Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/294/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року. м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2019 року, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кіровограда, громадянку України, українку, із повною загальною середньою освітою, заміжню, зареєстровану та таку, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судиму:

-11.07.2016 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

-19.12.2016 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік,

-12.12.2017 вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 2 ст.185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць,

визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим за даним вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.

Ухвалено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити, і стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди 1 001 гривень 77 копійок та у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди 1 000 гривень 00 копійок.

Ухвалено цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити, і стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди 1 548 гривень 00 копійок та та у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди 1 000 гривень 00 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнана винуватою за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_8 , будучи раніше судимою особою за вчинення злочинів проти власності, 15 травня 2017 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Центр-Меблів», що розташований за адресою: вул. Волкова, 13-в, м. Кропивницький, діючи умисно, з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном, повторно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, викрала з робочого місця ОСОБА_9 , яке розташоване в приміщенні торгового залу магазину «Центр-Меблів», мобільний телефон марки «Lenovo A6010» білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1700 грн.; сім картки мобільного оператора «Vodafon» та «Київстар» та флеш карту пам`яті «MicroSD 32 Gb».

У подальшому ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 1 700 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , 16 травня 2017 о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Євростиль», що розташований за адресою: вул. В. Перспективна 35/4, м. Кропивницький, діючи умисно, з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном, повторно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, викрала з робочого місця ОСОБА_10 , яке розташоване в приміщенні торгового залу магазину «Євростиль», мобільний телефон марки «Meizu M3S (Flyme OSg) 16 Gb» золотистого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 3300 грн.; сім картку мобільного оператора «Vodafon».

У подальшому, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 3 300 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , просить змінити вирок суду першої інстанції, пом`якшити призначене обвинуваченій покарання.
Свої вимоги мотивує наступними доводами.
Вирок суду є занадто суворим, ухвалений без достатнього врахування всіх обставин справи, а також обставин, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, які пом`якшують обвинуваченій покарання.
ОСОБА_8 визнала вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю, розкаялась, на утриманні має двох малолітніх дітей, які потербують піклування, до того ж, на даний час ОСОБА_8 є вагітною, по місцю проживання позитивно характеризована, на обліках в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання відсутні.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторони захисту, а саме адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої, й обвинувачену ОСОБА_8 , які підтримали подану в інтересах обвинуваченої апеляційну скаргу, просили змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції, пом`якшити призначене обвинуваченій покарання, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах провадження, і в порядку апеляційного оскарження не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Відтак, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а кваліфікацію дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України правильною.
Стороною захисту оскаржено вирок в частині призначеного покарання через суворість.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог закону, зокрема, згідно із вимогами ст. 65 КК України, врахував всі передбачені даною нормою закону України про кримінальну відповідальність обставини.
Враховано тяжкість вчиненого злочину, який є умисним корисним злочином середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_8 як особа характеризується посередньо, безробітна, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, на утриманні з двома малолітніми дітьми, вагітна (станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції із новонародженою дитиною).

Обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання обвинуваченій, - відсутні.

Вказані обставини, як те убачається зі змісту вироку суду, взяті судом першої інстанції до уваги.

Слід враховувати, що у минулому обвинувачена неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів проти власності, судимості не погашені, не зняті.

Вказане свідчить про стійке небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення та на схильність до асоціальної поведінки, вчинення крадіжок.

Доводи сторони захисту про недостатність врахування всіх обставин, передбачених ст. 65 КК України, при призначенні ОСОБА_8 покарання, - спростовуються наведеним.

Доводи сторони захисту з приводу врахування як обставини, яка пом`якшує обвинуваченій покарання, - щирого каяття, - необґрунтовані.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачена в судовому засіданні суду першої інстанції вказала, що вину визнає за обставин викладених в обвинувальному акті, відмовилась від надання показань, цивільний позов потерпілої визнала частково, що є беззаперечним правом обвинуваченої.

Проте, щире каяття характерне повним визнанням вини обвинуваченим, щирим осудом своєї поведінки, готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Вказана позиція обвинуваченої не може свідчити про її щире каяття.

Відтак, підстави для пом`якшення призначеного судом першої інстанції обвинуваченій покарання відсутні; доводи апеляційної скарги адвоката свого підтвердження не знайшли; вирок суду є законним та обґрунтованим, і підлягає залишенню без змін.
Разом із тим, як убачається з резолютивної частини вироку, строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_8 обчислюється з 30 жовтня 2017 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10 січня 2018 року по день набрання вироком законної сили.
Тобто, станом на дату апеляційного перегляду обвинувачена ОСОБА_8 фактично відбула призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці, а тому має бути звільнена з-під варти.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 березня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти негайно в залі судових засідань Кропивницького апеляційного суду як таку, яка фактично відбула строк призначеного покарання.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3