Справа № 145/46/19
Провадження №11-кп/801/989/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 6 червня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Широка Балка Бєлозерського району Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04.11.2005 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 23.12.2010 Немирівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,
- 03.11.2017 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки два місяці,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців,
- на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;
на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду від 03.11.2017 та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців;
в строк покарання обвинуваченому зараховано покарання, відбуте за вироком Тиврівського районного суду від 03.11.2017 за період з 05.02.2019 року до 05.06.2019;
строк відбуття ухвалено рахувати з 06.06.2019;
стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи №793 від 13.12.2018 р. в сумі 715 грн, за проведення експертизи №2455/18-21 від 07.05.2018 в сумі 143 грн, а всього 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн та вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 18 січня 2018 року у вечірній період часу, знаходячись в с.Лани Тиврівського району Вінницької області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, підійшов до дачного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будинку та, зламавши вхідні двері, таємно проник до приміщення, та маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, здійснив крадіжку бінокля чорного кольору марки «БПЦ 12x40» з чорним шкіряним чохлом до нього, ринкова вартість якого на момент вчинення крадіжки, згідно висновку експерта №793 від 13.12.2018, становить 2705,00 грн.
В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Крім того, 22 січня 2018 року близько 03:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, підійшов до домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив алюмінієві секції балконних та сходинкових перил даного будинку.
Після чого, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно проник на територію даного домогосподарства, перелізши через паркан та, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину, а саме пилки по металу, здійснив крадіжку 23 алюмінієвих секцій з балконних та сходинкових перил, загальною вагою 138 кілограм, ринкова вартість яких на момент вчинення крадіжки, згідно висновку експерта №2455/18-21 від 07.05.2018, становить 4220,04 грн.
В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить ухвалити новий вирок, виключивши з резолютивної частини вироку Тиврівського районного суду від 06.06.2019 вказівку про зарахування в строк відбування покарання відбутого покарання за вироком Тиврівського районного суду від 03.11.2017 з 05.02.2019 до 05.06.2019.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно повторно зарахував в строк відбування покарання частину відбутого строку покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, яке зарахуванню на підставі ст. 71 КК України взагалі не підлягає, оскільки вказаний строк вже враховано при визначенні невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Заслухавши доповідь судді, прокурора прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти позиції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України, обґрунтований та учасниками судового провадження не оспорюється, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряється.

Разом з тим, суд першої інстанції, вірно призначивши покарання обвинуваченому за вчинені ним кримінальні правопорушення та за сукупністю злочинів, припустився помилки при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, зарахувавши в строк відбування покарання частину відбутого строку покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, яке зарахуванню не підлягає, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2017. у подальшому 05.02.2019 ОСОБА_7 затримано на виконання даного вироку та направлено для відбування призначеного цим вироком покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі до Стрижавської виправної колонії №81.

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Таким чином, ОСОБА_7 з дня затримання 05.02.2019 до дня ухвалення вироку Тиврівського районного суду від 06.06.2019 відбував покарання за попереднім вироком суду від 03.11.2017.

Вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.06.2019 ОСОБА_7 засуджено за злочини, які він вчинив 18.01.2018 та 22.01.2018, тобто після ухвалення попереднього вироку Тиврівським районним судом від 03.11.2017, отже суд першої інстанції вірно призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків, однак, в порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність безпідставно повторно зарахував в строк відбування покарання частину відбутого строку покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком від 03.11.2017.

Так, відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначити їх вид та розмір у новому вироку.

Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, з-поміж іншого, треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Таким чином, з аналізу зазначених норм кримінального закону та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 слідує, що, оскільки при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, відбута частина покарання за попереднім вироком в строк відбування покарання не зараховується.

Відповідно до ч.1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 6 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині зарахування відбутого покарання скасувати.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про зарахування в строк відбування покарання відбутого покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.11.2017 з 5 лютого 2019 року до 5 червня 2019 року.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: