233 № 233/1422/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка, Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 06 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 06 лютого 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Прокурором в судовому засіданні заявлено письмове клопотання про продовження дії обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки ризики, що були наявні на час обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, а також у зв`язку з тим, що термін дії запобіжного заходу спливає. Підставами вважати, що в кримінальному проваджені продовжують існувати ризики передбачені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_8 може спробувати: п. 1 Переховуватися від суду, що підтверджується тим, що останній не працевлаштований, не одружений, офіційного матеріального доходу не має, неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, знову скоїв особливо тяжкий злочин, за який Законом України про кримінальну відповідальність передбачено позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Також, ОСОБА_8 раніше мешкав та в даний час зареєстрований на території м. Харцизьк, Донецької області, де знаходяться його родичі, друзі, знайомі, тобто на не підконтрольній Україні території, а у м. Костянтинівка, Донецької області знаходиться з 2016 року, де не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця мешкання, у зв`язку з чим суворість покарання може бути визнана ОСОБА_8 більш небезпечною ніж втеча. А також враховуючи, що м. Костянтинівка знаходиться в безпосередній близькості з лінією розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України він має можливість перетину вказаної лінії, що зробить не можливим його прибуття за кожною вимогою до суду або прокурора. п.3 Незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , якого ще необхідно допитати в суді, оскільки вказане кримінальне правопорушення було скоєно із застосуванням насильства і в цьому випадку маються підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може будь-яким чином тиснути на зазначеного свідка та змусити його надати свідчення на свою користь. Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 не позбавлений права заявити клопотання про додатковий допит вже допитаних у суді потерпілого та свідків, та з цією метою може чинити тиск на потерпілого ОСОБА_6 , неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , та може спробувати їх залякати, погрожувати, та іншим чином здійснювати вплив з метою зміни їх свідчень на свою користь. п.5 Вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити злочину діяльність, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 раніше судимий за скоєння тяжких корисливих злочинів, в тому числі розбою, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, та останній знову, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що підтверджує його схильність до скоєння злочинів.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час судового розгляду провадження, і в тому числі унеможливить скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень. Обраний раніше запобіжний захід до ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими вищезазначеними ризиками та забезпечує належне виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим.
Зазначені вище ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи вищезазначене, прокурор просив задовольнити клопотання та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Потерпілий підтримав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 зазначив, що ризики, перелічені стороною захисту мають місце, проте просив суд розглянути альтернативні запобіжні заходи, та призначити ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Обговоривши з учасниками судового провадження заявлене прокурором клопотання, питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09.02.2018 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, який неодноразово продовжувався, востаннє Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 31 травня 2019 року на 60 (шістдесят) днів до 29 липня 2019 року включно.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України перебуває на стадії судового розгляду, судом не виконані всі необхідні процесуальні дії.
Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу до 29 липня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо провини обвинуваченого ОСОБА_8 , не даючи оцінки дослідженим доказам та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що ОСОБА_8 може спробувати: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово був засуджений за різноманітні категорії злочинів, на шлях виправлення не став, соціально не адаптувався, не має зареєстрованого місця проживання на підконтрольній українській владі території та обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейським судом з прав людини визнано виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Однак, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , його можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, продовжити злочинну діяльність, на думку суду, є підставою для продовження ОСОБА_8 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.
Вищезазначені ризики виправдовують продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_8 , суд на теперішній час не встановив.
Таким чином, приймаючи до уваги те, що на теперішній час судове слідство триває, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою не зникли, з урахуванням вимог ст. 183 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, оскільки його належну процесуальну поведінку може забезпечити саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 350, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_11 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк, Донецької області - задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк, Донецької області, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України на 60 (шістдесят) днів терміном по 16 вересня 2019 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харцизьк, Донецької області, тримати від вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».
Копію ухвали надіслати/вручити учасникам судового провадження.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

На ухвалу суду учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя Судді