Справа №463/7433/19
Провадження №1-кс/463/3888/19
У Х В А Л А

06 вересня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові. Просить зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 виконати вимоги ч.1 ст.214, п.п.1, 2 ч.2 ст.56 КПК України відповідно до поданої ним заяви від 02.09.2019 року.

Скаргу мотивує тим, що 02.09.2019 року він звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 із заявою в порядку ст.28 КК України. Відповідно до поданої заяви він просив слідчого виконувати вимоги ч.1 ст.214, п.п.1, 2 ч.2 ст.56 КПК України та ухвали слідчих суддів в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Станом на сьогоднішній день його заява у визначені строки слідчим не була розглянута та його не повідомлено про результати розгляду такої. Вважає, що такими діями слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові не виконав вимоги ст.ст.56, 214 КПК України, у зв`язку з чим змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів викладених у такій, просить скаргу задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 02.09.2019 року звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 із заявою в порядку ст.28 КК України, в якій просив слідчого виконувати вимоги п.п.1, 2 ч.2 ст.56, ч.1 ст.214 КПК України, виконувати ухвали слідчих суддів в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та видати потерпілому копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Досудове розслідування, як визначено п.5 ч.1 ст.3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Тобто, не підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.
Враховуючи наведене, беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_3 від 02.09.2019 року та надані скаржником пояснення під час розгляду скарги, вважаю, що заява ОСОБА_3 , яка подана в порядку ст.28 КК України не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Дана заява за своїм змістом зводиться до незгоди скаржника з процесуальними рішеннями слідчого під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні і в такій відсутні повідомлення про наявність обов`язкових елементів об`єктивної сторони вчинених на думку скаржника кримінальних правопорушень.
Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень відсутні.

Згідно зі ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303-307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1