ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1907/19 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа №613/992/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
власника майна - ОСОБА_6

представника користувача

майна - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2019 року, якою задоволено частково клопотання слідчого Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000441 від 02.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2019 року задоволено частково клопотання слідчого Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000441 від 02.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Накладено арешт на автомобіль марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному розпорядженні ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу; на 8,617 куб.метрів деревини породи «Дуб», дрова; товарно-транспортну накладну ХРБ № 101973 від 02.08.2019, видану ДП «Гутянське лісове господарство» на перевізника ОСОБА_6 .

Вирішено арештоване майно, а саме автомобіль марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , під розписку, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України; дрова : 8,617 куб.метрів деревини породи «Дуб» передати на відповідальне зберігання, під розписку, ДП «Гутянське лісове господарство», попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України; товарно-транспортну накладку зберігати при матеріалах кримінального провадження. В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 05.09.2019 та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт належного йому майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що фактично, під приводом боротьби із незаконною порубкою лісу у нього вилучене майно та деревина, яка придбана ним законно, після законної порубки лісу. Не дивлячись на те, Богодухівський ВП вчинює дії, пов`язані з перевищенням влади та службових повноважень, направлених на блокування законної підприємницької діяльності, шляхом незаконного вилучення майна підприємства, транспортних засобів та законно отриманої деревини. Зазначив, що деревина, яку він вивозив на арештованому автомобілі у кількості 8,617 куб.м, згідно товарно-транспортної накладної ХРБ №101973 від 02.08.2019, виданої ДП «Гутянське лісове господарство». Відомості про підробку товарно-транспортної накладної та внесення до ЄРДР відомостей про зазначення у документі недостовірних даних щодо об`єму дров відсутні. Вважає, що склад злочину, передбаченого ст. 246 КК України відсутній і накладення арешту є незаконним.

Вислухавши доповідь судді, пояснення власника майна, представника користувача майна, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000441 від 02.08.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

03.09.2019 року слідчий ОСОБА_8 звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02.08.2019 року в період часу з 15 год. 45 хв. до 16 год. 20 хв., в ході огляду автомобіля «МАЗ», модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , в його кузові було виявлено близько 8 куб.м. деревини, породи «Дуб», сухостійної, довжиною 0,35 - 0,37 м. з видимим діаметром 0,40 - 0,50 м., укладені у сім рядів. Згідно товарно-транспортної накладної ХРБ № 101973 від 02.08.2019, виданої ДП «Гутянське лісове господарство» на перевізника ОСОБА_6 , автомобіль «МАЗ», модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , вантажоотримувач ОСОБА_10 , встановлено, що в автомобіль завантажено 4,34 куб.м. дров деревини породи «Дуб» по 1 метру кожна, з застосованим коефіцієнтом 0,62.

Після проведеного огляду місця події автомобіль марки МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого знаходиться близько 8 куб.м деревини породи «Дуб» - дров, були вилучені та направлені для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області та у подальшому, у зв`язку з відсутністю місця стоянки - вказаний автомобіль поставлено на територію МП «Ілант», розташованого за адресою: м. Богодухів, вул. Індустріальна, 10, Харківської області, а товарно-транспортну накладну серія ХРБ № 101973 від 02.08.2019 року, виданої ДП «Гутянське лісове господарство» на перевізника ОСОБА_6 , автомобіль МАЗ, днз НОМЕР_1 , долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000441 від 02.08.2019 року. 03.08.2019 року у ході проведеного огляду дров деревини породи «Дуб», яка знаходиться в автомобілі МАЗ, днз НОМЕР_1 , за участю фахівця - лісничого Богодухівського лісництва» ДП «Слобожанське» ОСОБА_11 було проведено заміри наявної у кузові автомобіля деревини породи «Дуб» - дрова - та визначено об`єм 8,617 куб.м. (довжина -3,26м. ширина - 2,28 м, висота 1,87м , з коефіцієнтом 0,62). Допитаний у якості свідка ОСОБА_11 , працюючий лісничим Богодухівського лісництва ДП «Слобожанське», показав, що в результаті проведених замірів наявної у кузові автомобіля деревини породи «Дуб» - дрова - визначено фактичний об`єм дров, який становить 8,617 куб.м. (довжина -3,26м, ширина - 2,28 м, висота 1,87м , з коефіцієнтом 0,62) та не відповідає даним товарно-транспортної накладної серія ХРБ № 101973 від 02.08.2019 року, у якій вказаний об`єм 4,34 куб.м.Автомобіль марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , а перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 . Товарно-транспортна накладна серія ХРБ № 101973 від 02.08.2019 року, видана ДП «Гутянське лісове господарство» на перевізника ОСОБА_6 , автомобіль МАЗ, днз НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль: марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходиться 8,617 куб.метрів деревини породи «Дуб», дрова та товарно-транспортна накладна серія ХРБ № 101973 від 02.08.2019 року, видана ДП «Гутянське лісове господарство» на перевізника ОСОБА_6 , автомобіль МАЗ, днз НОМЕР_4 ., можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігає на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бут використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також вищевказана деревина є предметом: кримінального правопорушення, що отримана внаслідок вчинення злочину. На підставі викладено, просив задовольнити клопотання та накласти арешт на вказане в клопотанні майно.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2019 року клопотання слідчого задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , та перебуває у фактичному розпорядженні ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу; на 8,617 куб.метрів деревини породи «Дуб», дрова; товарно-транспортну накладну ХРБ № 101973 від 02.08.2019, видану ДП «Гутянське лісове господарство» на перевізника ОСОБА_6 .

Вирішено арештоване майно, а саме автомобіль марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , під розписку, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України; дрова : 8,617 куб.метрів деревини породи «Дуб» передати на відповідальне зберігання, під розписку, ДП «Гутянське лісове господарство», попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України; товарно-транспортну накладку зберігати при матеріалах кримінального провадження. В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події, суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене в ході огляду місця події, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, є підстави вважати, що це майно є доказом злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, а саме неможливості проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя прийшов к висновку про задоволення клопотання слідчого.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучений, під час огляду місця події автомобіль, деревина і товарно-транспортна накладна підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту буде можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Судова колегія враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Посилання апелянта на законність придбання ним деревини і незаконне вилучення майна підприємства не спростовує висновків ухвали слідчого судді. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати вказані питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень та пред`явлення підозри. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходів від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучене майно, а саме на автомобіль марки МАЗ, модель 5549, д.н.з. НОМЕР_1 , та 8,617 куб.метрів деревини породи «Дуб», дрова, накладна, які зазначені у клопотанні слідчого, є речовими доказами, а саме предметами кримінального правопорушення та можуть зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України та відсутні підстави для її зміни чи скасування за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 21 серпня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді