УХВАЛА
30 липня 2019 року

м. Київ

справа № 709/700/16-к
провадження № 51-3714ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року щодо нього,
встановив:
За вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2018 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У касаційній скарзі засуджений не погоджується із ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з огляду на таке.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у ній зазначаються судові рішення, які оскаржуються та обґрунтування вимог особи до суду, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вона містить суперечності, оскільки у вступній її частині засуджений звертається до суду з касаційною скаргою на вирок та ухвалу, постановлені у кримінальному провадженні відносно нього, натомість у її прохальній частині просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, що позбавляє можливості суд касаційної інстанції визначитися з предметом касаційного перегляду.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

При цьому слід зазначити, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджений ОСОБА_4 , порушуючи питання про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам статті 419 КПК, не зазначає всіх доводів його апеляційної скарги, залишених, на його думку, поза увагою під час апеляційного розгляду кримінального провадження. Посилання засудженого на те, що ці доводи містяться у апеляційній скарзі не можуть свідчити про незаконність та необґрунтованість судового рішення у розумінні статей 370, 419 КПК.
Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3