Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/956/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Красилові об`єднане кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000207 від 08.05.2018 та № 0000004 від 02.01.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, учня державного професійно-технічного навчального закладу «Красилівський професійний ліцей», раніше судимого 01.03.2018 Красилівським районним судом за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі статей 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

- обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

сторін кримінального провадження:

обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

у присутності: потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей Красилівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 ,

педагога ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

01.01.2019, приблизно о 23 год. у м. Красилові по вул. Грушевського, 33 А, у неповнолітнього ОСОБА_4 , який підійшов до незнайомого йому чоловіка, яким виявився ОСОБА_10 , достовірно знаючи про наявність в останнього мобільного телефону, виник умисел на заволодіння цим телефоном.

У подальшому, 01.01.2019, приблизно о 23:05 год., повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , з метою отримання доступу до цього телефону, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон. Отримавши від ОСОБА_10 , шляхом обману, мобільний телефон марки «LeEco», моделі «LEX626», вартістю 2286,67 грн із двома сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн кожна, на рахунку однієї з яких було 13,73 грн, відразу побіг з ним у сторону центру міста Красилова, незважаючи на те, що потерпілий кричав йому вимогу повернути телефон, де розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , повторно, відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2350,40 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину вчиненні вказаного злочину визнав частково. Фактичні обставини не заперечив і підтвердив, що 01.01.2019, приблизно о 23:05 год., гуляючи по місту Красилову з ОСОБА_13 , він побачив чоловіка в стані алкогольного сп`яніння. З метою заволодіння мобільним телефоном останнього, він, під приводом здійснення дзвінка, попросив у нього мобільний телефон. Отримавши від чоловіка мобільний телефон марки «LeEco», втік від потерпілого. Коли тікав то чув, як потерпілий кричав до нього та вимагав повернути телефон. Сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар», які були у телефоні, викинув. Наступного дня передав вказаний телефон ОСОБА_14 .. Розмір завданої матеріальної шкоди потерпілому не оспорює. У вчиненому розкаюється. Разом з тим, вважає, що його дії невірно кваліфіковані органом досудового розслідування, і вважає, що їх слід кваліфікувати за ст. 190 КК України, як шахрайство.

Крім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується такими об`єктивно дослідженими доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 підтвердив, що 01.01.2019 в період з 23 до 24 год. у м. Красилові по вул. Грушевського до нього підійшов незнайомий йому раніше хлопець, як пізніше довідався - ОСОБА_4 , та біля магазину «Роман» попросив у нього телефон щоб зателефонувати. Коли він дав ОСОБА_4 телефон марки «LeEco», моделі «LEX626», золотистого кольору, з двома сім-картами, той побіг з мобільним в центр міста. Коли ОСОБА_4 тікав від нього, то він кричав і вимагав повернути йому телефон. Вранці він звернувся до відділу поліції. Під час проведення впізнання, він впізнав серед представлених осіб ОСОБА_4 , як особу, яка пограбувала його. Працівники поліції повернули йому викрадений телефон.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні вказав, що в січні 2019 року в період з 23 до 24 год. він разом з ОСОБА_4 гуляли по місту. У центрі, вони побачили чоловіка, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 пішов до того чоловіка, а він пішов додому. Через годину зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що заволодів телефоном того чоловіка. Наступного дня, він пішов разом з ОСОБА_4 до ломбарду, де ОСОБА_4 мав закласти телефон. По дорозі вони зустріли ОСОБА_14 , далі ОСОБА_4 пішов з ОСОБА_14 .. ОСОБА_4 говорив, що викинув з телефону сім-карти Київстару.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні вказав, що 02.01.2019 отримав від ОСОБА_4 мобільний телефон, який у подальшому добровільно видав працівникам поліції.

Згідно заяви ОСОБА_14 від 02.01.2019 та відомостей з протоколу добровільної видачі та огляду від 02.01.2019 з фото-таблицею, останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «LeEco», моделі «LEX626», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , золотистого кольору, у якому була відсутня сім-карта, якого отримав від ОСОБА_4 ..

Згідно відомостей з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.01.2019, ОСОБА_10 звернувся до Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про пограбування його 01.01.2019, приблизно о 23 год. в м. Красилові, де невідома особа попросила у нього телефон та одразу з ним втекла.

Згідно відомостей з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 02.01.2019 з фото-таблицею, за участю потерпілого ОСОБА_10 , останній під час проведення слідчої дії, впізнав ОСОБА_4 , як особу яка заволоділа його мобільним телефоном.

Згідно відомостей з протоколу проведення слідчого експерименту від 03.01.2019 з фото-таблицею, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , останній вказав на обставини та місце заволодіння майном потерпілого. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив вищевказані показання.

