинувального акту вказано ознаки підозри та не сформульоване обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, що є порушенням п.5 ч.2 ст.291КПК України та унеможливлює подальший розгляд справи. Крім того, на думку суду першої інстанції порушено вимоги п.3 ч.2 ст. 291 КПК України щодо анкетних даних потерпілого ОСОБА_10 та не встановлено його фактичне місце перебування.
Не погоджуючись із згаданою ухвалою, прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000289 від 09 серпня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; призначити у кримінальному провадження новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а всі вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акта дотримано, що вбачається з його змісту.
Стверджує, що доводи суду про не сформульоване обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України та про не встановлення у обвинувальному акті фактичного місця проживання потерпілого ОСОБА_10 не є аргументованими.
Вважає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.377 КПК України вийшов за межі обсягу питань, які підлягають вирішенню під час проведення підготовчого засідання, почав перевіряти кваліфікуючі ознаки кримінального правопорушення і встановлювати фактичні обставини справи.
Звертає увагу на те, що у обвинувальному акті чітко вказано якими саме умисними діями ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.357 КК України, тобто органом досудового розслідування чітко вказано про правову кваліфікацію діяння, яке інкримінується ОСОБА_9 . Зокрема, ОСОБА_9 обвинувачується у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим документом потерпілого ОСОБА_10 , що передбачає відповідальність за ч.3 ст.357 КК України, про що і зазначено у формулюванні обвинувачення у обвинувальному акті.
Акцентує увагу на те, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтовано висновку про неконкретність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , чим позбавив права прокурора на зміну обвинувачення у суді згідно положень ст.338 КПК України.
Підкреслює, що посилання суду першої інстанції на п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» № 8 від 24 жовтня 2003 року у частині неконкретності викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не можна брати до уваги, оскільки згаданий нормативно-правовий акт є застарілим, таким що втратив актуальністю внаслідок прийняття Кримінального процесуального кодексу України 2012 року.
Посилається на роз`яснення ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ, згідно інформаційного листа «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений прокурор підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів у ній наведених, обвинувачений та захисник заперечили вимоги апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На підставі положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами п.5 ч.2 ст.291 КК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналізуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, що стосуються складення обвинувального акту у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.357 КК України не можуть бути підставою для його повернення прокурору.
Крім цього, такі підстави для повернення обвинувального акту прокурору, на які послався суд першої інстанції, є необґрунтованими та жодним чином не впливають на кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_9 та обсяг пред`явленого обвинувачення останньому.
Разом з тим, презумпція невинуватості особи як принцип кримінального провадження не порушується, викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим реалізувати принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Більше того, це не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, що поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за наслідком цього постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Також судом апеляційної інстанції визнається необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що не можливо встановити місце фактичного перебування потерпілого ОСОБА_10 , оскільки у обвинувальному акті чітко вказано адресу проживання такого, а саме АДРЕСА_1 (а.с.16).
Крім цього, така підстава для повернення обвинувального акту прокурору, на яку послався суд першої інстанції, зокрема порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України анкетні дані потерпілого ОСОБА_10 є необґрунтованими та жодним чином не впливають на кваліфікацію дій підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та обсяг пред`явленого їм обвинувачення.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору слід скасувати, оскільки така постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції..

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України скасувати і призначити новий розгляд цього кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий :
Судді :