Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 533/779/19
Провадження № 1-кп/542/241/19
В И Р О К
іменем України

13 листопада 2019 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000026 від 04.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солониця Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.06.2019 року Козельщинським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.02.2019 року о 00 годин 30 хвилин ОСОБА_3 на автомобілі BA3-21063 д.н.з. « НОМЕР_1 », який знаходиться в його користуванні, приїхав до території ДП «Новогалещинська біологічна фабрика», що розташована за адресою: вул.Центральна, 98, сел.Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області.

Там в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 зірвав навісний замок на вхідних воротах гаражу та проник в середину, де шляхом демонтажу з трактора ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ДП «Новогалещинська біологічна фабрика», таємно викрав головку блока циліндру, вартість якої, відповідно до висновку експерта №2005 від 21.06.2019 року становить 2535 грн., яку в послідуючому переніс та завантажив у автомобіль «BA3-21063» д.н.з. « НОМЕР_1 », після чого залишив територію ДП «Новогалещинська біологічна фабрика».

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями завдав ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» матеріальних збитків на суму 2535 гривень.У послідуючому викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 14.04.2019 року о 00 годин ОСОБА_3 прийшов до території ДП «Новогалещинська біологічна фабрика», що розташована за адресою: вул. Центральна, 98, сел. Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області.

Там в подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , діючи повторно, шляхом злому навісного замка воріт гаражу, проник в середину, де шляхом демонтажу з трактора ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ДП «Новогалещинська біологічна фабрика», таємно викрав комплектуючі запчастини до трактора ЮМЗ-6, а саме:

1) навісні нижні лонжерони б/у, вартість яких, відповідно до довідки балансової вартості ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» становить 1125 грн.;

2) шатун б/у вартість якого, відповідно до довідки балансової вартості ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» становить 2248 грн.;

3) поршні з кільцями і пальцями б/у вартість яких, відповідно до довідки балансової вартості ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» становить 748 грн.;

4)піддон б/у вартість якого, відповідно до довідки балансової вартості ДП Новогалещинська біологічна фабрика» становить 562 грн.;

5)вихлопну трубу (глушник) б/у вартістю відповідно до висновку експерта № 2053 від 26.06.2019 року становить 450 грн.

Вказані речі ОСОБА_3 виніс за територію ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» та заховав неподалік в чагарниках. У послідуючому, взявши автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. « НОМЕР_1 », який перебуває у нього в користуванні, приїхав до місця, де заховав викрадені речі та завантажив до вказаного автомобіля, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями завдав ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» матеріальних збитків на загальну суму 5133 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та суду показав, що він у лютому 2019 року в 00 годин 30 хвилин прийшов на територію ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» в сел.Нова Галещина Козельщинського району. Зірвавши навісний замок на вхідних воротах гаражу, він проник в середину, де з трактора ЮМЗ-6 викрав головку блока циліндру, яку на автомобілі вивіз з території ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» та здав на метлобрухт.

Крім того, у квітні 2019 року також у нічний час він прийшов на територію ДП «Новогалещинська біологічна фабрика». Зірвавши навісний замок воріт гаражу, проник в середину, де з трактора ЮМЗ-6 викрав комплектуючі запчастини до трактора: лонжерони в кількості 2 шт., шатун, поршні в кількості 4 шт., піддон, вихлопну трубу, які виніс за територію та заховав у чагарниках. Потім на автомобілі вивіз їх з території ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» та здав на метлобрухт.

Цивільний позов ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав в межах пред`явленого обвинувачення.

