Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1278/17
Провадження № 1-кп/280/36/19
ВИРОК
Іменем України

11 вересня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000567, від 01.08.2017, відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магадан РФ, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приватного підприємця, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Коростишів Житомирської області, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

07 липня 2017 року близько 21:30 години в АДРЕСА_3 , між ОСОБА_11 дружиною ОСОБА_10 , та її сусідкою ОСОБА_8 на ґрунті неприязних сусідських відносин виник словесний конфлікт. У ході даного конфлікту у ОСОБА_10 , який перебував поруч зі своєю дружиною виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 своєю правою ногою умисно наніс один удав в ліве стегно ОСОБА_8 , від чого остання упала колінами на плитку. Після цього ОСОБА_10 умисно правою рукою, зажатою в кулак, наніс один удар в ліву частину голови ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаний час та місці, за вказаних обставин, використовуючи малозначний привід для суперечки, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій ОСОБА_11 , стоячи навпроти ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 , стоячи з лівої сторони ОСОБА_8 , одночасно обома руками по черзі, почали наносити удари лівою та правою рукою, зажатою в кулак, у кількості 4 разів у верхню частину голови.

У результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_8 завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синця на лівому стегні, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

07 липня 2017 року близько 21:30 години в АДРЕСА_3 , між ОСОБА_11 дружиною ОСОБА_10 , та її сусідкою ОСОБА_8 на ґрунті неприязних сусідських відносин виник словесний конфлікт. У ході даного конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Одразу ж після цього, ОСОБА_11 , стоячи навпроти ОСОБА_8 , схопила останню за волосся та, штовхаючи на себе, нанесла один удар коліном правої ноги в праву частину живота, від чого ОСОБА_8 упала колінами на плитку.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 нанесла по черзі лівою та правою рукою, зажатою в кулак, 3-4 удари у верхню частину голови ОСОБА_8 , після того як ОСОБА_11 припинила наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 підвелася.

У послідуючому до даного конфлікту приєднався ОСОБА_10 чоловік ОСОБА_11 .

Перебуваючи у вказаний час та місці, за вказаних обставин, використовуючи малозначний привід для суперечки, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій ОСОБА_11 , стоячи навпроти ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 , стоячи з лівої сторони ОСОБА_8 , одночасно обома руками по черзі, почали наносити удари лівою та правою рукою, зажатою в кулак, у кількості 4 разів у верхню частину голови ОСОБА_8 .

У результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_11 , потерпілій ОСОБА_8 завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, синця на лівому стегні, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Суд розглядає кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК УКраїни та цивільний позов потерпілої не визнав, пояснив, що конфлікт мав місце 07.07.2017, він ввечері перебував вдома по вул. Грибоєдова, почув крики на подвір`ї, виглянув у вікно, дружина замітала подвір`я, потерпіла напала на неї, кричала, що вона мете на її сторони, потерпіла вихопила віник у його дружини, махала ним, там бігала також дитина, вона зачепила дитину віником, попала по дружині, потерпіла сховалася у хаті, ні він, ні його дружина ніяких ушкоджень потерпілій не наносили, приїхали працівники поліції, він з дружиною поїхав писати заяву з приводу нападу потерпілої, це був перший конфлікт, він бачив як потерпіла впала на коліна, коли махала віником, потерпіла штовхала дружину, порвала їй ланцюжок.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та цивільний позов потерпілої не визнала, пояснила, що ввечері 07 липня 2017 року підмітала двір, вибігла потерпіла й почала штовхати її, душила за шию, порвала футболку та ланцюжок, вдарила її дитину палкою мітли, коли виривала у неї віник, прибіг її чоловік, потерпіла злякалася впала тільки на коліна і стала кричати, також пояснила, що кури потерпілої смітять, конфліктні ситуації були, потерпілій все заважає, що буває у обвинувачених у дворі, під час конфлікту онуки потерпілої не було.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що у неї були її внучка з правнучкою, після 21 години вона вийшла на кухню й побачила як обвинувачена мете сміття на її землю, потерпіла зробила їй зауваження, обвинувачена схопила її за волосся, била її об своє коліно декілька разів, обвинувачена ударила її три рази кулаком по голові, де волосся, потім її вдарив обвинувачений ОСОБА_14 кулаком у скроню, він наніс її сім-вісім ударів по голові, від ударів впала на землю, коліна у неї були зчесані від падіння, вона кричали, внучка була на другому поверсі будинку, вона крикнула потерпілій, щоб та тікала, тут у двір зайшла подруга, обвинувачена припинила її бити як побачила онуку, потім приїхали два поліцейських, сказали, що вона побила ОСОБА_14 , вони викликали поліцію, приїхала її дочка, потерпіла показала, що ОСОБА_15 вона не чіпала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що потерпіла є її бабусею, 07.07.2017 вона залишилася у неї погостювати у бабусі, після 21 години вона була на другому поверсі, почула крики бабусі, спустилася й побачила як бабуся стоїть на колінах, її б`ють сусіди ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , більше нікого не було там, бачила два удари ОСОБА_17 бабусі у область вуха, свідок бачила як ОСОБА_18 ударила бабусю в область голови, бабуся стояла на колінах, ОСОБА_17 був зліва від свідка, ОСОБА_18 справа, бабуся була на колінах повернута задом, свідок повернулася на другий поверх, зателефонувала чоловіку, останній приїхав десь за 40 хвилин, потім бабуся бігала по хаті й стогнала, бачила як бабуся, стоячи на колінах, намагалася підвестися, опираючись рукою об землю, ОСОБА_19 стояв зігнутим над бабусею, положення тіла ОСОБА_18 було схоже на положення ОСОБА_17 . Свідок також показала, що між бабусею та ОСОБА_18 були «натягнуті» стосунки, причина конфлікту їй невідома, бабуся лежала потім у лікарні у зв`язку з побиттям, свідок не чула, щоб бабуся конфліктувала з кимось із сусідів, свідок не бачила як саме ОСОБА_18 наносила удари кулаками чи долонями в область голови, ОСОБА_18 була одягнута у світлу футболку та шорти, у ОСОБА_17 були темні спортивні штани.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показала, що знайома з потерпілою близько трьох років, 07.07.2017 на початку десятої години вечора вона прийшла до двору потерпілої, почула гучні крики потерпілої ще з вулиці, зайшла у двір та побачила як потерпілу б`ють чоловік і жінка, її сусіди - обвинувачені, чула як онука потерпілої кричала, щоб бабуся тікала, саму онуку вона не бачила, тільки чула її голос, свідок також бачила як потерпіла стояла на колінах, а обвинувачені стояли над нею, обвинувачені махали руками біля голови потерпілої і били в голову, по три-чотири удари кожного, вона перелякалася, вийшла зі двору й пішла додому, через день чи два вона зателефонувала потерпілій, остання сказала, що лежить у лікарні, потерпіла повідомила їй, що у неї побитий слуховий апарат, він розбився, коли її били обвинувачені, причини конфлікту їй невідомі, ОСОБА_18 була того дня у світлій кофті, низ був темний, у ОСОБА_17 був темний низ, потерпіла була одягнута у спортивний одяг, були сутінки, вона знаходилася від потерпілої та обвинувачених на відстані близько трьох-чотирьох метрів, ці події відбувалися десь протягом п`яти хвилин. Свідок показала, що їй відомо, що потерпіла лежала у лікарні близько тижня.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що не бачила і не чула нічого, сторони кримінального провадження є її сусідами, вона проживає з ними через вулицю, очевидцем подій вона не була, про події дізналася пізніше, 07.07.2017 вона була на роботі, працює у «Лісовій казці», 08.07.2017 вона прийшла з роботи приблизно о 08 годині ранку, чула, що між сусідами був скандал, охарактеризувала обвинувачену як непогану людину.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що нічого не чув й не бачив, ніяких відомостей про конфлікт не має, проживав зі сторонами як сусід близько трьох років й півтора місяця, переїхав наразі, йому невідомо хто кого побив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що обвинувачена побила потерпілу, 07.07.2017 йому подзвонила дружина свідок ОСОБА_16 близько десятої години й попросила приїхати забрати її з дитиною від бабусі, сказала, що сусіди на першому поверсі побили бабусю, чув у слухавку, що дитина плакала, по дорозі йому дружина розповіла, бабусю побили, її били з коліна, йдуть «розбори», що спочатку сама обвинувачена била, а потім підбіг її чоловік й також допомагав бити бабусю, він був вдома в с. Дмитрівка Києво-Святошинського району, відстань до Коростишева становить десь 70 кілометрів, їхав автомобілем Фольксваген, який належить знайомому, якого звати ОСОБА_24 й він живе поряд зі свідком через два будинки. Свідок показав, що подзвонив дружині, що під`їжджає, вона відповіла, що готова, приїхав, коли вже було темно, дружина чекала біля будинку бабусі, сіла з дитиною у машину. Свідок також показав, що йому відомо, що потерпіла лежала у лікарні, його теща ОСОБА_25 також йому розповідала, що бабуся лежала у лікарні, у свідка з потерпілою стосунки нормальні, обвинувачених він не знає, дружина поїхала 05.07, щоб отримати диплом, планувала бути там до 08.07. чи 09.07.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 показав, що потерпіла є його матір`ю, між ними натягнуті відносини, не спілкуються вже більше чотирьох років, з часом йому стало відомо, що мав місце конфлікт між потерпілою та обвинуваченими, він не був особисто очевидцем подій, але може охарактеризувати обвинуваченого як дуже порядну, добру людину. Свідок також показав, що у потерпілої були неодноразові струси мозку, вона імітує все, свариться з людьми, вона періодично користується слуховим апаратом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що обвинувачена є його дочкою, 09.07 приїхав до дочки, щоб забрати внука, бачив як потерпіла трусила та збирала абрикоси, донька про конфлікт не розповідала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показала, що з обвинуваченими нормальні сусідські стосунки, 05, 06 та 07 липня вона була у мами-потерпілої, потім повернулася додому в Коростень, о 21:30 годині їй зателефонувала матір, сказала, що її побили ОСОБА_14 , свідок з чоловіком приїхали, вона була побита, вони поїхали в поліцію, потім до лікарні, відвідувала її у лікарні, стан здоров`я був тяжкий, коліна були розбиті, боліла голова, раніше у неї були проблеми зі слухом, після побиття слух ще погіршився, був розбитий слуховий апарат.

