Дата документу 13.11.2019 Справа № 554/7591/17
УХВАЛА
Іменем України

13 листопада 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000288 від 05.09.2017 року про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_3 зазначає, що 13.05.2016 року слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було незаконно проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . Як їй стало відомо, обшук було дозволено провести в житловому приміщенні, підсобних та підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 (тобто в іншому будинку, що належить сусідам), таким чином проникнення на територію її домоволодіння було незаконним і утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

13.06.2018 року слідчий суддя ОСОБА_6 винесла рішення у даному кримінальному провадженні, яким відмовила з задоволенні скарги представника заявника про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Мотивом даного рішення стало те, що на думку судді, в діях посадових осіб, що проводили обшук відсутній склад злочину передбачений ст. 162 КК України.

13.12.2018 року колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного СУДУ було скасовано рішення Апеляційного суду Полтавської області від 05.07.2018 року, яким було направлено скаргу захисника на новий судовий розгляд.

28.02.2019 року Полтавський апеляційний суд ухвалив рішення про задоволення скарги її представника і скасував ухвалу слідчого судді Октябрського районного м. Полтави від 13.06.2018 року. Зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_4 висловила свою думку про те, що в діях посадових осіб, що проводили обшук відсутній склад злочину.

За таких умов, та обставина, що рішення судді, в якому вона виклала думку, скасоване, в неї вже склалася думка щодо кваліфікації дій посадових осіб, тобто фактично вона стала на їх сторону, виникає сумнів в можливості розглянути скаргу заявника без упередження.

Про розгляд заяви учасники процесу повідомлені належним чином.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити заяву.

Від слідчого судді ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви ОСОБА_3 без її участі.

Суд, дослідивши подану заяву, приходить до висновку про не доведеність підстав для задоволення заяви про відвід, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Частиною 2 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906-ІV "Про міжнародні договори України" передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Як вбачається з заявленого відводу, ОСОБА_3 фактично не згодна з процесуальною діяльністю судді, на розгляді якої знаходиться її скарга на постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Суд вважає необґрунтованими доводи заявника про сумніви у неупередженості і об`єктивності судді ОСОБА_4 , оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді, а посилання заявника на попередню ухвалу суду є безпідставними та некоректними.
Враховуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що заявником не наведено ґрунтовних та достатніх обставин, що викликають сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_4 .
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , з заявлених нею підстав, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1