В скоєному розкаюється.
Представник потерпілого ДП «Новогалещинська біологічна фабрика» в судове засідання не з`явився, надавши да суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив призначити покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі, звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів та цивільного позову та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно зі ст. 12 ч. 4 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обвинувачений раніше судимий, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, нарколога не перебуває, на теперішній час не працює, за висновком органу пробації ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.3 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджено вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.06.2019 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 рік (а.с.81-83). Новий злочин обвинувачений вчинив 04.02.2019 року та 14.04.2019 року, тобто до ухвалення попереднього вироку, через що має бути застосоване положення ст. 70 ч.4 КК України та остаточне ОСОБА_3 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим.
При цьому суд враховує правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі №199/1496/17, провадження №51-2631кмо19, відповідно до якого кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, однак має постійне місце проживання, є учасником центру культури, дозвілля, спорту та туризму Новогалещинської селищної ради, де характеризується позитивно (а.с.95), на теперішній час проживає у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 (а.с.96), яка згідно з довідкою (а.с.99) є вагітною, також враховуючи висновок органу пробації, позицію потерпілого, представник якого просив призначити покарання, яке не повязане з реальним позбавленням волі, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.

Представником потерпілого ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика» по справі заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика» матеріальної шкоди в сумі 69647,00 грн., в т.ч. матеріальної шкоди в сумі 546467,00 грн., моральної шкоди співробітникам в сумі 15000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Так, згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В обґрунтування же цивільного позову представник потерпілого зазначив, що 20.04.2019 року виявлено розбійне пошкодження майна та матеріальних цінностей ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика» на суму 546467,00 грн., а саме: крадіжку запасних частин із тракторів ЮМЗ-6 та Т-150, пошкодження в будівлях складу №6, в будівлі ПОЖДЕПО.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_3 потерпілому ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика» завдана майнова шкода в загальному розмірі 7668 грн., що становить вартість викраденого майна потерпілого, відповідно до пред`явленого обвинувачення. Тобто шкода завдана злочинними діями ОСОБА_3 , що виразились у викраденні ним запчастин з трактора ЮМЗ-6 складає 7668 грн., іншого розміру завданих збитків в судовому засіданні встановлено не було, зокрема й не було надано належних, достатніх та допустимих доказів представником потерпілого на підтвердження завданих збитків в заявленому ним розмірі.
Таким чином, враховуючи, що частина майна, а саме: головка до блока циліндра трактора ЮМЗ-6, вартість якої становить 2535 грн., яка зберігається в камері зберігання речових доказів Козельщинського ВП, та яка з урахуванням ст. 100 КПК України підлягає поверненню власнику майна, то цивільний позов про стягнення майнової шкоди, підлягаю частковому задоволенню з відрахуванням вартості повернутого майна, виходячи з наступного розрахунку: 7668 грн. (загальна сума збитків) 2535 грн. (суми повернутого майна) = 5133 грн.
З приводу вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн., яка, як зазначено в позові, полягає у розладі душевного здоров`я співробітників внаслідок вчинення щодо них та біофабрики кримінального правопорушення, переживаннях, які вони отримали внаслідок крадіжки та виведення із строю майна, порушення права власності, суд виходить з такого.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні є юридична особа ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика».

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року та наведені в п.3 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або
ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням
здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,
у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість
продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід
розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з
приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням
комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на
зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Заявляючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, представником юридичної особи не було наведено зазначених обгрунтувань заподіяння моральної шкоди саме як юридичній особі. Вимоги же щодо відшкодування моральної шкоди на користь ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика», завданої її співробітникам, не грунтуються на законі.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого в розмірі 300 грн. згідно відповідних довідок експертних установ.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.06.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ДП «Державна Новогалещинська біологічна фабрика» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного підприємства «Державна Новогалещинська біологічна фабрика», , місцезнаходження: 39140, Полтавська область, Козельщинський район, селище міського типу Нова Галещина, вул.Жовтнева, буд.98, матеріальну шкоду в розмірі 5133 (п`ять тисяч сто тридцять три) грн.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 300 (триста) грн.
Речові докази по справі: глушник до трактора ЮМЗ-6, головка до трактора ЮМЗ-6, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Козельщинського ВП повернути володільцю
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя (підпис)
Відповідає оригіналу
Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1