Ухвала
Іменем України

17 липня 2019 р.
м. Київ
Справа № 241/1158/19
Провадження № 51-3503впс19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянув в судовому засіданні подання в.о. голови Донецького апеляційного суду про визначення суду, якому необхідно проводити розгляд провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 щодо перегляду вироку військового суду Центрального регіону від 16 квітня 1997 року за нововиявленими обставинами.
Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло зазначене подання щодо вирішення питання про визначення суду, якому необхідно проводити розгляд провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 щодо перегляду вироку військового суду Центрального регіону від 16 квітня 1997 року за нововиявленими обставинами.
Подання мотивоване тим, що вирок відносно ОСОБА_5 постановлений судом, який на теперішній час припинив свою діяльність, що місцезнаходження кримінальної справи відносно ОСОБА_5 є невідомим.
Учасникам судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, направлено повідомлення про час і місце розгляду подання. У в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду подання.
Встановлені обставини та мотиви Суду
За змістом положень ч. ч. 1, 3 ст. 34 КПК України кримінальне провадження колегією суддів Верховного Суду передається на розгляд з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, якщо до початку судового розгляду виявилося, що ліквідовано суд, або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Відповідно до матеріалів, які надані Верховному Суду, на розгляд до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку військового суду Центрального регіону від 16 квітня 1997 року.
Згідно з копією ухвали Верховного Суду України від 22 липня 1997 року, що долучена засудженим до заяви, ОСОБА_5 вказаним вироком визнаний винуватим та засуджений за:
- ст. 241 п. «а» КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі;
- ст. 222 ч. 3 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі;
- ст. 94 КК України 1960 року до 10 років позбавлення волі;
- ст. ст. 17, 93 п. «з» КК України 1960 року до 13 років позбавлення волі.
На підставі ст. 93 п. «з» КК України 1960 року і за сукупністю злочинів в силу ст. 42 КК України 1960 року ОСОБА_5 засуджений до смертної кари.
Згідно з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 протягом червня 1994 квітня 1995 років вчинив ряд злочинів на території м. Одеси, м. Маріуполя Донецької області, а також у с. Білосарайська Коса Першотравневого району Донецької області. При цьому найбільш тяжкий злочин (умисне вбивство при обтяжуючих обставинах) ОСОБА_5 вчинив на території с. Білосарайська Коса Першотравневого району Донецької області.
Як зазначається у поданні, суд, який постановив зазначений вирок, на даний час вже не існує.
Так, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 03 лютого 1993 року №2979-ХІІ військовий трибунал Київського військового округу був перейменований у військовий суд Центрального регіону України (до юрисдикції вказаного суду входили Донецька, Київська, Кіровоградська, Луганська, Полтавська, Сумська, Харківська, Черкаська, Чернігівська області та м. Київ). В подальшому, згідно Указу Президента України від 30 серпня 2001 року №769/2001 на базі військового суду Центрального регіону України був утворений військовий апеляційний суд Центрального регіону, юрисдикція якого поширювалась на військові місцеві суди Донецького, Київського, Луганського, Полтавського, Черкаського, Чернігівського гарнізонів.
Згідно з Указом Президента України від 14 вересня 2010 року №900/2010 військові апеляційні, зокрема військовий апеляційний суд Центрального регіону, та військові місцеві суди були ліквідовані.
Матеріали справ, які перебували на розгляді військового апеляційного суду Центрального регіону, та архівні матеріали були передані до Апеляційного суду м. Києва, оскільки військовий суд розташовувався на території м. Києва.
В подальшому Апеляційний суд м. Києва був ліквідований та створений Київський апеляційний суд.
За змістом ч. 1 статті 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Проте, військовий суд Центрального регіону ліквідований і матеріали справи на даний час можуть зберігатися у Київському апеляційному суді.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 33 КПК України апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості здійснити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.
Верховний Суд, виходячи з системного аналізу норм КПК України, та враховуючи обставини даного провадження, дійшов висновку, що розгляд заяви ОСОБА_5 , засудженого вироком військового суду Центрального регіону, повинен відбуватись у суді першої інстанції за місцем скоєння злочину.
Як уже зазначалося вище, згідно з копією ухвали Верховного Суду України від 22 липня 1997 року, найбільш тяжкий злочин (умисне вбивство за обтяжуючих обставин) вчинено у с. с. Білосарайська Коса, що знаходиться в межах юрисдикції Першотравневого районного суду Донецької області.
Заява ОСОБА_5 про перегляд вироку військового суду Центрального регіону надійшла на розгляд Першотравневого районного суду Донецької області.
Поряд з цим, виходячи з норм ст. 34 КПК України, Верховний Суд не має повноважень щодо вирішення питання про визначення суду, якому необхідно проводити розгляд провадження, натомість він може ухвалити рішення про передачу провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів за наявності відповідних підстав.
Оскільки з урахуванням наведеного вище заявник звернувся до належного суду, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України підстав для направлення кримінального провадження за заявою засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку військового суду Центрального регіону до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, у зв`язку з чим указане подання задоволенню не підлягає.
З цих підстав Суд постановив:
У задоволенні подання в.о. голови Донецького апеляційного суду відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3