Справа № 199/8798/19
УХВАЛА
іменем України

29.10.2019 м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючого, одруженого, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-30.11.2017 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.286 КК України, до позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням прав керування транспортним засобом на 2 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України до відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

якому 28.10.2019 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29.10.2019, погодженого з повноважним прокурором, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26 жовтня 2019 року близько о 15.00 годині, перебував за місцем свого мешкання, тобто у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де у кухні разом з батьком ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Цього ж дня, тобто 26 жовтня 2019 року близько о 16.30 годині до ОСОБА_7 прийшов сусід ОСОБА_9 , який приніс з собою спиртні напої, а саме пиво і запропонував разом розпити їх, на що останні були не проти.

Після чого, приблизно о 17.00 годині ОСОБА_9 пішов за місцем свого мешкання, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 пішли відпочивати, а до ОСОБА_4 прийшов його товариш ОСОБА_10 , з яким вони продовжили розпивати спиртні напої.

Приблизно о 18.00 годині за місцем мешкання ОСОБА_4 знову прийшов ОСОБА_9 , який повідомив, що він забув свій мобільний телефон. В ході подальшої розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ґрунті неприязних стосунків стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто на умисне вбивство ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 26 жовтня 2019 року близько 18.10 годині, продовжуючи перебувати у приміщенні квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, бажаючи настання смерті потерпілого ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_4 пішов до іншої, невстановленої в ході досудового розслідування кімнати, де вдягнув боксерські рукавички синього кольору, які належать йому та повернувся до кухні і розраховуючи на свою фізичну силу, перебуваючи у безпосередній близькості з потерпілим, посягаючи на життя ОСОБА_9 , навмисно завдав останньому невстановлену в ході досудового розслідування кількість ударів у область голови та тулубу. Потерпілий ОСОБА_9 від нанесених йому ударів впав на підлогу.
Далі, ОСОБА_4 разом з товаришем ОСОБА_10 взяли ОСОБА_9 та винесли його з приміщення квартири АДРЕСА_3 до під`їзду, а саме до приміщення під`їзду між 6-им та 7-им поверхами будинку АДРЕСА_4 , поклали його на спину та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження
ОСОБА_9 , від яких останній помер.
Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

27.10.2019 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України

28.10.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні, та наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання слідчого. Щодо пред`явленої підозри пояснив, що він та його друг ОСОБА_10 сиділи в його квартирі. Прийшов сусід ОСОБА_9 і у нього з ним відбувся конфлікт, після якого у них відбулася бійка. Він та ОСОБА_10 вивили ОСОБА_9 у під`їзд и залишили на сходам, а сама повернулися до квартирі. Чуть пізніше ОСОБА_10 пішов. Він зі слів ОСОБА_10 знає, що коли останній пішов, то ОСОБА_9 сидів на сходах та був живий. Чому він не викликав швидку, пояснити не може.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання слідчого та прокурора на даному етапі не заперечував. Додатково пояснив, що його підзахисний ОСОБА_4 провину визнає, хоча є питання вірності кваліфікації, оскільки у ОСОБА_4 умислу на заподіяння смерті не було, чому не викликав швидку не відомо.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Встановлено, що СВ Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001805 від 27 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що на вказаному етапі досудового розслідування суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Отже на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого кримінального правопорушення.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать: рапорт про вчинення злочину, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині від 27.10.2019; протокол огляду місця події від 27.10.2019, а саме приміщення під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 ; протокол огляду трупа від 27.10.2019 у приміщенні під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 ; протокол обшуку від 27.10.2019 за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол обшуку від 27.10.2019 за адресою: АДРЕСА_5 ; речові докази: чоловіча куртка «Ferrari» з речовиною темного кольору, кросівки «Ессо», мобільний телефон марки «Huawei», боксерські печатки зі слідами бурого кольору, спортивні штани зі слідами бурого кольору, кофта; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 27.10.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27.10.2019; протокол затримання ОСОБА_4 від 27.10.2019, під час якого вилучено: кросівки, мобільний телефон; лікарське свідоцтво про смерть № 2085 від 28.10.2019; повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України від 28.10.2019; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.10.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 29.10.2019, пояснення надані слідчому судді.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особи ОСОБА_4 , який має непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні злочину під час іспитового строку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, що є достатньою підставою вважати про можливість ОСОБА_4 ухилятись від слідства та суду. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, не має офіційно-підтверджених джерел доходу. Оскільки потерпілий та свідки проживають у одному будинку з підозрюваним, суд погоджується з наявністю ризиків передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Тобто ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України знайшли своє підтвердження у ході розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, вважаю, що до ОСОБА_4 не може бути застосовано інший менш суворий запобіжний захід згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вирок суду, що підтверджується вищезазначеним.

Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за доцільне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Крім того, встановивши, що ОСОБА_4 затримано 27.10.2019 о 14-20 годині, то строк тримання під вартою на 60 днів підозрюваного, слід рахувати з 27.10.2019 з 14-20 годин, тобто з дня фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25 грудня 2019 року включно.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1