У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 року м. Бар

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у м. Бар Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000283 від 25.07.2019 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 25.07.2019 біля 00:20 год. водій автомобіля марки Москвич АЗЛК 2140 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, ОСОБА_5 , рухаючись вул. Б. Сфорци у м. Бар Вінницької області здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21154 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Москвич, ОСОБА_7 доставлена до КНП «Барська центральна районна лікарня» Барської районної ради з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома голови. Після проведеного огляду від госпіталізації відмовилась.

25.07.2019 слідчим відділенням Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області відомості по даному факту були внесені до ЄРДР за № 0000283, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

25.07.2019 проведено огляд місця події, а саме місце зіткнення автомобілів де виявлено автомобіль М-2140 державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію засобу НОМЕР_3 від 02.06.1985 на праві власності належить ОСОБА_8 , який вилучено згідно п. 2 ст. 167 КПК України та поміщений на майданчик тимчасового зберігання автомобілів Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: Вінницька область, м. Бар, м-н Святого Миколая, 14.

Вказаний автомобіль був вилучений та визнаний речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, а також для встановлення точного місця зіткнення, з метою проведення подальших експертиз та залучення їх в якості речових доказів, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести, виникла необхідність в накладені арешту на автомобіль, який на момент його тимчасового вилучення може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

У зв`язку з вищевказаним, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню, зберігання речових доказів та недопущенні можливості його втрати або знищення виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на арешт вилученого в ході огляду майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак останнім було подано заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.

У судове засідання ОСОБА_8 не прибув, подав заяву, що не заперечує поти задоволення клопотання та просить розглянути клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та документи, що долучені до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого, що надійшло до суду, відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Стаття 98 КПК України, зокрема, дає визначення речових доказів, під якими слід розуміти матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Обставини, які викладені у клопотанні, підтверджуються даними копій документів досудового розслідування, які були досліджені.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_5 : автомобіль марки «М-2140» державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, бежевого кольору, який відповідно до свідоцтва про реєстрафцію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.06.1985 на праві власності належить ОСОБА_8 , який було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Барського ВП, за адресою: Вінницька область, м. Бар, м-н Святого Миколая, 14, з подальшим зберіганням останнього на вказаному майданчику.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: