Провадження №11-п/4911/79/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5
секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 від 10.06.2019 р. про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 Кримінального кодексу України (далі КК України), до іншого суду
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 року матеріали скарги ОСОБА_7 передані для розгляду до Вищого антикорупційного суду.
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням, у якому просить вирішити питання про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 до Солом`янського районного суду м. Києва.
Подання обґрунтоване тим, що згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2019 р. зазначена скарга передана для розгляду до Вищого антикорупційного суду, на підставі підпунктів 1, 3 п.20-2 Розділу ХІ Перехідних положень Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК України), які набрали чинності 05 вересня 2019 р. Проте, підпунктами 1, 3 п. 20-2 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України встановлено, що з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду клопотання у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, які надійшли до слідчих суддів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду. На думку слідчого судді Вищого антикорупційного суду, вказана норма права не передбачає передачу на розгляд слідчим суддям Вищого антикорупційного суду скарг, які надійшли до слідчих суддів місцевих загальних судів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду. А отже, матеріали за скаргою надійшли до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.
В обґрунтування подання слідчий суддя Вищого антикорупційного суду також зазначає, що відповідно до ст.331 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст.ст. 2062, 209, 211, 3661 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Згідно копії Витягу з ЄРДР №0000686 від 23.03.2018 р. попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч.2 ст. 370 КК України. З огляду на зазначене, правові підстави для передачі справи до Вищого антикорупційного суду відсутні.
Прокурор та скаржник, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання слідчого судді в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з чим подання розглянуто за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи подання та матеріали скарги, колегія суддів вважає, що подання слідчого судді слід залишити без задоволення з наступних підстав.
З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» підсудність Вищого антикорупційного суду визначається положеннями ст.33-1 КПК України з урахуванням пп.1,2 п.20-2 розділу ХІ «Перехідні положення» цього Кодексу.
Тобто Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 Кримінального кодексу України, ст.ст.206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України, а також якщо:

а) відомості про такі кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після 21 вересня 2019 року;

б) досудове розслідування у таких кримінальних провадженнях здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, незалежно від часу внесення відомостей про них до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Всі інші кримінальні провадження Вищому антикорупційному суду не підсудні. Виключення складають тільки кримінальні провадження, передбачені абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду. Також частиною 3 цієї статті передбачено, що інші суди не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Таким чином, повноваження слідчих суддів Вищого антикорупційного суду щодо здійснення судового контролю у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування є похідними від підсудності цих кримінальних проваджень Вищому антикорупційному суду. Якщо кримінальні провадження підсудні Вищому антикорупційному суду, то судовий контроль у них на досудовому слідстві здійснюють слідчі судді цього суду. Слідчі судді інших судів не можуть здійснювати контроль у таких кримінальних провадженнях.

Статтею 34 КПК України визначено компетенцію судів, підстави та порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. Однак положення ст.34 КПК України стосуються виключно кримінальних проваджень, які надійшли до суду по закінченню досудового розслідування з обвинувальним актом (іншим документом, яким завершується досудове розслідування) для розгляду по суті за правилами глави 27 та 28 КПК України.

Окрім цього, направлення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в порядку, передбаченому ст. 34 КПК України, подань про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду можливе лише після направлення обвинувального акту до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КПК України, для розгляду його по суті за правилами глав 27 та 28 КПК України. Такий висновок вбачається з позиції, яка викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 р. у справі № 571/196/18-к (провадження № 51-4493впс18).
Таким чином кримінально-процесуальне законодавство не наділяє Апеляційну палату Вищого антикорупційного суду, як суд апеляційної інстанції, повноваженнями передавати кримінальні провадження за заявами, клопотаннями, скаргами під час досудового розслідування злочинів від слідчих суддів одного суду першої інстанції до іншого.

Вирішення питання про розгляд таких заяв, клопотань, скарг під час досудового розслідування по суті або залишення їх без розгляду, повернення, тощо, відноситься до виключної компетенції слідчого судді того суду першої інстанції, до якого вони надійшли.

Пункт 20-2 (абзац 2) розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України передбачає обов`язок інших судів та їх слідчих суддів припинити прийняття до розгляду заяв, клопотань, скарг, в тому числі апеляційних, у кримінальних провадженнях, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду, а у випадку, якщо вони були прийняті, але не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, передати їх Вищому антикорупційному суду.

При цьому, неприпустимим є направлення до Вищого антикорупційного суду заяв, клопотань, скарг, що знаходяться на розгляді в інших судах (слідчих суддів) у кримінальних провадженнях, які не підсудні Вищому антикорупційному суді.

Встановивши, що заяви, клопотання, скарги під час досудового розслідування надійшли з інших судів у кримінальному провадженні стосовно злочинів, які віднесено до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя Вищого антикорупційного зобов`язаний розглянути їх по суті.

Якщо заяви, клопотання, скарги надійшли у кримінальних провадженнях стосовно злочинів, які не підсудні Вищому антикорупційному суду, слідчий суддя повинен прийняти рішення у межах своєї компетенції з урахуванням того, що він не має права давати оцінку законності судових рішень слідчих суддів інших судів, відповідно до яких йому передані на розгляд заява, клопотання, скарга. Ініціювати перевірку законності дій слідчого судді іншого суду, прийнятих ним рішень можуть учасники кримінального провадження у встановленому законом порядку, в тому числі, особа, яка звернулася до слідчого судді з відповідною заявою, клопотанням, скаргою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала (ч.3 ст.304 КПК України).

Кримінально-процесуальне законодавство не наділяє слідчого суддю повноваженнями повертати особі заяви, клопотання під час досудового розслідування, залишати їх без розгляду, якщо вони не підлягають розгляду в цьому судді. Ця обставина встановлюється ним під час розгляду заяви, клопотання і є підставою для відмови у задоволенні заяви, клопотання, що не перешкоджає учаснику кримінального провадження звернутися у встановленому порядку до слідчого судді компетентного суду.

Керуючись статтями 331, 34, 532 КПК України, п.202 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 від 10.06.2019 р. про часткову відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000686 від 23.03.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України, до іншого суду залишити без задоволення.
Матеріали скарги повернути для розгляду до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5