Згідно заяви ОСОБА_10 від 02.01.2019 та відомостей з протоколу огляду та добровільної видачі предмета від 02.01.2019, останній добровільно надав працівникам поліції коробку із викраденого телефону «LeEco», моделі «LEX626», ІМЕІ 1/МЕD: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Згідно постанов про визнання та приєднання речових доказів від 02.01.2019, коробку від мобільного телефону «LeEco», моделі «LEX626», вилучену 02.01.2019 у потерпілого ОСОБА_10 та мобільний телефон «LeEco», моделі «LEX626», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , золотистого кольору, вилучений 02.01.2019 у ОСОБА_14 визнані речовими доказами та передані на зберігання потерпілому.

Згідно висновку експерта № 12.1-0011:19 від 11.01.2019, ринкова вартість викраденого мобільного телефону «LeEco», моделі «LEX626» станом на 01.01.2019 могла становити 2286 грн 67 коп..

Твердження обвинуваченого, що органом досудового розслідування, вищевказані його дії по заволодінню майном ОСОБА_10 , помилково кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, і його дії слід кваліфікувати за ст. 190 КК України, як шахрайство, суд відкидає, як необґрунтовані з таких підстав.

Відповідно до п. 17, що міститься у роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009, якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме, вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.

Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази суд доходить висновку, що ОСОБА_4 саме у відкритий спосіб заволодів мобільним телефоном потерпілого, виходячи із таких обставин.

Так, сам обвинувачений стверджує, що шляхом обману, взяв у потерпілого мобільний телефон та одразу почав тікати і під час цього почув вимогу ОСОБА_10 про його негайне повернення. Однак, цю вказівку потерпілого не виконав і у його присутності вчинив дії по відкритому заволодінню телефоном, а саме, утік з місця, та розпорядився телефоном на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок обману обвинувачений отримав доступ до майна потерпілого, яким у послідуючому заволодів у відкритий спосіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

У зв`язку з викладеним, твердження обвинуваченого щодо неправильної кваліфікації його дій, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Органом досудового розслідування неповнолітньому ОСОБА_4 також пред`явлено обвинувачення у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, і його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно цього обвинувачення, 08.05.2018, приблизно о 10 год. 00 хв. у м. Красилові, по вул. Центральній, у неповнолітнього ОСОБА_4 , повторно, який перебував на території ДПТНЗ «Красилівський професійний ліцей» разом з ОСОБА_9 , після спільного вживання алкогольних напоїв, достовірно знаючи, що в останнього наявні грошові кошти, виник умисел на заволодіння вказаними коштами.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , 08.05.2018 приблизно о 10 год. 00 хв. почав вимагати віддати їх йому, при цьому, штовхаючи руками у груди потерпілому ОСОБА_9 .. Потерпілий ОСОБА_9 , почувши слова неповнолітнього ОСОБА_4 про вимогу передачі грошових коштів, почав тікати від останнього. Після чого, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , наздогнав останнього навпроти будівлі ЗОШ № 5, що розташована за адресою м. Красилів, вул. Центральна, 38-А та відкрито, умисно, з корисливих мотивів, шляхом застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у штовханні ОСОБА_9 в спину, від чого останній впав на землю та в нанесенні 3-4 ударів ногами по голові потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої рани тім`яної ділянки голови, крововиливу лівої навколо очної ділянки, садна лівої виличної ділянки, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та викрав у ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 150 грн, які останній дістав із кишені і тримав у ріці, завдавши йому майнової шкоди на вказану суму та розпорядився ними на власний розсуд.

Вину у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 не визнав, пояснив, що у ОСОБА_9 гроші не вимагав. Визнав, що 08.05.2018, приблизно о 10 год. 00 хв. він будучи обуреним поведінкою ОСОБА_9 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння непристойно висловився про дівчат, наніс йому декілька ударів. Гроші у ОСОБА_9 не вимагав.

Прокурор у судовому засіданні, як на докази, що підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні даного злочину посилається на:

- показання потерпілого ОСОБА_9 надані слідчому під час проведення впізнання особи та слідчого експерименту,

- показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

- відомості з протоколу затримання ОСОБА_4 від 08.05.2018;

- відомості з протоколу впізнання особи від 08.05.2018, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_9 ;

- відомості з протоколу проведення слідчого експерименту від 08.05.2018, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновок експерта № 47 від 11.05.2018, про виявлення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 ;

- відомості з протоколу № 530Т про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.06.2018.

Дослідивши вказані докази у судовому засіданні суд встановив такі обставини.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 хизуючись перед дівчиною, яка знаходилася поруч із навчальним корпусом Красилівського професійного ліцею, почав погрожувати йому побиттям. У зв`язку з погрозами ОСОБА_4 , він почав тікати. ОСОБА_4 наздогнав його, повалив на землю та почав наносити удари руками та ногами. Бажаючи припинити побиття, він запропонував ОСОБА_4 кошти. Після чого передав ОСОБА_4 150 грн. Отримавши кошти, ОСОБА_4 пішов від нього. Вказав, що ОСОБА_4 не вимагав у нього коштів ні до побиття, ні під час побиття.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 у судовому засіданні вказали, що бачили ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на місці події. ОСОБА_4 наносив руками та ногами удари ОСОБА_9 .. Вони не чули щоб ОСОБА_4 вимагав гроші у ОСОБА_9 ..

