Справа № 727/9295/19
Провадження № 1-кп/727/400/19
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 р. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001877 від 22.08.2019 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 21.08.2019 р., приблизно 12.20год. перебуваючи в приміщенні ресторану «Хінкальня», що знаходиться по вул. Івана Франка 1, м. Чернівці, діючи умисно, протиправно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із стільця робочого місця адміністратора ОСОБА_5 жіночу сумку біло - рожевого кольору, вартістю 400 грн., у якій знаходились гроші в сумі 500 грн.; жіночий наручний годинник, срібного кольору, вартістю 300 грн.; жіночий срібний браслет на руку, вартістю 200 грн.; навушники до мобільного телефону «Айфон», вартістю 100 грн.; зарядний пристрій до мобільного телефону «Айфон», вартістю 100 грн.; парфуми, марки «NUILT» ємкістю 50 мл., вартістю 200 грн.; зв`язку ключів в кількості 3 штуки з брелоком у вигляді «Єдинорогу», без визначеної вартості, картку для виплат АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , без вартості; після чого, з викраденим майном із місця вчинення злочину пішов, розпорядившись надалі вказаним вище майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди, на загальну суму 1800 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, в порядку вимог ст.. 351 КПК України, надав покази в яких підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, у вчиненому щиро розкаявся. Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, повністю погодившись із пред`яленим обвинуваченням.

У наданих показаннях не заперечував вчинення ним 21.08.2019 р., близько обіду, крадіжку жіночої сумочки рожевого і білого кольорів, належної потерпілій, з вмістом у ній речей жіночого годинника, браслету, зарядного пристрою та навушники до мобільного телефону Айфон та документів, зв`язки ключів, в приміщенні ресторану «Хінкальня», що по вул. Івана Франка 1, м. Чернівці. Пояснив, що гроші, які були в сумці він забрав собі, а сумочку з решта речами викинув; гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, врахувати, що завдану злочином шкоду він потерпілій відшкодував, сумку повернув, спрявши слідству у розкритті злочину.

Судом встановлено, що покази обвинуваченого надані в засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів у правильності розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу, не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, документів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Вимоги ч. 3 ст. 349 КК України обвинуваченому в засіданні було роз`яснено.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце судового розгляду справи, суду потерпілою надано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що претензій, ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, просила, покарання ОСОБА_4 винести на розсуд суду.

У відповідності до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку прокурора та думку обвинуваченого, дійшов висновку, що судовий розгляд кримінального провадження можливо провести без участі потерпілої.

За результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , з врахуванням з`ясованих в засіданні обставин знайшло своє підтвердження доведеністю вини обвинуваченого та дії ОСОБА_4 , вірно кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття і активне сприяння у розкритті злочину, визнання останнім вини у вчиненому, відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом, за встановленими обставинами і дослідженими матеріалами що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку за місцем реєстрації у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, разом з цим, перебуває з 2015 року на обліку в Чернівецькому наркологічному диспансеру, має постійне місце проживання, раніше, в силу вимог ст.. 89 КК України не судимий, на утриманні має малолітню дитину.

Досліджені документи, що характеризують обвинуваченого вказують на те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, відсутність встановлення наявності в обвинуваченого зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, обставини які обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_4 дані про винну особу, з врахуванням думки потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 є можливим без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання достатнє й необхідне для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції передбаченої ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді позбавлення волі, застосувати вимоги ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням на останню обов`язків, передбачених ст. 76 пп. 2 - 4 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, засуджені особи можуть звільнятися від відбування основного покарання з випробуванням.

Згідно з вимогами ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення покарання має бути співмірним зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи. Призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засуджених, а також запобігти вчиненню нових злочинів. (ч.2 ст.50 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При ухваленні вироку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.).

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення і вирішення справи судом…. Аналогічною, є позиція і в рішенні по справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року п.79.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися; на даній стадії судового розгляду справи, прокурор не звертався з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу відносно останнього, до вступу вироку в законну силу. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України відсутні. Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити згідно положень ст. 100 КПК України. Цивільний позов потерпілою подано не було.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені пунктами 2 - 4 ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не застосовувати.

Речовий доказ, за постановою слідчого від 23.08. 2019 року - жіночу сумку рожевого і білого кольорів, парфуми, марки «NUILT» ємкістю 50 мл., зв`язку ключів в кількості 3 штуки з брелоком у вигляді «Єдинорогу», та картку для виплат АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , які були передані на збрігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_3 повернути за належністю останній (т.2 а.с. 29);

Речовий доказ за постановою слідчого від 28.08. 2019 року - відеозапис з камер зовнішніх відеоспостереження по вул. І. Франка м. Чернівці (т. 2 а.с. 45) - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001877 від 22.08.2019 року.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Копію вироку, після його проголошення вручити сторні обвинувачення, стороні захисту.

С у д д я : ОСОБА_1