Справа №586/397/19
Провадження № 1-кп/590/120/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 26.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Середино-Будського району, смт. Зноб-Новгородське, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Восени 2018 року (у точно невстановлений день та час) ОСОБА_4 перебував на території колишнього «Ленозаводу», розташованого по вул. Руденька, смт. Зноб-Новгородське, Середино-Будського району, Сумської області. Перебуваючи на вказаній території, ОСОБА_4 знайшов дикоростучий кущ рослини коноплі. Розуміючи, що з даної рослини можна виготовити наркотичний засіб, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, останній зірвав частину куща рослини коноплі з листям, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. Зірвану рослину коноплі ОСОБА_4 , тримаючи при собі, приніс до будинку за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив її на горищі господарської споруди. Коли рослина коноплі висохла, ОСОБА_4 обірвав з неї листя, які подрібнив руками та в подальшому зберігав за місцем свого мешкання. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав наркотичний засіб канабіс для особистого вживання без мети збуту.

16.03.2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в ванній кімнаті були виявлені та вилучені баночка з полімерного матеріалу білого кольору з написом на етикетці «Ундевіт» (об`єкт №1) та прозора полімерна коробка обмотана липкою стрічкою чорного кольору (об`єкт №6), в яких знаходилась речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта №19/119/7-2/550е від 01.04.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить: з конверта з написом «1» - 0,626 г, із конверта з написом «6» - 3,973 г. На горищі господарської споруди були виявлені та вилучені сухі листя зеленого кольору (об`єкт №8), які згідно висновку експерта №19/119/7-2/550 е від 01.04.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить із конверта з написом «8» - 2,705 г. Загальна маса канабісу 7,304 г.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що восени 2018 року він, перебуваючи на території колишнього «Ленозаводу», розташованого по вул. Руденька, смт. Зноб-Новгородське, знайшов дикоростучий кущ рослини коноплі. Знаючи, що з даної рослини можна виготовити наркотичний засіб, він зірвав частину куща з листям та приніс до будинку за місцем свого мешкання, де в подальшому висушив її на горищі. Коли рослина коноплі висохла, він обірвав з неї листя, які подрібнив руками та в подальшому зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту. 16.03.2019 року під час проведення обшуку за місцем його мешкання працівниками поліції в ванній кімнаті були виявлені та вилучені: баночка з полімерного матеріалу білого кольору з написом на етикетці «Ундевіт» та прозора полімерна коробка обмотана липкою стрічкою чорного кольору, в яких знаходилась речовина рослинного походження. А потім на горищі господарської споруди були виявлені та вилучені сухі листя зеленого кольору.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, що виразились в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту.

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.40), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.40), позитивно характеризується за місцем мешкання (а.с.41), раніше не судимий (а.с.42).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/550е від 01.04.2019 року в сумі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотиригрн. 00 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Матеріальна шкода не завдана.

Керуючись п.1, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішити наступним чином:

- канабіс загальною вагою 6,004 г; пляшку із прозорого полімерного матеріалу коричневого кольору з фабричною етикеткою «Zibert 1,25 л», нижню частину пляшки із прозорого полімерного матеріалу блакитного кольору з фабричною етикеткою «Знаменівська»; ватний тампон з випареним сухим залишком змиву екстракту канабісу та первинне пакування, запаковані в полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС №20980888, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області (вул. Вокзальна, 2, м. Середина-Буда, Сумської області) знищити;

- дозрілі плоди рослин роду Коноплі разом з первинним пакуванням, запаковані в полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС №3079972, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області (вул. Вокзальна, 2, м. Середина-Буда, Сумської області) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №19/119/7-2/550е від 01.04.2019 року в сумі 1144,00 грн. (одна тисяча сто сорок чотиригрн. 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1