Справа№751/3293/19
Провадження №1-в/751/182/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2019 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 ,

представника ДУ «ЧВК №44» - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в приміщенні суду, у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення ДУ «Чернігівська виправна колонія № 44», кримінальне провадження за клопотанням засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Славянськ-на-Кубані, Росія, громадянки України,

з середньою освітою, вдови, до засудження не працюючої, судимої:

27.07.1999р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області

за ст.. 229-6 ч. 1, 45 КК України (в ред. 1960р.) до 2 років позбавлення

волі з іспитовим строком 2 роки;

14.04.2000р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області

за ст.. 229-6 ч. 2, 43 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнилась

14.09.2001р. умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 11 днів;

10.09.2004р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області

за ст.. 307 ч. 2 КК України (в ред.. 2001р.) до 5 років позбавлення волі з

конфіскацією частини майна в дохід держави. Звільнилась 25.08.2009 року

по відбуттю строку покарання;

20.05.2014р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області

за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнена згідно

Закону України «Про амністію в 2014 році»;

24.06.2015р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області

за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з

конфіскацією всього особистого майна,

відбуває покарання у ДУ «Чернігівська виправна колонія № 44»

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2019 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 з проханням застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Засуджена в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що вона розкаялась у скоєному злочині, відвідує християнські служіння. За своїм станом здоров`я та віком не працює, але приймає участь у житті відділення, по благоустрою території, входить до секції прикладної творчості, приймає участь у концертах. Мала одне стягнення, яке погашене. Просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України, оскільки, вважає, що своєю поведінкою довела своє виправлення.

Захисник у судовому засіданні підтримав клопотання засудженої, просив його задовольнити. Вважає, що є всі підстави для застосування ст. 81 КК України.

Представник ДУ «ЧВК №44» у судовому засіданні заперечив щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Пояснив, що поведінка засудженої не є сумлінною, не працює, але, згідно медичної довідки, працездатна, має стягнення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, перебувала на профілактичному обліку як злісний порушник установленого порядку відбування покарання, раніше звільнялась умовно-достроково, з іспитовим строком, згідно Закону України «Про амністію», однак знову вчинила новий злочин. Адміністрація установи вважає, що засуджена не довела своє виправлення, тому не вбачає підстав для умовно-дострокового звільнення.

Прокурор висловила думку, що клопотання не підлягає задоволенню, засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, думку захисника та прокурора, дослідивши матеріали даного провадження, матеріали особової справи засудженої № 4-В-16, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.06.2015 року, згідно якого вона визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється власністю засудженої (Том 1 а.ос.с. 26-29).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16.12.2015 року вирок залишений без змін (Том 1 а.ос.с. 31-36)

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.02.2016, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.12.2014 року по 16.12.2015 року включно з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (Том 2 а.ос.с. 2-3).

Початок строку покарання 06.12.2014 року.

Кінець строку покарання 27.05.2020 року.

Згідно висновку характеристики, засуджена ОСОБА_4 відбула встановлену законом частину строку покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, враховуючи те, що поведінка засудженої за весь час відбування покарання не є сумлінною, має стягнення, яке не зняте та не погашене, перебувала на профілактичному обліку, як злісний порушник установленого порядку відбування покарання, провину у скоєному злочині не визнала, не приймає участі у суспільно корисній діяльності установи, а також засуджена має шосту судимість, держава надавала їй можливість уникнути повного відбуття покарання, звільняла її умовно-достроково, з іспитовим строком та згідно Закону України «Про амністію», але засуджена не робила належних та правильних висновків для себе та знову потрапила в місця позбавлення волі. Тому не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Із психологічної характеристики від 12.07.2018, у засудженої на даний час середній рівень суб`єктивного контролю, намагається стримувати власні негативні потяги та вчинки, але вона ще недостатньо усвідомлює причинно-наслідковий зв`язок між власними діями та наслідками від них, впевненості в її здатності змінити свою поведінку на соціально-прийнятну без стороннього зовнішнього контролю, немає. На даний час вона не готова до самокерованої право слухняної поведінки. Засудженій потрібна подальша корекція поведінки, щоб її дії носили соціально-прийнятний характер (том 2 а.ос.с. 102).

Згідно довідки про заохочення та стягнення, заохочення засудженій ОСОБА_4 не оголошувались, у 2017 році двічі накладались стягнення у виді догани, 23.05.2019 року накладене стягнення у виді попередження за порушення вимог встановленого порядку відбування покарання.

З 30.06.2017 року засуджена перебувала на профілактичному обліку, як злісний порушник вимог установленого порядку покарання (том 2 а.ос.с 54).

Засуджена не працює, хоча згідно медичного висновку, на теперішній час звільнень не має. Може виконувати суспільно-корисну працю. Дієздатна.

Також, суд враховує, що засуджена ОСОБА_4 неодноразово відбувала покарання за однорідні злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, до неї застосовувались іспитовий строк, умовно-дострокове звільнення, Закон України «Про амністію», але засуджена висновків для себе не зробила та скоїла новий злочин, що свідчить про стійке небажання виправитись.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що згідно вироку, за яким засуджена відбуває покарання, кінцевий строк покарання 06.06.2021 року. Після застосування до засудженої Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року та ч. 5 ст. 72 КК України, кінець строку покарання склав 27.05.2020 року. Станом на 28.05.2019 року засудженій залишилось відбувати 11 місяців 29 днів.

12.07.2018 року комісією установи засудженій ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України, оскільки не довела свого виправлення.

Враховуючи те, що процес виправлення та виховання має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи діб з дня її оголошення, засудженою - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1