Справа № 591/5206/18
Провадження № 1-кп/591/251/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2019 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0002421 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В :
22 липня 2018 року близько 05 год. 40 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВА3 2110, н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Харківській в м. Суми разом із ОСОБА_5 , який перебував в автомобілі в якості пасажира, та був зупинений в районі будинку № 1 поряд з зупинкою громадського транспорту екіпажем патрульної поліції роти № 3 батальйону УПП в Сумській області - Руно-251 - в складі інспекторів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які запідозрили водія ОСОБА_6 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
До процесу освідування ОСОБА_6 та за наявності підстав складання адміністративного протоколу за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також для контролю за діями патрульних поліцейських, долучились старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення в Сумській області ДПП (далі - ВМ та АЗ УПП в Сумській області ДПП) ОСОБА_9 та інспектор ВМ та АЗ ОСОБА_10 , що роз`яснювали суть адміністративного правопорушення і порядок дій при складанні адміністративного протоколу по ст. 130 КУпАП.
В цей момент, розуміючи, що на ОСОБА_6 буде складено адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, близько 05 год. 51 хв., перебуваючи в районі будинку № 1 поряд з зупинкою громадського транспорту по вул. Харківській в м. Суми, в розмові з інспекторами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 висловив пропозицію надати їм грошові кошти в розмірі 400 доларів США, в якості неправомірної вигоди за нескладання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_6 щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за невчинення ними з використанням свого службового становища дій, щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на що отримав відмову та був попереджений, що вказані неправомірні дії створюють склад кримінального правопорушення.
Проте, продовжуючи свою протиправну діяльність, маючи єдиний умисел, спрямований на уникнення ОСОБА_6 адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, шляхом надання неправомірної вигоди працівнику Національної поліції України, 22 липня 2018 року близько 05 год. 55 хв., усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, перебуваючи поряд з зупинкою громадського транспорту по вул. Харківській в м. Суми, ОСОБА_5 в розмові з інспекторами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , висловив пропозиції надати їм грошові кошти неправомірної вигоди в розмірі 10500 грн. (десять тисяч п`ятсот) або чотириста доларів США за непритягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та нескладення відповідного адміністративної протоколу, які запропонував привезти в разі надання відповідної згоди продовж 30 хвилин вищевказаним інспекторам.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого злочину не визнав та показав, що дійсно за наведених обставин вони разом з ОСОБА_6 (який керував автомобілем) зупинились на вул. Харківській в м. Суми, де до них підійшли працівники поліції та почали вимагати від водія пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння. На місце приїхали і інші екіпажі і в процесі розмови з поліцейськими він запитував у них чи можна сплатити штраф на місці і в доларах. Потім вони почали провокувати його на розмову про дачу хабаря. Обвинувачений же вважав, що розмова ведеться про сплату штрафу на місці. Крім цього показав, що в процесі розмови поліцейські зазначали, що відеореєстратор виключений і що це вони запропонували на місці сплатити штраф.
Під час судового розгляду встановлено та не заперечено сторонами належність інспекторів поліції до службових осіб в розумінні КК України, що підтверджено дослідженими доказами, а саме: копіями наказів про призначення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на посади, копією посадової інструкції поліцейського, копією положення про УПП в Сумській області ДПП та копією наказу про нову його редакцію, копіями посадових інструкції інспектора та старшого інспектора ВМ та АЗ УПП в Сумській області ДПП.
Крім цього, не заперечено та не спростовано факт складання відносно ОСОБА_6 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП при наведених обставинах, що підтверджується копією протоколу, висновку СОНД та розписки ОСОБА_6 .
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтвердили суду вчинення ОСОБА_5 дій, наведених в обвинуваченні, вказавши, що ОСОБА_5 був обізнаний про ведення зйомки, яку вони не приховували, він перший запропонував «вирішити питання», а подальші розмови зводились до з`ясування серйозності його намірів.
Покази цих свідків в цілому узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які також були оглянуті та досліджені слідчим та зафіксовані в протоколі огляду наданому суду.
З вказаних відеозаписів чітко вбачається, що, під час спілкування з інспекторами поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , саме ОСОБА_5 першим, без натяку та підбурювання зі сторони правоохоронців, фактично пропонує їм (хоча і завуальовано) неправомірну вигоду, при цьому інший інспектор в присутності ОСОБА_5 повідомляє про ведення відеозапису. Цим же записом підтверджується усвідомлення ним характеру своєї пропозиції саме щодо неправомірної вигоди, а також спростовуються твердження обвинуваченого про те, що це нібито було сплатою штрафу на місці, оскільки під час всіх розмов з учасниками події поліцейські постійно роз`яснювали процес оформлення адміністративних матеріалів і як ОСОБА_5 так і інші учасники зі сторони ОСОБА_6 не могли не усвідомлювати що «вирішення питання» означає саме надання неправомірної вигоди поліцейським та позитивну мету для порушника (третьої особи ОСОБА_6 ) у вигляді ігнорування допущеного ним порушення стосовно керування транспортним засобом в стані сп`яніння.
Покази свідка ОСОБА_6 жодним чином не спростовують наведених тверджень, як і провини обвинуваченого в інкримінованому діянні, оскільки по-перше, як він показав суду, він не чув пропозиції неправомірної вигоди зі сторони ОСОБА_5 , а по-друге він не був присутнім при всіх розмовах обвинуваченого з правоохоронцями, як і не був обвинувачений та поліцейські на тому місці в його постійному полі зору.
Відтак, зібрані по справі докази в тому числі показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в сукупності з дослідженими відеозаписами, суд вважає належними, допустимими, достатніми та такими, що беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_5 інкримінованого в провину діяння, а його покази суд вважає обраним способом захисту.
Посилання сторони захисту щодо недоведеності вини обвинуваченого, провокації зі сторони правоохоронців та недопустимості як доказів згаданих відеозаписів, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
По-перше, не доведено поза розумнім сумнівом та навпаки спростовано твердження захисту про провокативні дії правоохоронців, висновок стосовно чого суд робить з огляду на початкове висловлення пропозиції поліцейським про неправомірну вигоду саме зі сторони обвинуваченого без натяку на можливість неправомірного вирішення питання та без підбурювання з їх сторони. Всі подальші розмови, їх характер та мета інспекторів щодо цих розмов зводилась лише до з`ясування серйозності намірів обвинуваченого, роз`яснення йому неправомірності таких дій, що вчинено було лише з однією метою з`ясувати чи є підстави для повідомлення про вчинення ОСОБА_5 злочину, що і було ними зроблено одразу без очікування безпосередньої передачі неправомірної вигоди.
При цьому, в тому числі систематичність пропозицій та наполегливість самого ОСОБА_5 в «вирішенні питання», навіть після роз`яснень поліцейських, говорить про усвідомлення ним незаконного характеру своєї пропозиції і що це не є сплатою штрафу на місці.
По-друге, безпідставними суд вважає посилання сторони захисту на недопустимість як доказів досліджених відеозаписів, оскільки відеозйомка проводилась згідно вимог Закону України «Про національну поліцію», відкрито, з закріпленням реєстраторів на видному місці (як наведено вище - з повідомленням в присутності обвинуваченого про здійснення фіксації), і жодного збору персональних даних або конфіденційної інформації про особу в цьому випадку за їх допомогою не здійснювалось, а проводилась виключно фіксація дій правоохоронців при оформленні адміністративних матеріалів, а подання доказів суду в розумінні як Закону України «Про доступ до публічної інформації» так і Закону України «Про захист персональних даних» не є незаконною обробкою персональних даних та згода на це особи (обвинуваченого) не потребується.
Більше того, наведені відеозаписи, як і інші докази в справі зібрані органом досудового розслідування з дотриманням вимог ст. 93 КПК України та отримані в порядку ч. 2 ст. 93 КПК України на запит слідчого і жодного обов`язкового судового рішення на отримання цих відеозаписів КПК України не вимагає.
На підтвердження допустимості наведених відеозаписів як доказів свідчить і та обставина, що суду підтверджено сертифікацію відеореєстраторів, а також видачу, зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засобів фіксації, відеозаписи з яких в тому числі і були надані слідчому та досліджені в судовому засіданні.
По-третє, з огляду на вказані вище висновки, суд не вважає суттєвою обставину небезперервності наданих відеозаписів, враховуючи те, що, як зазначено раніше, першою була саме пропозиція ОСОБА_5 стосовно неправомірної вигоди, а контекст та початок розмови не свідчить про провокативні дії правоохоронців. Крім цього, подальший характер фраз обвинуваченого, побудова ним мови та висловлення не свідчать про те, що його пропозиціям передували будь-які вислови чи пропозиції зі сторони інспекторів, що підтверджували б їх бажання отримати неправомірну вигоду та стосовно підбурювання на вчинення цих дій.
Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він умисно та протиправно пропонував неправомірну вигоду службовим особам Національної поліції України інспекторам УПП в Сумській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах третьої особи ОСОБА_6 , за невчинення в її інтересах дій з використанням наданого службового становища.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, дітей не має.
При призначенні виду та міри покарання, серед інших обставин, суд враховує в тому числі особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, його майновий стан.

Відтак, не дивлячись на характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, відсутність з його боку щирого каятті, суд вважає, що призначення покарання, пов`язаного з обмеженням чи позбавленням волі, з огляду на молодий вік обвинуваченого та відсутність у нього судимостей, є недоречним та занадто суворим в цій ситуації. Тому, враховуючи мету кримінального провадження та покарання, яке є не тільки карою, на переконання суду належним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами є призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, з огляду в тому числі на певну матеріальну складову діяння, а також відсутність у ОСОБА_5 попередніх судимостей, що свідчить про можливість усвідомлення ним недопустимості вчинення в подальшому як подібних діянь, так і інших злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази слід залишити в матеріалах провадження.
Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат суду не наведено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.
На підставі ч. 1 ст. 369 КК України, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.
Речові докази: відеозаписи з відеореєстраторів - залишити в матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1