Справа № 565/1153/19
Провадження № 1-кп/565/87/19
У Х В А Л А

11 липня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

- головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- потерпілої - ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань суду у м.Вараш Рівненської області кримінальне провадження №0000095, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовськ (нині м.Вараш) Рівненської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 і ч.2 ст.185 КК України, на підставі угоди про примирення, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 і ч.2 ст.185 КК України за таких обставин. У січні 2019 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) в обідню пору доби ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу приміщення Державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України», що розташоване за адресою: Рівненська область, м.Вараш, вулиця Енергетиків, 23, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою рідної сестри ОСОБА_4 , під приводом покористуватись заволодів ноутбуком, марки «HP Pavilion g6-1202sr (A2Q49EA), вартістю 2808 (дві тисячі вісімсот вісім) грн. 10 коп., який йому в цей час за вказівкою ОСОБА_4 для користування передав її чоловік ОСОБА_6 . Отриманим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме: за допомогою ОСОБА_7 передав до приміщення відділення №33 Повного товариства «Ломбард Роял Кредит», за що отримав кошти в сумі 1100 (одна тисяча сто) грн. Окрім цього, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 05 березня 2019 року близько 12 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, таємно, з метою викрадення чужого майна, непомітно для присутнього в цей час у квартирі ОСОБА_6 викрав з кухонної кімнати кухонний комбайн, марки «Bosch MSM 7800», вартістю 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одна) грн., належний ОСОБА_4 . Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, а саме: за допомогою ОСОБА_8 передав до приміщення відділення №33 Повного товариства «Ломбард Роял Кредит», за що отримав кошти в сумі 400 (чотириста) грн. ОСОБА_5 також обвинувачується в тому, що 06 березня 2019 року в період часу з 09 години 45 хвилин до 11 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, таємно, з метою викрадення чужого майна, викрав телевізор, марки «LG 32CS560», вартістю 4450 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят) грн., належний ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв їй майнової шкоди на вказану суму. У подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме передав до ломбарду, за що отримав кошти в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. Загальний розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями визначено в сумі 9409 (дев`ять тисяч чотириста дев`ять) грн. 10 коп.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.190 і ч.2 ст.185 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На розгляд суду у вказаному кримінальному провадженні надійшли обвинувальний акт разом із угодою про примирення, укладеною між підозрюваним ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 21 червня 2019 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, потерпіла та обвинувачений просили затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Заслухавши думки прокурора, потерпілої та обвинуваченого, суд перевірив угоду про примирення від 21 червня 2019 року на предмет її відповідності вимогам процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність та прийшов до висновку про наявність підстав для відмови в затвердженні цієї угоди і повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України.

Статтею 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Судом встановлено, що зміст угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 21 червня 2019 року, не відповідає вимогам ст.471 КПК України. Так, наведене формулювання підозри за ч.2 ст.190 КК України не містить даних про належність та особу власника ноутбука, марки «HP Pavilion g6-1202sr (A2Q49EA), вартістю 2808 (дві тисячі вісімсот вісім) грн. 10 коп. Таких відомостей не зазначено ні в повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 30 травня 2019 року, ні у викладі фактичних обставин, ні у формулюванні обвинувачення, наведених у обвинувальному акті. Вказані обставини є істотними для даного кримінального провадження, оскільки впливають на правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 , визначення цього майна як чужого та встановлення особи потерпілого. В свою чергу цей недолік унеможливлює укладення угоди про примирення ОСОБА_4 як потерпілою в частині підозри (обвинувачення) ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України та затвердження такої угоди судом.

Окрім цього, судом з`ясовано, що ні в досліджуваній угоді про примирення, ні в обвинувальному акті не вказані обставини, які б свідчили про повторність вчинення ОСОБА_5 заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайства). Такі дані є важливими при визначенні правильності правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.
Згідно з ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Частинами 1-3 ст.88 КК України визначено, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості.
У даному випадку, як слідує із матеріалів кримінального провадження, 03 жовтня 2017 року згідно з ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2017 року на підставі п.е ст.1 Закону України «Про амністію» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_5 був звільнений від покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.ч.1, 4 ст.71 КК України за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки і 1 (один) місяць шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м.Києва від 14 квітня 2015 року.

За таких обставин, які вказують на невідповідність досліджуваної угоди про примирення вимогам КПК України і КК України та інтересам суспільства, угода про примирення, укладена між підозрюваним ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 21 червня 2019 року, не може бути затверджена судом.

Слідуючи ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.п.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Отже, з наведених підстав у затвердженні угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 21 червня 2019 року, необхідно відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.
Враховуючи викладені обставини, на підставі ч.4 ст.32, ст.85, ч.ч.1-3 ст.88 КК України, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.3 ст.371, ч.1 ст.372, ч.2 ст.392, ст.471, п.п.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 21 червня 2019 року, та повернути кримінальне провадження №0000095, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 і ч.2 ст.185 КК України, прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1