Справа № 307/1051/19
Провадження № 1-кс/307/1212/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника арештованого майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання власника арештованого майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням посилаючись на те, що 08 квітня 2019 року слідча суддя Тячівського районного суду ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000309 від 04.04.3019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, винесла ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнила та наклала арешт у спосіб заборони користування, розпорядження та відчуження, а також зобов`язала передати на зберігання на спеціальний майданчик ДП МВС «інформ-ресурс» при Тячівському ВП ГУНП у Закарпатській області, що знаходиться за адресою в м.Тячів, вул. Промислова №6, вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 .
Посилаючись на абз 2 ч.1 ст170, ч.2 ст.174 КПК України стверджує, що арешт майна третьої особи допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто відноситься до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При зверненні слідчого до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна клопотання слідчого було умотивовано тим, що 04 квітня 2019 року, близько 14 год.00 хв., за адресою: смт.Солотвино, вул.Думбрава, Тячівського р-ну, Закарпатської області, гр-н ОСОБА_8 перевозив на автомобілі марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , піщано-гравійну суміш без належних на те документів.

На пропозицію надати працівникам поліції документи, що підтверджують законність походження піщано-гравійної суміші, водій автомобіля ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , не надав жодних документів та не зміг пояснити його походження, що частково відповідає дійсності, бо документів дійсно ОСОБА_8 не мав, а про походження піщано-гравійної суміші пояснював лише усно, що відпустив йому таку директор кооперативу «Ялинка» ОСОБА_9 .
Слідчий у клопотанні до суду і слідчий суддя у постановленій ухвалі зазначали, що необхідність арешту автомобіля та навантаженої на ньому піщано-гравійної суміші зумовлені тим, що виникає необхідність у призначенні експертних досліджень видобутої піщано-гравійної суміші, встановлення її кількості та встановлення місця її видобування.
Зразки піщано-гравійної суміші було відібрано відразу при огляді автомобіля і направлено на експертне дослідження, піщано-гравійну суміш вивантажено з кузова автомобіля і вона зберігається окремо на території кооперативу «Ялинка».
Директор кооперативу «Ялинка» надав ОСОБА_8 накладну за N23 від 04.04.2019 року, яка підтверджує, що відпущено ОСОБА_8 піщано-гравійну суміш від кооперативу «Ялинка», який має відповідні дозвільні документи на відбір піщано- гравійної суміші у процесі здійснення робіт по розчистці та регулюванні русла річки «Тиса».
Окрім того, ОСОБА_3 являється приватним підприємцем, відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців серії ААА №073307 від 30.05.2011 року, а тому подальша дія накладеного ухвалою слідчого судді від 08.04.2019 року арешту на належний їй автомобіль у спосіб заборони користування ним аж ніяк не є найменш обтяжливим способом арешту майна і може призвести до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності та спричинення збитків і суперечить положенням ч.4 ст.173 КПК України.
Крім цього, стверджує, що у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 04 квітня 2019 року за №0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України ні власникові автомобіля ОСОБА_10 , ні ОСОБА_8 , що перевозив піщано-гравійну суміш і виступав як володілець майна, не оголошено підозри, як і будь-яким іншим особам, а відтак подальший арешт на автомобіль у такий спосіб арешту як заборона навіть і користування ним не відповідає положенням чинного КПК та практиці Європейського суду з прав людини, таке втручання в право на мирне володіння майном не переслідує суспільний інтерес та не є пропорційним визначеним цілям даного кримінального провадження і явно вказує на порушення державою ст. 1 Першого протоколу і положень ст.2 КПК України, якими передбачено, що серед іншого завданням кримінального провадження є щоб жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, щоб особа не несла індивідуальний і надмірний тягар.
Також стверджує, що у даному випадку є достатньо підстав для сумнівів чи взагалі має місце наявність складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, оскільки диспозиція ст.240 КК України передбачає відповідальність за порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин, крім загальнопоширених, а ч. 2 зазначеної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду або повторно, або якщо вони спричинили загибель людей, їх масове захворювання або інші тяжкі наслідки. Загальнопоширені корисні копалини місцевого значення (пісок, гравій, глина, галечник та ін.), що використовуються як сировина у фарфоро- фаянсовій і цементній промисловості, предметом цього злочину не є, і їх видобування не потребує особливого дозволу. Склад цього злочину є матеріальним, між діянням і наслідками необхідно встановити причинний зв`язок і повинно мати місце створення небезпеки для життя, здоров`я чи довкілля, чого і близько не має.
