Справа № 386/818/19
Провадження № 1-кп/386/135/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ кримінальне провадження № 1-кп/386/135/19, дані про яке внесені до ЄРДР № 0000174, 08.07.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, одруженого, освіта середньо-спеціальна, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітня ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружину ОСОБА_6 що є інвалідом третьої групи, тимчасово непрацюючого, пільг не має, стан здоров`я задовільний, військовозобов`язаного, не депутата, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого за наступних обставин:

08.07.2019 року в темний час доби ОСОБА_4 керував технічно-справним автомобілем «Sкоdа Fеlісіа 1.3 LХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із саморобним причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, та здійснював рух по автомобільній дорозі Н-24 Благовіщенське - Миколаїв зі сторони м. Миколаїв в напрямку до смт. Благовіщенське. Рухаючись в зазначеному напрямку водій ОСОБА_4 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б» і «д» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), згідно яких: п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на Ті зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під час подальшого руху, близько 04 години 00 хвилин 08.07.2019 на 17 км + 820 метрів автомобільної дороги Н-24, на території Голованівського району, Кіровоградської області, керуючи вказаним автомобілем з причепом ОСОБА_4 , не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, при виявлені світла фар зустрічного транспортного засобу, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху, допустив частковий виїзд автомобіля на праве по ходу його руху узбіччя, де не вибрав безпечний боковий інтервал між своїм автомобілем та транспортним засобом, який стояв на узбіччі, у результаті чого допустив наїзд на задню ліву частину напівпричепу-платформа «Gепегаl Тгаіlегs ТF34СZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував в складі автопоїзду із сідловим тягачем «Rеnault Ргеmіum 420», реєстраційний номер НОМЕР_4 та був припаркований водієм ОСОБА_9 на узбіччі дороги.

З огляду на вищевикладене та ширину проїзної частини, яка складала 7,53 м., тобто маючи можливість безперешкодно здійснити безпечний проїзд повз вищезазначений автопоїзд, ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 1.10,10.1,12.1,13.1 та 13.3 ПДР України, а саме:

1.10... узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів...;

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також: особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху).

Вищевикладені невідповідні дії водія ОСОБА_4 вимогам п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.1,12.3,13.1 та 13.3 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.

Тобто, порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої пасажир автомобіля «Sкоdа Fеlісіа 1.3 LХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 69 від 02.08.2019року отримав тілесні ушкодження у вигляді: «садно і синці в ділянці обличчя, забита-рвані рани верхньої і нижньої губи з крововиливами на слизової оболонки, забита-рвана рана підборіддя, синець в області шиї, садна в області грудної клітини, садно на правій кисті, садно на лівій гомілці, відкритий багато уламковий перелом кісток лицьового скелета з крововиливом в слизову рота, закритий перелом 2-3 ребер справа з крововиливом в оточуючі м ' які тканини, забій верхньої частки правої легені», вказані тілесні ушкодження несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та в даному випадку призвели до смерті останнього і знаходяться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого визнавав повністю, а також визнав в повному обсязі фактичні обставини справи згідно обвинувального акту та пояснив, що загиблий дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_10 , був його сином. Потерпіла ОСОБА_6 є його дружиною.

У вчиненому щиро кається, жалкує, що так сталося. Просив не позбавляти його волі, а також не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки в нього з дружиною є ще двоє малолітніх дітей, за якими слід піклуватися та забезпечувати матеріально.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що загиблий в дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 являвся її сином, а обвинувачений ОСОБА_4 приходиться їй чоловіком, з яким вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказала, що у них з обвинуваченим ОСОБА_4 є ще двоє дітей: ОСОБА_7 2002 року народження та ОСОБА_8 2009 року народження.

Зазначила, що ніяких претензій до обвинуваченого не має, рахує це нещасним випадком, вони продовжують з обвинуваченим проживати разом однією сімєю та виховувати двох спільних малолітніх дітей.

Просила суд не позбавляти волі обвинуваченого волі, та права керування транспортним засобом, оскільки вона не зможе повноцінно належно виховувати та матеріально забезпечувати двох малолітніх дітей без допомоги чоловіка, який являється батьком дітей і це негативно відіб`ється на їх психічному стані.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановлення іспитового строку на 2 роки, та згідно до ст.76 КК України покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Захисник в судовому засіданні вказав, що враховуючи те, що обвинувачений як під час під час досудового розслідування та під час судового розгляду розповів про всі обставини вчиненого ним злочину та щиро розкаявся, просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі та права керування транспортними засобами, оскільки потерпіла до обвинуваченого ніяких претензій не має, вони виховують двох малолітніх дітей, проживають спільно являються сімєю, та вона являється інвалідом третьої групи, яка потребує також допомоги.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні , яке передбачено ч.2 ст.286 КК України, та беручи до уваги думку прокурора, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 а також у тому, що він усвідомлює неможливість оскаржити обставини справи в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, а/п.72, стан його здоров`я задовільний, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, а/п. а/п.78,80, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, дружина /потерпіла/, інвалід 3-ї групи, а/п.73-77,81-86, раніше не судимий, а/п.71.

У відповідності до наданої досудової доповіді Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є низьким. а/п.45-47.
Суд, заслухавши обвинуваченого, його захисника, потерпілу, прокурора, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину інваліда третьої групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд згідно ст.66 КК України вважає щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд приймає до уваги заяву ОСОБА_4 щодо щирого його каяття та наданні оцінки своїм діям. Такі виводи суду базуються на рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року .
У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року зазначено , що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання.
Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності , обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Враховуючи національні та Європейські закони, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставини, що обтяжують його покарання, йому слід обрати міру покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України.

Підстав, для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Однак на глибоке переконання суду з врахуванням того, що обвинувачений та потерпіла одружені, проживають однією сімєю, виховують разом двох малолітніх дітей, а тому вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без впливу, спричиненого відбуванням покарання реально, тобто без ізоляції від суспільства, що служитиме засудженому попередженням і він не здійснюватиме нових злочинів.

Також, суд із врахуванням думки учасників судового провадження вважає за можливе не застосовувати додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений є єдиним годувальником в сім`ї, яка складається з 3-х осіб, двох малолітніх дітей та дружини інваліда третьої групи, та використовує транспортний засіб для забезпечення сімї.

Згідно із ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових інженерно-транспортних експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 7850 грн., 35 коп., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України,обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,124,366-368,369,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити ОСОБА_4 покарання по ч.2 ст. 286 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , зареєстрований та проживаючий АДРЕСА_1 , на користь держави, процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових інженерно-транспортних експертиз в розмірі 7850 ( сім тисяч вісімсот пятдесят) грн., 35 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2019 року на автомобіль марки ««Sкоdа Fеlісіа 1.3 LХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 », який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2019 року на напівпричеп-платформу «Gепегаl Тгаіlегs ТF34СZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Автомобіль марки ««Sкоdа Fеlісіа 1.3 LХ», реєстраційний номер НОМЕР_1 », який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , що знаходиться на зберіганні в Голованівському ВП ГУНП в Кіровоградській області передати за належністю власнику.

Напівпричеп-платформу «Gепегаl Тгаіlегs ТF34СZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , переданий на зберігання під ролзписку ОСОБА_9 повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1