Справа №: 398/3963/15-к
провадження №: 1-в/398/184/19
УХВАЛА
Іменем України

"20" листопада 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії клопотання інспектора Олександрійського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_3 перебуває на обліку Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області з 06.07.2018 року на підставі вироку Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2017 року. У вступній частині зазначеного вироку суду вказано про відсутність попередніх судимостей у ОСОБА_3 .

Проте на обліку Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області перебуває особова справа №84/2009 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого 01.09.2009 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Іспитовий строк за вказаним вироком закінчився 01.03.2011 року. У зв`язку з цим до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області неодноразово направлялось подання про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, а саме 01.04.2014 року та 14.03.2018 року. Проте, у задоволенні подань було відмовлено, аргументуючи позицію суду тим, що ОСОБА_3 на даний час обвинувачується у вчиненні повторного злочину. Тобто судимість за вказаним вироком не погашена та не знята у встановленому законом порядку.

Таким чином на виконанні у відділі пробації перебуває два вироки.

Представник Олександрійського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розгляд вказаного вище клопотання провести без його участі, подання підтримує та просить вирішити питання по суті.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розгляд заяви проводити у його відсутність, у задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки вироки необхідно виконувати окремо.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив розгляд вказаного вище клопотання провести без його участі. Вирішення питання залишив на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації» підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання викладається у формі ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 та п. 11 ст. 537 КПК України орган, який виконує вирок, вправі звернутись до суду за місцем виконання вироку для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.09.2009 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та з застосуванням ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Іспитовий строк закінчився 01.03.2011 року.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та з застосуванням ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Таким чином, встановлено, що на виконанні у Олександрійського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області відносно ОСОБА_3 перебувають два вироки, згідно з якими його звільнено від відбування покарання з випробуванням.

Покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.09.2009 року, новим вироком не враховане, що стало підставою для звернення до суду.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Зі змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п.25 ППВСУ від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину є підставою для призначення такому засудженому покарання за правилами, передбаченими у ст. 71, 72 КК України (ч. 3 ст. 78 КК).

Проте, як встановлено судом ОСОБА_3 за вироком від 13.11.2017 року вчинив злочин 05.08.2014 року та 30.10.2014 року, тобто після спливу іспитового строку, що не дає підстави для застосування ст. 71 КК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд зазначає, що застосування в даному випадку до ОСОБА_3 вимог ст. ст. 70, 71 КК України може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.

При цьому, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_3 , оскільки інший злочин ним вчинено після закінчення іспитового строку, тобто не в період відбування покарання.

Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.

Керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11, ст.ст.537,539 КПК України, суддя

ухвалив :

Клопотання інспектора Олександрійського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.09.2009 року відносно ОСОБА_3 та покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2017 року відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1