Справа № 133/1504/16
УХВАЛА
20.11.2019
КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючий ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 03.05.2016, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 знаходиться обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 03.05.2016, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

13.11.2019 до канцелярії суду обвинуваченим ОСОБА_3 подано заява про відвід головуючому судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 03.05.2016, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Згідно автоматичного розподілу системою документообігу суду розгляд даної заяви передано судді ОСОБА_1 .

Відвід мотивований тим, що головуючий по справі суддя ОСОБА_4 не може брати участь у даному кримінальному провадженні, оскільки 15.07.2016 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт, внесений в ЄРДР за №0000341 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. 04.06.2018 ним було подано клопотання до Козятинського міськрайсуду про відвід прокурора ОСОБА_5 та повернення обвинувального акта прокурору, який не відповідає вимогам ст.ст. 66,91,92,94,291 КПК України та суперечить ст.ст. 3,8,19,62,124 Конституції України. Однак, обвинувальний акт, складений прокурором ОСОБА_6 порушенням вимог чинного законодавства до сьогодні не було повернено на доопрацювання, незважаючи на те, що проти прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 відкрито кримінальні провадження за ст.ст. 364, 367 КК України, які внесені до ЄРДР за №0000021 та №00025 та наразі слідчими Хмельницького ДБР проводиться досудове розслідування вищевказаних проваджень. За таких обставин обвинувальний акт, який є важливим процесуальним документом, основою для захисту обвинуваченого в суді та повинен відповідати вимогам КПК, насправді являється протиправним, а відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням необхідних відомостей, передбачених п.5. ч. І ст.291 КПК, порушує право обвинуваченого на захист та унеможливлює призначення розгляду і є безумовною підставою для повернення його прокурору, відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України. Проте, суд протиправно виносить ухвалу, якою призначає судовий розгляд на підставі даного обвинувального акта, який складено з порушенням норм процесуального права, а саме: не відповідає вимогам ст.291 КПК і. підлягає поверненню прокурору, а на подані неодноразово (04.06.2018 та 14.11.2018) клопотання щодо повернення обвинувального акта на доопрацювання прокурору, суддя ОСОБА_4 з порушенням п.3 ч.3 ст.314 КПК України ухвалою суду від 06.06.2018 приймає рішення про відповідність складеного з порушенням обвинувального акта вимогам КПК .

Згідно ст.6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав свобод та інтересів належним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону. Відповідно до п.4 ч.І ст.75 КПК, суддя не може брати участі у розгляді кримінального правопорушення і відводиться, якщо у обвинуваченого є обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді. З огляду на вищевикладене у нього виникли глибокі сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 , та скалось враження, що суддя особисто зацікавлена в результатах розгляду даного кримінального провадження на користь потерпілого.

Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд заяви про відвід судді у її відсутності, заперечує протии задоволення даної заяви.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Неявка зазначених осіб не є перешкодою для розгляду заяви про відвід.

Судом встановлено, що у своїй заяві обвинувачений ОСОБА_3 посилається на те, що суддею ОСОБА_4 не було задоволено його клопотання про повернення обвинувального акта прокурору. Як вбачається із матеріалів справи, 06.06.2018 у підготовчому засіданні судом було прийнято рішення про відповідність даного обвинувального акта вимогам Кримінально-процесуального Кодексу, що обвинувальний акт поверненню прокурору не підлягає.

ОСОБА_3 вдруге звернувся з клопотання про повернення обвинувального акта прокурору 14.11.2018, тобто після призначення справи до судового розгляду.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших Законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувальнорго акта, клопотання про застосування заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Частиною 3 ст. 314 КПК України регламентовано, що у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Глава 28 КПК України, якою передбачено судовий розгляд кримінального провадження, не передбачає стадії повернення обвинувального акта прокурору. У разі незгоди з прийнятим судом рішенням, обвинувачений свої зауваження вправі зазначити в апеляційній скарзі.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 посилається на те, що 04.06.2018 ним було подано клопотання до Козятинського міськрайсуду про відвід прокурора ОСОБА_5 , в якому йому також було відмовлено, але він повторно звернувся з заявою про відвід прокурора ОСОБА_5 14.03.2019, яка ухвалою судді Козятинського міськрайонного суду ОСОБА_4 була задоволена.

Та обставина, що суддею ОСОБА_4 не задоволено клопотання про повернення обвинувального акта прокурору та клопотання про відвід прокурору від 04.06.2018, не свідчить про упередженість судді ОСОБА_4 , оскільки вирішення питання про повернення обвинувального акта прокурору та відвід прокурору відноситься до повноважень суду, а незгода з процесуальним рішенням суду не можу бути підставою для відводу.
Згідно ч.2 статті 344 КПК України, питання про відвід вирішується судом, згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.
Положеннями ст.ст.75,76 КПК України визначено підстави відводу судді.
Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КПК України, суддя не може брати участі у розгляді кримінального правопорушення і відводиться, якщо у обвинуваченого є обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Проте, відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про судоустрій України», усім суб`єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод і інтересів незалежним і неупередженим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Заявлений обвинуваченим ОСОБА_3 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені нормами КПК України, обвинуваченим не наведено даних, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_4 , а також є затягуванням розгляду справи.
Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме: частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи, тобто чи виявляла ця особа упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24.02.1993, серія А, №255, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96.)
У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.1996).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна).

Не є підставами для відводу певних учасників кримінального провадження заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям рішень з інших справ, у тому числі подібних.

Судом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які вказують на упередженість судді ОСОБА_4 і унеможливлюють її подальшу участь у кримінальному провадженні, у розумінні вимог, викладених у роз`ясненнях Європейського суду з прав людини.

Суддя ОСОБА_4 діє відповідно до вимог КПК України і наведені обставини в обґрунтування відводу не свідчать про її заінтересованість в результатах даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлений відвід не містить належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав відводу, що передбачені вищевказаними нормами КПК України, оскільки вказана заява фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що на даний час відсутні підстави для задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Козятинського міськрайоннго суду Вінницької області ОСОБА_4 , а тому суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75,81 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 03.05.2016, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис
З оригіналом згідно.

Суддя - Секретар -

Дата документу 22.11.2019