Справа № 214/2403/19
1-кп/214/570/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000180 від 17.10.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має середньо спеціальну освіту, офіційно не працює, не заміжня, має на утримані малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої,-

яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , не маючи жодних дозвільних документів компетентних органів на право здійснення діяльності з функціонування АЗС та АГЗП, з метою отримання прибутку, з вересня 2018 року (більш точної дати в ході слідства встановити не представилося можливим), на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , встановила міні автозаправні станції контейнерного типу АЗС та АГЗП. Зазначені автозаправні станції призначені для заправки автомобільної техніки дизельним паливом і газом, та з цього часу ОСОБА_4 розпочала діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею дизельним паливом та газом, яка проводилась по 28 листопада 2018 року включно.

Зазначені роботи на АЗС та АГЗП у відповідності з переліком, затвердженим Наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 № 15, є роботами з підвищеною небезпекою.

Таким чином, ОСОБА_4 є особою, на яку законом покладено обов`язок забезпечувати дотримання правил безпеки під час проведення зазначених робіт з підвищеною небезпекою.

Статтею 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 №2694-XII передбачено, що роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Процедура одержання суб`єктом господарювання дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі дозвіл) регламентована Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1107.

Відповідно до пункту 6 Порядку, роботодавцеві видається дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2 (п.6 газонебезпечні роботи), або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 (п.2 - технологічне устаткування та його елементи систем газопостачання зрідженим газом, п.10 - посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа).

Однак, ОСОБА_4 , маючи на меті отримання дозвільних документів на право здійснення господарської діяльності з торгівлі нафтопродуктів та газу, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що дизельне паливо та газ є горючою легкозаймистою рідиною, роботи з якими відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, а також те, що встановлені нею міні автозаправні станції контейнерного типу належать до об`єктів підвищеної небезпеки, всупереч ст. 21 Закону України «Про охорону праці» не отримала дозволу Держгірпромнагляду на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Крім того, ОСОБА_4 в порушення вимог ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.п.0.00-6.22-02, 0.00-6.21-02, 0.00-4.33-99, 0.00-4.36-05, 0.00-4.05-03, 0.00-8.18-04, 1.3.00-1.01-88, 0.00-8.18-04, 63.2-1.13-87, 1-1.01-97, 0.00-1.29-97, 40.1-1.21-96 НПАОП, п.п.63.2-1.13-87 НПАОТ: не проведено ідентифікацію АЗС; не розроблено план локалізації та ліквідації аварії та аварійних ситуацій та аварій на об`єктах; відсутні організаційно-методичні документи по проведенню огляду обладнання АЗС, яке призначено до використання у вибухонебезпечних зонах та обладнання у якому використовується небезпечна речовина; резервуари експлуатуються не відповідно до правил експлуатації резервуарів та інструкції з їх ремонту; відсутні акти перевірки опору заземлюючих пристроїв АЗС; відсутні написи на кришках резервуарів про максимальний та мінімальний рівні наповнення; відсутні паспорти на паливо-роздавальні колонки, резервуари та насосне обладнання з визначеним можливим ресурсом експлуатації; не ведуться паспорти індивідуальної експлуатації на вибухозахищене електрообладнання АЗС.

Тобто ОСОБА_4 , будучи особою, відповідальною за дотримання правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, діючи умисно, проявляючи бездіяльність і не виконуючи дії, спрямовані на дотримання техніки безпеки, які могла і зобов`язана була здійснити, в порушення вимог зазначених нормативно-правових актів з охорони праці, у період часу з вересня 2018 року (більш точної дати в ході слідства встановити не представилося можливим) по 28 листопада 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 забезпечила експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки та виконання робіт з підвищеною небезпекою, що в свою чергу створило загрозу загибелі людей або настання інших тяжких наслідків.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 272 КК України за ознаками: порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор впідготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Крім того, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з таких підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд також переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченою угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, що ОСОБА_4 , будучи особою, відповідальною за дотримання правил безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою, діючи умисно, проявляючи бездіяльність і не виконуючи дії, спрямовані на дотримання техніки безпеки, які могла і зобов`язана була здійснити, в порушення ст. 21 ЗУ «Про охорону праці», Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. №1107, у період часу з вересня 2018 року (більш точної дати в ході слідства встановити не представилося можливим) по 28 листопада 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 забезпечила експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки та виконання робіт з підвищеною небезпекою, що в свою чергу створило загрозу загибелі людей або настання інших тяжких наслідків. У зв`язку з чим дії ОСОБА_4 було правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 272 КК України за ознаками: порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

При призначені покарання визначеного угодою від 28.03.2019 року суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого їй кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т.1 а.с.45).

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.1 а.с. 31), раніше не судима (Т. 2 а.с. 109), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря - нарколога не перебуває (Т.2 а.с. 111 ), знаходилась під наглядом лікаря-психіатра з 1999 року з приводу легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності. В 2012 році знята з нагляду за відсутністю відомостей. В подальшому за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталась (т.1 а.с. 45). ОСОБА_4 має на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 29, 30 ).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 березня 2019 року про визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000180 від 17.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.03.2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази:

-ємкість об`ємом 10 куб. з-під газу, білого кольору, разом з модулем (колонкою) на один пістолет, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останнього (т.2 а.с.77, 78);

-ємкість об`ємом 10 куб. з-під дизельного палива, зеленого кольору, разом з модулем (колонкою) на один пістолет які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останнього (т.2 а.с.77, 78);

-газ приблизним об`ємом 10 тон, який передано на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_8 (т.2 а.с. 77, 79,112,113).

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1