490/226/19 04.09.2019
н/п 1-кс/490/5842/2019
Справа № 490/226/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000198 внесеного до ЄРДР 19.09.2018 підозрюваній:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Одеса, громадянці України, національність українка, яка перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_4 , маючої на утриманні малолітнього сина, працюючої директором ТОВ «Лі Тур», раніше не судимої, без встановленого місця реєстрації, фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_6
підозрювана ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
29 серпня 2019 року слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва із погодженим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000198, відомості про яке 19.09.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вислухавши думку прокурора, який доводи клопотання підтримав, пояснення підозрюваної та її захисника, які вважали клопотання прокурора необґрунтованим, вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.
Так, з клопотання та наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Лі Тур» (), пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, діючи як службова особа, вчинила розтрату чужого майна шляхом зловживання особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах за наступних обставин:
В функціональні обов`язки директора ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_3 , відповідно до п. 12.13 Статуту ТОВ «Лі Тур» входить: без довіреності діяти від іменні Товариства в межах, встановлених чинним законодавством України; представляти інтереси Товариства у взаємовідносинах з усіма юридичними та фізичними особами, нотаріальними, державними органами, органами місцевого самоврядування як на території України, так і за її межами; укладати цивільні угоди від імені Товариства, розпоряджатись майном, майновими правами або грошовими коштами Товариства; відкривати у банках поточні та інші рахунки Товариства, у тому числі в іноземній валюті; формувати колектив працівників Товариства і притягує до їх дисциплінарної та майнової відповідальності, організовувати їх працю; видавати від іменні Товариства довіреності, повноваження з яких не можуть перевищувати повноважень, наданих Директору; дозволяти співробітникам відрядження у межах України та закордон; видавати накази та давати вказівки, які є обов`язковими для найманих працівників Товариства.
Крім того, відповідно до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ОСОБА_3 , як посадова особа, яка здійснювала керівництво ТОВ «Лі Тур», несе відповідно до законодавства та установчих документів, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, метою ведення якого, згідно зі ст.3 цього Закону, є надання повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Таким чином, директор ТОВ «Лі Тур» ОСОБА_3 , обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і, згідно з ч. 3 ст.18 КК України є службовою особою.
Так, 20.06.2017 між замовником - Державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод» () (далі ДП «МБТЗ») в особі директора ОСОБА_8 та виконавцем - ТОВ «Лі Тур» в особі директора ОСОБА_3 , укладено договір №223 щодо поставки та здійснення монтажу будиночків подвійних з терасою, для бази відпочинку «Вітерець» №1 за адресою: Миколаївська область, село Коблеве, вулиця Миколаївська 1, загальною вартістю 1 015 000 гривень.
Згідно з умовами п.1.1. зазначеного договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, для Замовника виготовити, поставити та здійснити монтаж (збірку і установку) будиночків подвійних з терасою, для бази відпочинку «Вітерець» №1, комплектність та технічні характеристики якого визначаються в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язаний прийняти та оплатити Товар в порядку та строки, передбачені даним Договором.
У відповідності з Додатковою угодою №1 до Договору №223 від 20.06.2017 передплата, у розмірі 50% від загальної вартості вказаної в договорі здійснюється замовником протягом 7 банківських днів від дати отримання рахунку виконавця на оплату за умови наявності погоджених замовником кошторису та проектної документації. Чергова оплата у розмірі 35% від загальної вартості вказаної у договорі здійснюється замовником після підписання сторонами Акту передачі приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання. Остаточний розрахунок за поставлений товар здійснюється замовником не пізніше 7 календарних днів від дати підписання сторонами Акту приймання передавання. Виконавець зобов`язаний виготовити, поставити та здійснити монтаж в строк до 01.08.2018.
Зазначені та інші умови Договору були достовірно відомі директору ОСОБА_3 , якою його було підписано в особі виконавця.
Будучи обізнаною з умовами укладеного договору і не бажаючи виконувати зобов`язання за ним, у червні 2017 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштів державного підприємства у великих розмірах, за рахунок яких проводилось фінансування договору №223 від 20.06.2017р., щодо поставки та здійснення монтажу блочно-модульних будинків каркасного типу, які фактично до ДП «МБТЗ» поставлені не були.
В якості способу заволодіння зазначених коштів ОСОБА_3 визначила зловживання своїм службовим становищем, як директором підрядної організації, шляхом складання і видачі, в порушення умов договору, для оплати Замовнику підроблених офіційних документів рахунку на оплату №22061 від 22.06.2017 на суму 507 500 грн., видаткової накладної №07111 від 07.11.2017, акту приймання передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, рахунку на оплату №03011 від 03.02.2018 на суму
355 250,03 грн., з внесенням у них завідомо неправдивих відомостей про поставку до Замовника частини товару, а саме будиночків подвійних з терасою у кількості 3,5 шт. Після чого, на підставі зазначених завідомо неправдивих офіційних документів одержати на підконтрольний банківський рахунок очолюваного та фактично належного їй підприємства грошові кошти в безготівковій формі і отримавши реальну змогу розпоряджатись ними на власний розсуд, заволодіти частиною з них, які використати для особистого збагачення, а іншою частиною покрити передплату за виготовлення вищевказаних будиночків подвійних з терасою у кількості 7 шт., з метою приховування здійсненої злочинної діяльності.