Таким чином, вважає, що є всі підстави до часткового скасування накладеного арешту на вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 , у частині заборони користування ним, оскільки на даному етапі в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що узгоджується із приписами ч,2 ст.174 КПК України.
Тому просить частково скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 08 квітня 2019 року у кримінальному провадженні №0000309 від 04.04.3019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, у частині щодо заборони користування тимчасово вилученим майном, а саме: вантажним автомобілем марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 та передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання власникові ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав та просить його задовольнити. Крім цього стверджує, що з моменту накладення арешту на автомобіль пройшов значний період часу, а тому і з цих підстав у застосуванні арешту відпала потреба.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити та стверджують, що арешт на вказане майно накладено відповідно до вимог закону, що підтверджено ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, якою залишено в силі ухвалу слідчого судді про накладення арешту на даний автомобіль, а також ухвалою слідчого судді від 11 червня 2019 року відмовлено у частковому скасуванні тимчасово вилученого вказаного майна, і із тих заявлених підстав, що у застосуванні арешту автомобіля відпала потреба. При цьому, стверджують, що досудове розслідування триває, проводяться експертизи та інші слідчі дії, і потреба у накладенні арешту не відпала.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, наступне.
У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду - судом. У частині другій статті 174 КПК України зазначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 04 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 04 квітня 2019 року виявлений в ході огляду місця події в смт.Солотвинопо вул. Думбрава вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наявною у кузові автомобіля піщано-гравійною сумішшю, визнано речовими доказами.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2019 року у даному кримінальному провадженні накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження тимчасово вилученим майном, а саме: вантажним автомобілем марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з наявною у кузові автомобіля піщано-гравійною сумішшю, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчиу ДП МВС України "Інформ-ресурс" при Тячівському ВП ГУНП у Закарпатській області, що знаходиться за адресою в м.Тячів, вул. Промислова, 6/а, Закарпатської області.
Вказане клопотання про накладення арешту на даний автомобіль слідчим суддею було розглянуто в судовому засіданні за участю володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 .
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29 травня 2019 року ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2019 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, зі зберіганням на спеціальному майданчику ДП МВС України "Інформ-ресурс" при Тячівському ВП ГУНП у Закарпатській області залишено без змін.
Даною ухвалою апеляційного суду встановлено, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення збереження його як речового доказу, а також що невжиття заходів щодо заборони користування, розпорядження та відчуження, може призвести до його можливого відчуження чи приховування. Також встановлено, що висновок слідчого судді про те, що вказане у клопотанні майно (автомобіль) у кримінальному провадженні відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям, вказане майно автомобіль, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, може бути використано як доказ факту злочинних дій вчинених тими чи іншими особами та встановлено, що слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про накладення арешту на майно з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, що незастосування арешту майна може призвести до настання й інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Також ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 11 червня 2019 року відмовлено у частковому скасуванні арешту тимчасово вилученого вказаного майна, і із тих заявлених вимог, що у застосуванні арешту автомобіля відпала потреба.
Як встановлено суддею обставини, на які у клопотанні посилаються власник арештованого майна та її адвокат як на підставу часткового скасування арешту автомобіля були вже предметом судового розгляду і з цього приводу прийнято вище наведені судові рішення. А твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що з часу накладення арешту на майно
Разом з цим, суддя вважає, що твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що пройшов значний період часу із моменту накладення арешту на автомобіль є безпідставними та такими, що не заслуговує на увагу.
Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення, та те, що вказаний автомобіль має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження і може бути використано як доказ факту злочинних дій вчинених тими чи іншими особами, а також з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, слідчий суддя вважає, що у клопотанні про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна слід відмовити.
Керуючись ст.ст.132, 170-174, 309, 369 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні власника арештованого майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна - вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 та який передано на зберігання на спеціальний майданчик ДП МВС України "Інформ-ресурс" при Тячівському ВП ГУНП у Закарпатсьій області, знаходиться за адресою в м.Тячів, вул. Промислова, 6, Закарпатської області, відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 18 липня 2019 року о 8 год. 30 хв..

Слідчий суддя: ОСОБА_1