Оцінюючи показання потерпілої, обвинувачених, свідків, письмові докази, суд дійшов наступного.
Потерпіла в ході судового розгляду давала послідовні і узгоджені пояснення про обставини умисного завдання їй легких тілесних ушкоджень обвинуваченими, вони не суперечать показанням свідків, іншим доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження й дослідженим в судовому засіданні, об`єктивно підтверджуються, а саме:
- згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000567 було внесено 01.08.2017 за заявою ОСОБА_8 , відповідно до якої 07.07.2017 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи на території подвір`я, що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , ступінь тяжкості яких встановлюється;

- відповідно до висновку експерта №1688 від 11.08.2017 на підставі даних медичних документів на ім`я ОСОБА_8 , враховуючи обставини справи, вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи та відповідаючи на поставлені запитання, проходить до підсумків, що у ОСОБА_8 виявлено: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка відносить до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; синець на лівому стегні, який відносить до легкого тілесного ушкодження; садно на передній поверхні правого колінного суглобу, відносить до легкого тілесного ушкодження. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися від дії тупих твердих предметів, і визначити кількість нанесених ударів по голові через відсутність видимих тілесних ушкоджень на волосистій частині голови та обличчі, неможливо, по лівій нозі був заподіяний один удар, а садно на правому колінному суглобі утворилося при непрямій травмі падінні на поверхні, не виключено в термін та за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи;

- відповідно до медичної картки стаціонарного хворого №3340 ОСОБА_8 остання була госпіталізована 08.07.2017 о 00:30 годині через три з половиною години після забою правого коліна, правого стегна, струсу головного мозку, забою грудної клітки. ОСОБА_8 встановлено діагноз при госпіталізації закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. ОСОБА_8 знаходилася на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 08.07.2017 по 17.07.2017;

- згідно записів лікаря приймального відділення від 08.07.2017 загальний стан середньої тяжкості, шкіра звичайного кольору, на правому стегні садно 4,0см х 4,0см, пальпаторна болючість м`яких тканин лівого стегна, потерпілій ОСОБА_8 було призначено наступні препарати: фізрозчин, цитофлавін, магній, фенібут, діакарб, аспаркам, анантаваті, гепарин, левомеколь, бетасерк, церабролізин, що підтверджується листком лікарських призначень.

Вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 підтверджується також протоколами слідчих експериментів, проведених зі свідками ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , потерпілою ОСОБА_8 від 22.08.2017, 01.09.2017 та 22.08.2017 відповідно, у ході проведення яких останні послідовно вказали на обставини, при яких обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спричинили потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та находить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, об`єктивно підтверджують вину обвинувачених у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку суду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25.07.2000 у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.3). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47).

Згідно з п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., Суд повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Аналізуючи зібрані докази в їхній сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразилися спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинувачених, вважає їх неспроможними, даними з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки дані показання суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, а також показаннями свідків, які є послідовними, погоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховує особливості конкретного злочину й обставини його вчинення, відношення обвинувачених до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останніми кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості,

ОСОБА_10 не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 у відповідності до ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_11 не судима, одружена, має на утриманні неповнолітнього сина, не працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_11 у відповідності до ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повинні нести покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті, що буде необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину. Також при цьому враховується думка потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченим.

Отже, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 , попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді штрафу, у межах санкції статті Кримінального Закону.

Відповідно, виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_11 , попередження з її боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, обвинуваченій ОСОБА_11 слід призначити покарання у виді громадських робіт, у межах санкції статті Кримінального Закону.

Потерпілою ОСОБА_8 подано до суду цивільний позов, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 солідарно на її користь завдану майнову шкоду в сумі 6273,75 грн. і моральну (немайнову) шкоду в розмірі 80000 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_8 вказує, що внаслідок спричинення їй тілесних ушкоджень вона перебувала лікування, придбавала рекомендовані ліки, на які витрачено власних коштів в сумі 2550,75 грн., на рекомендований їй знімок голови витрачено 73 грн., на ультразвукове дослідження ОЧП витрачено 50 грн. Також потерпіла стверджує, що відповідачами був зламаний слуховий апарат, який був на ній, який придбано 27.10.2016 за 3600 грн., а загалом завдано майнової шкоди на суму 6273,75 грн. Потерпіла також просить стягнути завдану їй моральну шкоду, оскільки вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху за своє життя, а наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін.

Обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 подано відзив, відповідно до якого останні не заперечують. що 07.07.2017 дійсно між ними та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, заперечують факт нанесення легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_8 не надала належним доказів заподіяння їй моральної шкоди, а тому просять повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До позовної заяви ОСОБА_8 додано копії фіскальних чеків за період з 08.07.2017 по 14.07.2017. Суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами витрати на придбання ліків за призначенням лікарів на загальну суму 1368,16 грн. -(фіскальні чеки №0032557 від 12.07.2017, №0032697 від 13.07.2017, №0032640 від 13.07.2017, №0032941 від 14.07.2017, № від 08.07.2017, №265845 від 09.07.2017, №084 від 11.07.2017, №0757 від 09.07.2017, №0879 від 12.07.2017). Суд не приймає до уваги нечитабельні, часткові та неповні копії фіскальних чеків, наданих цивільним позивачем ОСОБА_8 , оскільки з них неможливо встановити назву товару, вартість та дату придбання.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Судом встановлено, що потерпілою внаслідок протиправних дій обвинувачених були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та отримання у зв`язку з цим душевних страждань, що свідчить про заподіяння потерпілій з вини обвинувачених моральної шкоди.

Проте, розмір моральної шкоди, який слід стягнути з обвинувачених, вказаний потерпілою, а саме: 80000 грн., не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеня вини осіб, які завдали моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також критерій розумної сатисфакції за спричинені моральні страждання потерпілого.

Тому, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги та визначити розмір завданої потерпілій ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 4000 гривень, який є достатнім.

В решті позовних вимог відмовити.

Арешт на майно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні не накладався.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 солідарно на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім) гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 солідарно на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

У решті позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1