Так, невстановлена в ході досудового розслідування особа у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 22.06.2017, за попередньою домовленістю з ОСОБА_3 , яка не мала наміру на належне виконання умов договору №223 від 20.06.2017, склала та передала ОСОБА_4 офіційні документи, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме: рахунок на оплату №22061 від 22.06.2017 на суму 507 500 грн., видаткову накладну №07111 від 07.11.2017, акт приймання передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, рахунок на оплату №03011 від 03.02.2018 на суму 355 250,03 грн.
У свою чергу ОСОБА_4 , отримавши вказані завідомо неправдиві офіційні документи, достовірно знаючи, що будинки подвійні з терасою на територію бази відпочинку «Вітерець» №1 чи на територію ДП «МБТЗ» поставлені не були, усвідомлюючи, що документи із недостовірними даними будуть засобом для вчинення заволодіння виконавцем ТОВ «Лі Тур» коштами ДП «МБТЗ», а його дії сприятимуть протиправному заволодінню бюджетними коштами, у вказаний період часу, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці підписав від іменні директора ТОВ «Лі Тур» - ОСОБА_3 надані йому рахунок на оплату №22061 від 22.06.2017 на суму 507 500 грн, видаткову накладну №07111 від 07.11.2017, акт приймання передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, рахунок на оплату №03011 від 03.02.2018 на суму 355 250,03 та передав їх відповідальним особам ДП «МБТЗ».
На підставі вказаних вище підроблених офіційних документів, а саме рахунку на оплату №22061 від 22.06.2017 на суму 507 500 грн., видаткової накладної №07111 від 07.11.2017, акту приймання передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017, рахунку на оплату №03011 від 03.02.2018 на суму 355 250,03 грн., ДП «МБТЗ» було проведено оплату робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок ТОВ «Лі Тур» в ПАТ «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 в сумі 862 750,03 грн., які були використані за особистими потребами посадовими особами ТОВ «Лі Тур» в період часу з 22.06.2017 по 30.08.2018.
Згідно висновку експерта №11 від 22.02.2019 сума завданого збитку ДП «МБТЗ» за фактом відсутності будиночків подвійних з терасою у кількості 7-ми штук становить 862 750,03 грн., яка в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром.
За вказаних дій ОСОБА_3 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про що 28.08.2019 останню повідомлено про підозру.
З метою запобігання спроби ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, прокурор просить застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів доходить висновку про причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, заява про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначено що посадові особи ТОВ «Лі Тур» не виконують умови договору поставки товару №13/07 від 13.07.2017 укладеного між ТОВ «Лі Тур» та ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ УКРАЇНА», щодо поставки конструкцій каркасу мобільного блочно модульного будинку; договір №223 від 20.06.2017 укладеного між ДП «МБТЗ» та ТОВ «Лі Тур», щодо поставки та здійснення монтажу будиночків подвійних з терасою для бази відпочинку «Вітерець» №1 та додатковою угодою №1 від 29.12.2017 до вищевказаного договору у якій зазначено, що чергова оплата, у розмірі 35% від загальної вартості, вказаної в п. 4.4. вказаного договору здійснюється замовником після підписання сторонами акту передачі приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання; оборотно сальдова відомість ДП «МБТЗ» згідно якої будиночки подвійні з терасою в кількості 3.5 шт. поставлені на баланс підприємства; видатковою накладною №07111 від 07.11.2017 згідно якої ОСОБА_9 прийняла від постачальника 3.5 шт. будиночків подвійних з терасою; протокол огляду місцевості від 10.10.2018, а саме бази відпочинку «Вітерець», де подвійних будиночків з терасою виявлено не було; висновком експерта №11 від 22.02.2019 згідно якого збиток завданий ДП «МБТЗ» становить 862 750,03 грн.; протокол допиту свідка директора ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ УКРАЇНА», який пояснив, що ТОВ «Лі Тур» не здійснило жодних заходів, щодо прийняття від нього каркасів для блочно-модульних будинків каркасного типу у кількості 7 шт., також останній додав, що він для ТОВ «Лі Тур» виготовив 3.5. каркаси які так і залишились у його володінні; лист №332 від 02.07.2019 від ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ УКРАЇНА» в якому повідомлено, що оскільки ТОВ «Лі Тур» так і не виконало умови договору № 13/07 то 3.5 каркаси для будинків блочно-модульного типу продані третім особам; протокол тимчасового доступу до речей і документів, а саме до поточних банківських рахунків ТОВ «Лі Тур» згідно яких було встановлено, що грошові кошти отримані від ДП «МБТЗ» в подальшому були перераховані на картку, яка відкрита на ім`я ОСОБА_3 та витрачені в особистих цілях або були знятті готівкою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 злочину, зазначеного к повідомленні про підозру.
Крім того, матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінального правопорушення, та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Проте, прокурором у судовому засіданні не доведено той ризик, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, разом із цим не доведено що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, як встановлено під час судового засідання, ОСОБА_3 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_4 , має на утриманні малолітнього сина, працює директором ТОВ «Лі Тур», раніше не судима.

Однак, позитивні відомості про особу підозрюваної не зменшують наявних ризиків, проте встановлена інформація про ОСОБА_3 свідчить про її міцні соціальні зв`язки, і застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виправдовує потреби досудового розслідування, тому слідчий суддя приходить до висновку, про залишення без задоволення клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, який на думку слідчого судді є достатнім задля запобігання встановленим ризикам.

Доводи захисника щодо неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність вважаю передчасними.

Більш того, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Отже, керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392 КПК України,

Отже, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком по 27.10.2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України строком по 27.10.2019 року покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися з 21 год. 00 хв. по 00 год. 00 хв., з 00 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування особисто та/або через інших осіб із підозрюваними (окрім чоловіка ОСОБА_4 ) та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали для виконання направити до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1