ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/5818/2019
УХВАЛА

26 вересня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем

судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №0002393 від 25.09.2019 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_9 у невстановлений в ході досудового розслідування час, та місці, вступив у злочину змову із ОСОБА_10 на незаконне заволодіння автомобілем Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Біотехнології».

Так, маючи умисел, спрямований на 25.09.2017, приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з раніше йому знайомим ОСОБА_10 , прибули до ТЦ «ЛЕТО» розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна б. №18, де побачили автомобіль Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Біотехнології» в особі директора ОСОБА_11 на праві власності.

Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час у ОСОБА_9 та його знайомий ОСОБА_10 розпочали вчиняти дії спрямовані на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 вартістю приблизно 128 515 доларів США, що в еквіваленті на гривню дорівнює 3 117 774 гривні.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для дистанційного відкривання автомобілів та без ключового запуску двигуна, підійшов до водійської двері автомобіля Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску номер шасі НОМЕР_2 , а ОСОБА_10 з заздалегідь підготовленим предметом для сканування радіо частоти автомобільного ключа та передачі його на пристрій для відмикання дверей автомобіля та подальшого запуску двигуна, які є у сукупності єдиним комплексом, попрямував за потерпілим ОСОБА_11 .

У цей час, ОСОБА_9 без дозволу володільця даного транспортного засобу за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для дистанційного відкривання автомобілів без ключового запуску двигуна автомобіля Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску номер шасі НОМЕР_2 , обладнаного без ключовим доступом, почав натискати на кнопку відкривання двері.

ОСОБА_10 , перебуваючи неподалік від потерпілого ОСОБА_11 за допомогою заздалегідь підготовленого предмета для сканування радіо частоти автомобільного ключа та передачі його на пристрій для відмикання дверей автомобіля та подальшого запуску двигуна який знаходився у ОСОБА_9 , розпочав сканувати радіо частоти ключа автомобіля Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , та передавати його з метою відкриття дверей та подальшого запуску двигуна.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_9 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів здійснив декілька спроб відчинити водійські двері автомобіля Lexus LX 570, чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , 2019 року випуску номер шасі НОМЕР_2 , але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг відчинити вище вказаний автомобіль, та з місця злочину разом зі співучасником злочину ОСОБА_10 зник в невстановленому напрямку.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразилися у незакінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, що завдало великої матеріальної шкоди потерпілому кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч. 3 ст. 289 КК України.

Даний факт був внесений до ЄРДР № 0002393 від 25.09.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч. 3 ст. 289 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Грузії м. Поті, громадянин Грузії, який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, на його задоволенні наполягали.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 25.09.2019 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002393 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_9 підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Також на думку суду, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 177 КПК України, такі як можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, розуміючи тяжкість підозри може вживати будь-яких заходів для введення слідства в оману та спотворювання всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а в разі неможливості вчинення таких дій, може покинути місце свого постійного проживання з метою уникнення покарання.

Слідчим та прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дванадцяти років, тому перебуваючи на волі може, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може зникнути з місця проживання та переховуватись від органів досудового слідства, а також вплинути на свідків з метою уникнення покарання або взагалі знищити, пошкодити чи спотворити документи та речі, які мають суттєве значення для проведення досудового слідства та встановлення істини по справі.

Виходячи з вищенаведених обставин, а також з особистості підозрюваного, при цьому не мають постійного місця проживання та міцних соціальних зав`язків, а тому лише такий запобіжний захід як тримання під вартою на думку суду забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. Враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 суд вважає необхідним визначити заставу в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою є 23 листопада 2019 року.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_9 05.10.1978, або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № 7442 в ГУДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 528 600 гривень, ОСОБА_9 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_9 , з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду та покласти на нього обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого чи прокурора без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1