УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2019 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 124 69 від 23.11.2018 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 307 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 з погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 124 69 від 23.11.2018 за ч. 1 ст. 307 КК України на речі, вилучені 25.07.2019 у гр. ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 25.07.2019 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено поліетиленові згортки з кристалічною речовиною, що схожа на наркотичний засіб, який зберігався ОСОБА_5 з метою збуту, а також мобільні телефони.

Оскільки вилучені поліетиленові згортки та телефони визнанні рішенням останнього від 25.07.2019 речовими доказами, слідчий просив з метою забезпечення їх збереження накласти на них арешт.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 картонний коробок з під сірників з чотирма поліетиленовими згортками з кристалічною речовиною всередині та низка мобільних телефонів є речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема, мобільні телефони містить у собі інформацію, про обставини здійснення протиправної діяльності.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.
Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № № 120 181 001 000 124 69 від 23.11.2018 за ч. 1 ст. 307 КК України арешт на майно, вилучене 25.07.2019 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

- картонний коробок з під сірників з чотирма поліетиленовими згортками з кристалічною речовиною всередині;

- мобільний телефон «Samsung» з сім-картою № НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон «Nomi», імеі: НОМЕР_4 з сім-картою № НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «Lenovo» у корпусі чорного кольору у вимкненому стані;

- мобільний телефон «Nokia», імеі: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Prestigio» у вимкненому стані, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 ;

- мобільний телефон «Samsung» у ввімкненому стані, який заблокований; імеі: НОМЕР_9 , імеі2: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон «Prestigio» у вимкненому стані, імеі: НОМЕР_11 , імеі2: НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон «Apple» моделі «iPhone», імеі: НОМЕР_13 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1