Висновок експерта № 47 від 11.05.2018 підтверджує наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень у вигляді поверхневої рани тім`яної ділянки голови, крововиливу лівої навколо очної ділянки, садна лівої виличної ділянки.

Згідно відомостей з протоколу № 530Т про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.06.2018 та запису DVD-R диска, ОСОБА_4 вказав, що потерпілий, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, просив йому викликати дівчат, після чого він наніс йому удари. Після затримання поліція вилучила у нього з кишені кошти.

Згідно відомостей з протоколу затримання ОСОБА_4 від 08.05.2018, у останнього виявили та вилучили купюру номіналом 100 гривень.

Згідно відомостей з протоколу впізнання особи від 08.05.2018, ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 , як особу яка побила його та забрала у нього 150 гривень.

Згідно відомостей з протоколу проведення слідчого експерименту від 08.05.2018 за участі потерпілого ОСОБА_9 останній вказав, що ОСОБА_4 побив його та наказав віддати гроші, після чого отримав від нього 150 гривень.

Протокол містить численні виправлення, як у даті його складання, анкетних даних потерпілого, та обставинах зафіксованих у ньому, які не обумовлені належним чином.

Прокурор, як на докази, що підтверджують вимагання обвинуваченим у потерпілого коштів, посилається на показання потерпілого ОСОБА_9 , які містяться у протоколах проведення слідчого експерименту та впізнання з участю останнього.

Разом з тим, у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 вказав, що відомості викладені у протоколах проведення слідчого експерименту та впізнання з його участю, в частині відомостей, що обвинувачений вимагав у нього кошти, не відповідають дійсності. Вказав, що такі показання надав через образу на обвинуваченого за побиття.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

У зв`язку з викладеним, суд не обґрунтовує свої висновки показаннями потерпілого ОСОБА_9 , які були ним надані слідчому на досудовому розслідуванні.

Крім цього, суду не було надано відеозапис, який згідно протоколу про проведення слідчого експерименту є додатком до нього, що свідчить про отримання його з порушенням вимог статей 104, 105 КПК України, а тому, такий доказ є недопустимий відповідно до ст. 86 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає. За змістом ч.ч. 1 та 3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій засобами, передбаченими цим Кодексом, а функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатись на один і той самий орган чи службову особу.

Тому, суд доходить висновку, що допустимості доказу, отриманого під час проведення слідчого експерименту від 08.05.2018 за участі потерпілого ОСОБА_9 , стороною обвинувачення не доведено під час розгляду справи в суді.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, з наведенням мотивів та підстав його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності з ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За приписами ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумнім сумнівом. При цьому, за змістом положень ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Належних та допустимих доказів наявності у діях обвинуваченого ОСОБА_4 вищевказаного інкримінованого йому злочину, щодо пограбування ОСОБА_9 , органом досудового розслідування та прокурором суду надано не було.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, по епізоду пограбування ОСОБА_9 , а тому за цим обвинуваченням його слід виправдати.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який є неповнолітнім, раніше судимим, вчинив вказаний злочин під час іспитового строку, та на шлях виправлення не став, за час утримання в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» характеризується посередньо, перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, навчається в ДПТНЗ «Красилівський професійний ліцей», згідно акту обстеження умов проживання виховується лише батьком, умови для вихованні та розвитку у будинку незадовільні, високі ризики вчинення повторного злочину, викладені у досудовій доповіді Красилівського районного сектору з питань пробації від 01.03.2019.

Обставини, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи та особу обвинуваченого, суд доходить висновку, про неможливість звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання із випробуванням, а його виправлення та перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде законним та справедливим.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Товарознавчу експертизу № 12.1-0011:19 від 11.01.2019, вартістю 858 грн, проводив експерт установи, що фінансується з Державного бюджету (Хмельницький НДЕКЦ МВС України), тому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 858 грн.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 підлягає залишенню без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (по епізоду пограбування потерпілого ОСОБА_9 ) та виправдати його за цим обвинуваченням.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (по епізоду пограбування потерпілого ОСОБА_10 ), призначивши йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 01.03.2018, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 08.01.2019 до дня вступу вироку в законну силу із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Речові докази:

- банкноту номіналом 100 грн, вилучену 08.05.2018 у ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_9 ;

- коробку з мобільного телефону «LeEco», моделі «LEX626», мобільний телефон «LeЕco», моделі «LEX626», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , золотистого кольору залишити ОСОБА_10 ..

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі на користь держави (код класифікації доходів бюджету 24060300, розрахунковий рахунок 2279, МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача 37972056, отримувач: УК у Красилівському районі. Красилівський район, код платежу: 24060300) у сумі 858 грн.

Вирок набирає законної сили через 30 днів після його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 протягом 30 днів з дня вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1