У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0001421

за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2019 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молдовка Голованівського району Кіровоградської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Молдовка Голованівського району Кіровоградської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на 240 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 5000 грн моральної шкоди кожному.

З ОСОБА_6 користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по 5000 грн моральної шкоди кожному.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 стверджує, що конфлікт, який мав місце 13 травня 2016 року близько 18.00 год. між ними та потерпілими ОСОБА_12 , стався на ґрунті неприязних стосунків, які тривають між ними вже протягом тривалого часу. Конфлікт був спровокований потерпілими, які в стані алкогольного сп`яніння, озброївшись вилами та металевими арматурами, зайшли на його подвір`я та почали ними бити його та сина, спричинивши тілесні ушкодження. Намагаючись припинити напад та захищаючись від побиття, з метою позбавити нападників металевих предметів, він з сином в ході сутички ненавмисно спричинили останнім тілесні ушкодження. Тобто, він був змушений захищатися, та діяв в стані необхідної оборони.

Вказує, що допитані в суді свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 давали правдиві показання про розвиток подій та зазначені обставини. Натомість, суд першої інстанції не взяв до уваги їх показання, мотивуючи тим, що вони є близькими родичами обвинувачених.

Між тим, суд першої інстанції взяв до уваги показання ОСОБА_15 , який підтверджував версію потерпілих, хоча він також є близьким родичем потерпілих.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції не дав критичної оцінки показанням свідка ОСОБА_16 , хоча остання в судовому засіданні заявила, що перебуває з обвинуваченими в неприязних стосунках, що дає підстави сумніватися в об`єктивності і неупередженості даних нею показань.

На думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної юридичної оцінки показанням свідка ОСОБА_17 , який описуючи події 13 травня 2016 року зазначив, що бачив, як жінка з арматурою в руках та 2 чоловіки старшого та молодшого віку, один з яких мав в руці вили, з криками відкривали ворота ОСОБА_18 . Вказує, що свідок ОСОБА_17 є сторонньою та незацікавленою особою, а тому його показання є об`єктивними.

Зазначає, що відповідно висновків експерта № 307 та № 308 від 17.05.2016 у нього та у сина виявлені тілесні ушкодження, на що він звертав увагу суду, та просив витребувати з Первомайського ВП ГУНП письмові матеріали за результатами розгляду його звернення по факту побиття Поляковими його та сина. Однак суд першої інстанції, незважаючи на заявлені клопотання, не витребував зазначені матеріали.

Звертає увагу, що без належної правової оцінки та аналізу в сукупності з іншими доказами, залишилась та обставина, що його падчерка - ОСОБА_14 , яка, за версією потерпілих, не приймала участь у бійці та взагалі не виходила з подвір`я на вулицю, також отримала тілесні ушкодження.

Стверджує, що він та його син першими зазнали суспільно-небезпечного посягання з боку потерпілих, яке створювало реальну загрозу їх життю та здоров`ю, отримали тілесні ушкодження от протиправних дій зі сторони потерпілих, а тому, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства та спричинення більш тяжкої шкоди зі сторони нападників, змушені були вживати заходи щодо свого захисту.

Разом з тим, судовий розгляд справи проведено не в повному обсязі, не об`єктивно, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 навів аналогічні доводи.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

13 травня 2016 року близько 18.00 год, біля входу до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, виник конфлікт між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з одної сторони та ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з іншої.

В ході даного конфлікту ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, дерев`яною палкою умисно наніс ОСОБА_11 чисельні удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.

В цей же час ОСОБА_6 , перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_5 , металевою частиною совкової лопати наніс ОСОБА_11 удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.

Згідно висновку експерта № 310 від 18.05.2016, у ОСОБА_11 виявлено: забійна рана волосистої частини голови, синці, садна обличчя, тулуба, кінцівок, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 13.05.2016 року від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

В цей час, намагаючись припинити побиття її сина, підбігла до місця події ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 , за допомогою тієї ж дерев`яної палки, умисно наніс ОСОБА_10 чисельні удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу. А ОСОБА_6 , за допомогою тієї ж металевої частини (черпака) совкової лопати умисно наніс ОСОБА_10 удари в область голови та обличчя, в область верхніх та нижніх кінцівок, в область тулубу.

Згідно висновку експерта № 311 від 18.05.2016 року, у ОСОБА_10 виявлено: забійні рани обличчя, волосистої частини голови, синці тулуба, кінцівок, гематома ниркової клітчатки, верхньої стінки сечового міхура, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 13.05.2016 року від дії тупого (тупих) твердого (твердих) предмета (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожний, визнані винними у умисному легкому тілесному ушкодженні, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я. Їх дії кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підтримку апеляційних скарг, заперечення прокурора, який вважав апеляційні скарги не обґрунтованими та просив вирок залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Проте, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, суд першої інстанції зазначив лише обставини його вчинення, зокрема, місце, час, спосіб вчинення. Після чого, пославшись на висновки судово-медичних експертиз №310 та № 311, тобто на докази, виклав зміст цих висновків.

Таким чином, у порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України в обвинуваченні, визнаному судом доведеним, не сформульовано фактичні обставини щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони. Не зазначено, які саме наслідки настали від злочинних дій обвинувачених, а в обвинуваченні лише міститься посилання на доказ висновки судово-медичних експертиз.

Таким чином, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом судом першої інстанції доведеним, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Відсутність належного формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, унеможливлює якісний і повний захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що недотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону має наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження, зокрема, права обвинувачених щодо забезпечення права на справедливий суд.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушені загальні засади кримінального провадження, зокрема, як законність, забезпечення права на захист, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, то вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового судового розгляду.

У зв`язку із скасуванням вироку з процесуальних підстав, судом апеляційної інстанції не перевіряються доводи захисника по суті ухваленого судового рішення.

З огляду на наведене, подані обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 апеляційні скарги підлягають задоволенню, оскільки містять вимогу про скасування вироку з призначенням нового судового розгляду.

При новому судовому розгляді даного кримінального провадження суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене, усунути вказані в ухвалі порушення, перевірити доводи апелянтів, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального та кримінального законів.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 409, 412, 415, 424, 425, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3