Справа № 757/2455/18-к
Провадження № 11-сс/824/1886/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,
за участю:
заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року, якою скаргу ОСОБА_5 не бездіяльність уповноважених осіб ГПУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - повернуто скаржнику,-

в с т а н о в и л а:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГПУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

26 лютого 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_5 не бездіяльність уповноважених осіб ГПУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - повернуто скаржнику.

Слідчий суддя послався на те, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. Тому, незважаючи на те, що подана заява ОСОБА_5 , названа як «заява про вчинення кримінального правопорушення», остання за своїм змістом та суттю всупереч п.4 ч.5 ст.214 КПК України не є заявою про злочин, оскільки не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки злочину.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.02.2019 у справі №757/2455/18-к.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя мав керуватися приписом п.1 ч.1 ст.303 КПК України про підсудність «нездійснення прокурором процесуальної дії, яку зобов`язаний вчинити за нормою процесуального права згідно ч.5 ст.218 КПК України.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_5 не бездіяльність уповноважених осіб ГПУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення - повернуто скаржнику.

Однак, даний висновок слідчого судді є незаконним та не обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Як вбачається зі змісту поданої скарги, предметом оскарження є саме бездіяльність службових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин, та може бути оскаржена в порядку ст.303 КПК України.

Перевірка змісту заяви на наявність у ній фактичних відомостей про вчинення злочину можлива лише за результатами розгляду слідчим суддею скарги по суті.

За результатами розгляду скарги, відповідно до ч.2 ст.307 КПК, слідчий суддя ухвалює одне з рішень: скасовує рішення слідчого чи прокурора; зобов`язує припинити дію; зобов`язує вчинити певну дію; відмовляє у задоволенні скарги.

Разом із цим, дійшовши висновку, що заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак злочину, слідчий суддя незаконно ухвалив рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Колегія суддів вважає, що допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні судового рішення є істотними, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року, якою скаргу ОСОБА_5 не бездіяльність уповноважених осіб ГПУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, повернуто скаржнику - скасувати.

Матеріали судового провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.306,307 КПК України.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3