ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/1727/18 Номер провадження 11-кп/814/569/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 стосовно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 23.05.2019 року
23 травня 2019 року м. Полтава
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 23.05.2019 року частково задоволена апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 та змінений вирок Ковпаківського районного суду м. Суми щодо ОСОБА_4 в частині кваліфікації дій засудженого.
На мою думку, судове рішення в частині перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України є помилковим.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК вбивство - це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. За змістом ст. 24 КК наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.
Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Обґрунтовуючи свій висновок щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України , суд першої інстанції послався , зокрема , на показання самого обвинуваченого; протокол огляду місця події від 15.12.2017 року в ході якого за адресою м. Суми, вул. Ціолковського, 15 були вилучені ніж та милиця з нашаруванням речовини бурого кольору, а також вирізи з килиму зі слідами речовини бурого кольору; протокол огляду трупу від 16.21.2017 року; протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 в ході якого останній продемонстрував, як він наносив удари ножем ОСОБА_5 ; висновки експертиз.
Тобто, визнаючи ОСОБА_4 винним в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_5 суд виходив із встановлених у судовому засіданні обставин вчинення кримінального правопорушення, враховуючи при цьому спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення: нанесення удару ножем в життєво важливий орган, в грудну клітину, в області розміщення серця, предметом яким беззаперечно можливо заподіяти смерть; силу заподіяного удару.
Ці обставини не спростовані під час апеляційного перегляду вироку, а тому висновки колегії суддів щодо відсутності у обвинуваченого умислу на вбивство вважаю помилковими
На мою думку, про направленість умислу обвинуваченого на вбивство потерпілого вказують :
сварка між обвинуваченим і потерпілим , ситуація, що передувала події, поведінка потерпілого, з яким йшов «розібратися» обвинувачений, який перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим однозначно викликав у обвинуваченого негативний психологічний стан, а також поведінка обвинуваченого після вчинення злочину - не надання будь-якої допомоги після заподіяння тілесних ушкоджень та залишення потерпілого травмованого ножем в грудну клітку одного вдома;
знаряддя злочину - ніж ;
нанесення обвинуваченим двох ударів в життєво важливий орган -грудну клітину та одного удар в ділянку лівого плечового суглобу;
сила з якою нанесені ці удари, про що свідчить розташування та довжина ранових каналів: один рановий канал, що проник в грудну порожнину , ушкодив серцеву сорочку, серце, нижню частку правої легені та проник в тканину легені на 1,7 см; другий рановий канал, який проникає під шкіру грудної стінки та проходить вздовж неї зліва праворуч та дещо згори вниз на довжину 19 см; третій рановий канал проникає під шкіру грудної стінки та проходить вздовж неї зліва праворуч та дещо згори вниз на довжину 4 см;
причина припинення злочинних дій повернувшись додому обвинувачений повідомив своїй матері про те, що він «зарізав» потерпілого.
Та обставина , що обвинувачений , повернувшись додому повідомив матері про вчинене та викликав швидку допомогу, до приїзду якої перебував не поряд з потерпілим, а у себе вдома не усуває наявності у нього умислу на заподіяння смерті та не змінює правової кваліфікації за ст.115 ч. 1 КК України.