Справа № 333/5362/19
Провадження № 1-кп/333/661/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

- за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 11 серпня 2019 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище, перебуваючи у злочинній змові з невстановленою досудовим розслідуванням особою, прибули за адресою: АДРЕСА_3 .

Далі, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, застосовуючи фізичну силу, зірвали навісний замок на кришці погребу, розташованого навпроти буд. №132 по вул. Космічній у м. Запоріжжі та відкривши її отримали доступ до приміщення погребу, який представляє собою сховище з обмеженим доступом від сторонніх осіб.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, виконуючи заздалегідь покладені на неї обов`язки, використовуючи металеву драбину, яка знаходилась всередині даного погребу спустилася до приміщення погребу.

Після того, як невстановлена досудовим розслідуванням особа, покинула приміщення вказаного погребу, ОСОБА_5 , переконавшись, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, не спускаючись до приміщення погребу, обома руками, із застосуванням фізичної сили витягнув з вказаного погребу металеву драбину довжиною 3 м., шириною до 1 м та передав її невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка поклала її на землю.

Далі, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 застосовуючи фізичну силу, зняли вищевказану металеву кришку підвалу, яку в подальшому разом з металевою драбиною віднесли до пункту прийому металобрухту розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де продали вищевказане майно за грошові кошти у сумі 400 грн. 00 коп.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа проникли у сховище, та діючи умисно, за попередньою змовою, з метою особистого збагачення викрали металеву кришку погребу вагою 48.10 кг., вартістю на момент вчинення кримінального правопорушення (злочину) 6 грн. 45 коп. за 1 кг металу, на загальну суму 310 грн. 24 коп. та металеву драбину довжиною 3 м., шириною до 1 м. вартістю 500 грн., які належать потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 810 грн. 24 коп.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно він 11 серпня 2019 року приблизно о 12 годині 20 хвилин разом із ОСОБА_7 та незнайомим чоловіком відкрили металеву кришку погребу, розташованого навпроти буд. № 132 по вул. Космічній у м. Запоріжжі та викрали з погребу металеву драбину та металеву кришку вказаного погребу, які віднесли до пункту прийому металобрухту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 також визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 дав аналогічні пояснення, що він 11 серпня 2019 року приблизно о 12 годині 20 хвилин разом із ОСОБА_5 та незнайомим чоловіком відкрили металеву кришку погребу, розташованого навпроти буд. № 132 по вул. Космічній у м. Запоріжжі та викрали з погребу металеву драбину та металеву кришку вказаного погребу, які віднесли до пункту прийому металобрухту.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілий та обвинувачені не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєних кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, дослідив матеріали, які характеризують особи обвинувачених та стосуються речових доказів.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Суд також вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_7 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, його стан здоров`я перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, повне відшкодування шкоди потерпілому, окрім того суд враховує думку потерпілого про міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , який просить призначити покарання на розсуд суду.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, про що свідчить поведінка обвинуваченого в суді.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Окрім того, враховуючи пом`якшуючу обставину, як щире каяття обвинуваченого, з урахуванням думки потерпілого про призначення покарання для обвинуваченого на розсуд суду, обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, повне відшкодування шкоди потерпілому, суд вважає, що наявні підстави для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України і покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, його стан здоров`я на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню доньку, повне відшкодування шкоди потерпілому, окрім того суд враховує думку потерпілого про міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 , який просить призначити покарання на розсуд суду.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, про що свідчить поведінка обвинуваченого в суді.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Окрім того, враховуючи пом`якшуючу обставину, як щире каяття обвинуваченого, з урахуванням думки потерпілого про призначення покарання для обвинуваченого на розсуд суду, обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, повне відшкодування шкоди потерпілому, наявність на утриманні малолітньої доньки, суд вважає, що наявні підстави для призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України і покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.
По справі цивільних позовів не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:

- металеву кришку погребу з нашаруванням іржі розміром 80х90 см, вагою 48,10 кг, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому;

- диск «СD-R» з маркуванням «Axent», на якому міститься відеозапис від 11.08.2019 року відзнятий на камеру мобільного телефону свідка ОСОБА_9 з вікна кв. АДРЕСА_5 , що долучений до матеріалів кримінального провадження № 0002705 залишити в матеріалах кримінального провадження;

- диск «СD-R» з маркуванням «Havit», на якому міститься відеозапис з камер відео нагляду, розміщеного на території пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_4 , що долучений до матеріалів кримінального провадження № 0002705 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1