Справа № 444/2502/17
Провадження № 1-кп/444/25/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Жовква обвинувального акту відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ст.ст. 345 ч. 2, 122 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 , 17 вересня 2013 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись на своєму господарстві по АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин до працівників правоохоронних органів, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу - старшому ДІМ СДІМ Жовківського РВ ГУ МВС України у Львівській області майору міліції ОСОБА_7 , який у зв`язку з виконанням службових обов`язків, перебуваючи перед воротами господарства на вулиці Вільна, №33, звернувся до ОСОБА_6 з проханням надати пояснення з приводу скарг на дії останнього, умисно почав ображати старшого ДІМ ОСОБА_7 нецензурними словами, погрожувати фізичною розправою над ним та членами його сім`ї, а також словесно висловив погрозу вчинити вбивство ОСОБА_7 .. Продовжуючи свої злочинні дії та реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_6 вийшовши з вказаного господарства за ворота, підійшовши до старшого ДІМ СДІМ ОСОБА_7 завдав останньому удари руками, а саме два удари по голові, два удари в ділянку грудної клітки, після чого, схопив лівою рукою за одяг та правою рукою завдав ще три удари по голові, чим заподіяв потерпілому - ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, гематому з припухлістю в лівій тім`яній ділянці, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином,, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив погрозу вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
Крім цього, ОСОБА_6 , 08 вересня 2014 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, знаходячись на господарстві сімїШай, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 , завдав остатньому один удар дерев`яним предметом округлої форми, по лівій боковій поверхні грудної клітки, чим спричинив ОСОБА_8 крововилив із забійним садном на ліво-боковій поверхні грудної клітки, перелом 10 та 12 ребра зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
03.10.2019 захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0001024 від 17.09.2017 р. відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 345 КК України, яке підтримано нею в судовому засіданні. Клопотання адвокат мотивує тим, що станом на даний час ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а саме на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України. Згідно обвинувального акту від 17.09.2017 року, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 та ч. 1 ст. 122 КК України, які, згідно обвинувачення, були вчинені 17.09.2013 року і 08.09.2014 року відповідно. Таким чином за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності минув 17.09.2018 року, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України - 08.09.2019 року. Також захисником зазначено, що обвинувачений усвідомлює усі наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав та жодних заперечень щодо цього приводу у нього немає.
Обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому судом наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, просить звільнити його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 345 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього, про що подав письмове клопотання підписане ним та його захисником.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Потерпілий ОСОБА_8 заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно останнього за ч. 2 ст. 345 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України, вважає, що розгляд справи слід продовжити.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345 КК України, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження, слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст.49 КК України.) В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Відповідно до ст. 12 КК України, злочини, передбачені ч. 1 ст.122 та ч. 2 ст. 345 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.
Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого.
Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема обвинувального акту вбачається, що події мали місце 17.09.2013 р. та 08.09.2014 р.
Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 122 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення спливли, зокрема за ч. 2 ст. 345 КК України - 17.09.2018р., а за ч. 1 ст. 122 КК України - 08.09.2019р.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому ОСОБА_6 заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, його захисником подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченим в судовому засіданні, та останнім подано письмову заяву від 03.10.2019.
З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 122, ч. 2 ст. 345 КК України, суд враховує, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення належать до категорії злочинів середньої тяжкості, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.
Керуючись ст.49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 286, 314, 370, 372, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження задоволити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001024 від 17.09.2017 відносно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 122 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1