ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУНСС:705/3293/18 Номер провадження: 11-кп/821/39/19Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених законних представників захисника потерпілої представника Уманського ВП ГУНП в Чекраській областіОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_13 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження №0000903 від 18.06.2018 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_12 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тополівка Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.
Н підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тополівка Теплицького району Вінницької області, українця, громадянина України, студента ВСП АТК «УНУС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1(один) рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими та засуджено за те, що ОСОБА_7 13.06.2018 близько 17 год., за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, перебуваючи у кв. АДРЕСА_4 , знаючи пароль, який йому попередньо повідомила ОСОБА_12 а саме « ОСОБА_14 », за допомогою електронної банківської системи «Приват-24», з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_12 , таємно викрав, перевівши на рахунок картки «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1020 грн. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, 13.06.2018 близько 18 год., він, спільно з ОСОБА_8 , зняли вказану суму коштів у банкоматі «ПриватБанк» за адресою: м. Умань, вул. Велика Фонтанна, 31-а та поділили порівну кошти між собою. Вказаними діями вони завдали потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Також ОСОБА_7 , 14.06.2018 близько 08 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , знаючи пароль, який йому попередньо повідомила ОСОБА_12 , а саме « ОСОБА_14 », за допомогою електронної банківської системи «Приват-24», з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_12 , повторно, таємно викрав, перевівши на рахунок своєї банківської карти «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1019 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Також ОСОБА_8 , 14.06.2018 близько 08 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , знаючи пароль, який йому попередньо повідомила ОСОБА_12 , а саме « ОСОБА_14 », за допомогою електронної банківської системи «Приват-24», з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_12 , повторно, таємно викрав, перевівши на рахунок своєї банківської карти «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1019 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_12 просить скасувати вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2019 та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Як на підставу для скасування судового рішення зазначає про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам провадження щодо сум викрадених коштів та кількості епізодів злочинних дій.
Стверджує, що їй безпідставно відмовлено в задоволенні цивільного позову щодо компенсації понесеної нею моральної шкоди, пов`язаної з погіршенням стану здоров`я та отриманим лікуванням в медичному закладі.
Апеляційні вимоги потерпілої підтверджені довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, довідкою лікаря психіатра та копіями виписок банка про переказ коштів з картки потерпілої на картки обвинувачених.

Заслухавши доповідача, думку потерпілої ОСОБА_12 , яка в повному обсязі підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, міркування прокурора, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції та безпідставності апеляційних вимог потерпілої, пояснення представника Уманського ВП ГУНП у Черкаській області, який у вирішенні апеляційної скарги поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_12 належить до часткового задоволення.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим та ґрунтуватись на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тобто такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та неповнота судового розгляду, коли залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення рішення, яке б відповідало вимогам ст. 370 КПК України.

В ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку встановлено, що місцевий суд не дотримався вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 370 КПК України, під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , допустивши при цьому його істотні порушення та неповноту судового розгляду, що не може бути усунута судом апеляційної інстанції.

За обвинувальним актом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення в тому, що ОСОБА_7 за попередньої змовою з ОСОБА_8 13.06.2018 близько 17 години, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, за допомогою електронної банківської системи «Приват-24» з рахунку банківської карти «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_12 , таємно викрали, перевівши на рахунок картки «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 1020 грн., які, продовжуючи свої злочинні дії, 13.06.2018 близько 18 год. зняли у банкоматі «ПриватБанк» та поділили порівну між собою, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 14.06.2018 близько 08 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, за допомогою електронної банківської системи «Приват-24», з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_12 , повторно, таємно викрав, перевівши на рахунок своєї банківської карти «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1019 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Також ОСОБА_8 17.06.2018 близько 22 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, за допомогою електронної банківської системи «Приват-24», з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_12 , повторно, таємно викрав, перевівши на рахунок своєї банківської карти «Укрсиббанк» № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 1000 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винуватість в пред`явленому органом досудового розслідування обвинуваченні визнали в повному обсязі. З урахуванням такої позиції обвинувачених, врахувавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Як вбачається з наданих суду першої інстанції, зокрема, обвинуваченим ОСОБА_8 показань, він визнав в повному обсязі той факт, що він спільно з ОСОБА_7 перерахував на власну банківську карту 13.06.2018 близько 17 год. за допомогою електронної банківської системи з рахунку ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1020 грн., які в подальшому були зняті в банкоматі, поділені порівну та використані на власні потреби. Крім того, він підтвердив, що 17.06.2018 близько 22 год. він, за допомогою електронної банківської системи перерахував кошти в сумі 1 000 грн. з картки ОСОБА_12 на власний картковий рахунок.

Разом з цим, суд визнавши доведеним пред`явлене органом досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення, встановив інші обставини повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 крадіжки коштів потерпілої ОСОБА_12 , зазначивши, що він, окрім іншого, повторно 14.06.2018 близько 08 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , знаючи пароль, який йому попередньо повідомила ОСОБА_12 , а саме « ОСОБА_14 », за допомогою електронної банківської системи «Приват-24», з рахунку банківської карти «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_12 , таємно викрав, перевівши на рахунок своєї банківської карти «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1019 грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
При цьому суд, встановивши обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення 14.06.2018, не звернув увагу на те, що вказані діяння обвинуваченому ОСОБА_8 згідно обвинувального акта органом досудового розслідування не інкриміновані та, визнавши доведеним в повному обсязі пред`явлене останньому обвинувачення, відкинув епізод в якому обвинувачується ОСОБА_8 , датований 17.06.2018, не навівши будь-яких мотивів для цього.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції під час судового провадження були допущені істотні порушеням вимог кримінального процесуального законодавства та неповнота судового розгляду, тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого потрібно, врахувавши апеляційні вимоги потерпілої, відповідно до вимог кримінального і кримінального процесуального законів, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

При прийнятті вказаного рішення колегія суддів не перевіряє наявність в діях обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відповідність призначеного їм судом першої інстанції покарання, яке учасниками судового провадження не оспорюється та обґрунтованість вимог потерпілої ОСОБА_12 щодо відшкодування понесеної нею моральної шкоди, за відсутності цивільного позову потерпілої у кримінальному провадженні.

Не оцінюючи призначене обвинуваченим покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, колегія суддів звертає увагу на те, що ЗУ від 06.12.2017 № 2227-VIII ст. 76 КК України доповнено частиною другою, у зв`язку з чим починаючи з 11.01.2019 частини другу та третю даної статті вважають, відповідно, частинами третьою та четвертою.
Також, колегія суддів наголошує на тому, що ведення протоколу судового засідання в кримінальному провадженні не узгоджується з положеннями ст. 108 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_12 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді