Номер провадження:1-кс/521/4951/19
УХВАЛА

27 серпня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про відсторонення від посади ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідчого вбачається, що у період часу з травня по серпень 2017 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу (номер свідоцтва № 7326), діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вступила у попередню змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спрямовану на незаконне заволодіння шляхом обману квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належала покійному ОСОБА_10 .

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , використовуючи отриману інформацію від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а саме щодо особи похилого віку ОСОБА_10 , наявності у нього квартири та відсутності спадкоємців, виконуючи роль організатора, а також, діючи як виконавець, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , які виконували роль співвиконавців, здійснив чіткий розподіл ролей та функцій між групою осіб для незаконного заволодіння шляхом обману квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належала покійному ОСОБА_10 , та в подальшому реалізації вказаної квартири добросовісним набувачам з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі.

Зокрема, після смерті ОСОБА_10 , належне йому нерухоме майно, відповідно до ст. ст. 335, 1277 ЦК України, повинно було перейти у власність територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради у зв`язку з тим, що він був одинокою особою та не мав спадкоємців.

Дочекавшись смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відповідно до відведеної їй ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, незаконно заволоділа його паспортом: серія № НОМЕР_1 , виданий 19.11.1997 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області та іншими правовстановлюючими документами на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: свідоцтвом про право власності на житло від 30.12.1997 за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належало ОСОБА_10 , розпорядженням органу приватизації від 30.07.1997 №105836, видане на ім`я ОСОБА_10 та технічним паспортом на вказану квартиру.

У той же час ОСОБА_9 , з метою надання нотаріальним діям ознак законності, не повідомивши про свої злочинні дії та ввівши в оману своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , попрохав останніх виступити обдарованою стороною при укладанні відповідних договорів.

Після виконання вказаних дій, за раніше досягнутою домовленістю, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, передали приватному нотаріусу ОСОБА_5 правовстановлюючі документи, а саме: паспорт на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія № НОМЕР_1 , виданий 19.11.1997 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області, свідоцтво про право власності на житло від 30.12.1997 року за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належало ОСОБА_10 , розпорядження органу приватизації від 30.07.1997 року №105836, видане на ім`я ОСОБА_10 та технічний паспорт на вказану квартиру.

Так, після передачі вказаних документів, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (номер свідоцтва № 7326), діючи згідно раніше узгодженого плану, відповідно до відведеної їй ролі, в порушення присяги нотаріуса та ЗУ «Про нотаріат», виготовила усі необхідні документи на переоформлення вказаної квартири.

У подальшому, 14.06.2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщені нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_3 , склала та посвідчила договір дарування, за яким нібито ОСОБА_10 , який на момент посвідчення вказаного договору вже помер, подарував ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, 03.08.2017 року ОСОБА_5 , з метою надання вказаним нотаріальним діям законності, перебуваючи за тією ж адресою, у приміщенні нотаріальної контори склала та посвідчила договір дарування, за яким ОСОБА_11 подарував ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_1 , після чого оригінал договору передала ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою подальшої реалізації їх злочинного наміру.

В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , представившись близькими родичами ОСОБА_12 , з метою реалізації вказаної квартири добросовісним набувачам та заволодіння грошовими коштами отриманими від її реалізації, знайшли покупця на квартиру, а саме: ОСОБА_13 .

Після чого, з метою оформлення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, 23.08.2017 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщені нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, не повідомивши про свої злочинні дії приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , передали їй підроблені документи на квартиру АДРЕСА_1 .

У той самий день, приватним нотаріусом ОСОБА_14 був складений та посвідчений договір купівлі - продажу нерухомого майна між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де остання придбала квартиру за 22800 доларів США, що станом на зазначену дату за офіційним курсом НБУ становило 580260 гривень. Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи вказаними грошовими коштами та розпорядилися ними на свій власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману заволоділи чужим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , чим заподіяли майнову шкоду територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на суму 544000 гривень та грошовими коштами ОСОБА_13 у сумі 22800 доларів США, що станом на вчинення злочину за офіційним курсом НБУ складало 580260 гривень.

За даним фактом 10.09.2018 року Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0003156.

10.07.2019 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України.
В обґрунтування клопотання про відсторонення ОСОБА_5 від посади, слідчий вказала, що перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_5 зможе продовжувати здійснювати аналогічні злочини, знищити, підробити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та вважав за необхідне його задовольнити.

Захисник заперечував в задоволенні клопотання.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Вивчивши клопотання та документи додані до нього, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Згідно ч. 1 ст. 157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Дослідивши додані до клопотання документи, а саме протоколи допиту свідків від 10.12.2018 року, протокол допиту представника потерпілого від 25.02.2019 року, акт судово-медичного дослідження (обстеження) №2050, висновок експерта №1732-2050/17 та інші матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України.

Так, згідно обставин кримінального провадження зазначених в клопотанні, 14.06.2017 року ОСОБА_5 склала та посвідчила договір дарування, за яким ОСОБА_10 , який за версією органу досудового розслідування на той момент вже помер, подарував ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, доводи органу досудового розслідування про смерть ОСОБА_10 станом на 14.06.2017 року в повній мірі не підтверджені, оскільки згідно висновку експерта №1732-2050/17 під час дослідження трупу конкретно встановити давність настання смерті ОСОБА_10 не є можливим, а вказаний час смерті травень 2017 року є лише припущенням експерта.

Так, у вказаному висновку експерта зазначено, що за даними літератури перші ознаки муміфікації (висихання вушних раковин, носа) можуть наступити вже до кінця першого місяця після смерті, повна муміфікація трупа - за 6-12-ть місяців. При сприятливих умовах (висока температура, добра вентиляція, низька вологість), це може статися і за 2-3 місяці. Значення муміфікації для встановлення давності настання смерті невелика, так як швидкість розвитку цих змін залежить від поєднання багатьох чинників. Таким чином експерт вказав, що можна припустити, що смерть ОСОБА_10 настала приблизно у травні 2017 року.

Враховуючи, що висновки експерта не є категоричними, а дата здійснення правочину та ймовірна дата смерті ОСОБА_10 не мають значного часового проміжку, слідчий суддя вважає, що існують сумніви в достовірності зазначених слідчим в клопотанні обставинах.

Як вбачається з наданих слідчим суду документів, підозра ОСОБА_5 фактично складена на показаннях свідка ОСОБА_11 , який вказав, що не бачив ОСОБА_10 під час підписання договору дарування 14.06.2017 року.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.358 КК України в судовому засіданні прокурором не доведена, а надані документи достатнім чином та переконливо не підтверджують вказані слідчим в клопотанні обставини вчинення інкримінованих злочинів.

Таким чином, враховуючи, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність всіх вказаних в клопотання обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 131, 132, 154-158 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про відсторонення від посади ОСОБА_5 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1