Справа №560/1198/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 серпня 2019 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000394 від 16 серпня 2019 року відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 14 серпня 2019 року біля 14:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в ході сварки із ОСОБА_7 , що виникла з мотивів тривалих особистих неприязних відносин, умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, кулаками обох рук наніс не менше одного удару в ділянку тулуба ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження, які відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №197 від 16 серпня 2019 року, виразились у вигляді травматичного (геморагічний) шоку, гострої масивної внутрішньої (внутрішньочеревна) кровотечі, закритої тупої травми живота (травматичний розрив нижнього полюсу селезінки, гематома бокової та задньої поверхні грудної клітки та черевної стінки зліва), внаслідок яких ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, у клопотанні слідчий зазначає, що метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останній вчинив тяжкий злочин та може бути позбавлений волі на строк до 10 років, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, з урахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, слідчий вважає, що є всі підстави стверджувати, що вказаним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави строком на 60 діб, оскільки ризикам, на які вказує у клопотанні слідчий, неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрювається у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам статей 183, 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до приписів частини 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує вимоги статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність судимостей у підозрюваного тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (пункт 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).
Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, відсутність міцності соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та враховуючи те, що існують реальні ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки більш м`який запобіжний захід, не зможе в повній мірі виправдати мету застосування запобіжного заходу.
Отже, тяжкість, характер і ступінь суспільної небезпеки інкримінованого злочину та особа підозрюваного є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути виправдане в тому випадку, якщо є конкретні ознаки реальної необхідності охорони інтересів суспільства.
Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Однак, враховуючи зміст частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що є всі підстави не визначати підозрюваному розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинині злочину, що спричинив смерть людини.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме до 19 год. 30 хв. 15 жовтня 2019 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1