г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/822/19
Номер провадження 1-в/213/93/19
У Х В А Л А
Іменем України

14 серпня 2019 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ШВЦ №75 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду

міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В :
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_5 , де останій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки він відбув більше ніж 2/3 покарання, діючі дисциплінарні стягнення відсутні, маються заохочення.
Представник Широківського виправного центру №75в судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, до робіт не залучався у зв`язку із відсутністю виробничої можливості, має прагнення до виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свою заяву та просив задовольнити, оскільки він працював, приймав участь у благоустрої установи та спортивних заходах.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що засудженим ОСОБА_5 матеріальну шкоду не відшкодовано, має лише одне заохочення. Клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 є передчасним.

Суд, дослідив матеріали справи, заслухав засудженого, представника Широківського виправного центру №75, з урахуванням думки прокурора, дослідив матеріали особової справи засудженого, приходить до такого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" суду, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Так, вивченням матеріалів особової справи встановлено, що вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 05 червня 2009 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.115, п.п.6,12, ч.4 ст.187 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна та стягнуто на користь потерпілих матеріальну та моральну шкоду.

17 лютого 2016 року ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк зараховано строк попереднього ув`язнення з 22 листопада 2008 року по 01 жовтня 2009 року.

23 листопада 2018 року ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно ст. 82 КК України не відбуту частину покарання замінено більш м`яким - обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Широківському ВЦ №75 з 18 грудня 2018 року, характеризується позитивно. Станом на 14 серпня 2019 року відбута частина покарання ОСОБА_5 складає 11 років 7 місяців 25 днів. На теперішній час не працює внаслідок відсутності виробничих потужностей. Має три стягнення, які погашені. Має п`ять заохочень, одне з яких за період відбуття покарання в Широківському виправному центрі №75. Не працює. Виконавчий лист щодо засудженого ОСОБА_5 не надходив.

Крім того, в матеріалах особової справи ОСОБА_5 наявний висновок в.о. начальника відділу СПС №17 ДУ "Криворізька виправна колонія №80" ОСОБА_7 від 15 березня 2018 року по факту порушення засудженим ОСОБА_5 режиму відбування покарання, оскільки останній відмовився від виконання роботи з благоустрою колонії.

Враховуючи тяжкість злочину, строк покарання, ставлення засудженого ОСОБА_5 до режиму утримання, зважаючи на наявність заохочень, що свідчить про позитивні тенденції у поведінці засудженого, у суду немає підстав вважати, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд вважає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

Зважаючи на викладене, заява засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць обмеження волі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 серпня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1