Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року
м. Київ
справа № 629/5367/18
провадження № 51-5016ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2019 року й ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року в межах кримінального провадження № 0001432 від 30 липня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого на підставі ст. 75 цього Кодексу від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК.
Встановлені обставини
За вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня

2017 року у виді позбавлення волі на строк 2 роки та остаточно призначено

ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 22 серпня 2019 року залишив без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, а вирок місцевого суду без змін.

Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить скасувати рішення місцевого й апеляційного судів на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрити відповідно до ст. 284 КПК.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допустили суди при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону захисник, формально посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону й на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,

не навела обґрунтування незаконності вироку місцевого суду й ухвали апеляційного суду відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК і не зазначила,

у чому вони полягають, як вплинули на законність та обґрунтованість постановлених цими судами рішень, і чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статей 370, 374, 404, 412, 413 та 419 КПК, а також

ст. 185 КК в їх взаємозв`язку.
У касаційній скарзі не зазначено,чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, та яких конкретно доводів в апеляційних скаргах усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі не дослідив, не перевірив та не оцінив,унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Вказуючи на необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , захисник у касаційній скарзі лише формально вказує на положення пунктів 1-3

ч. 1 ст. 284 КПК, при цьому не наводить конкретних доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційних скаргах.
У мотивувальній частині касаційної скарги захисник зазначає про необхідність закриття провадження на підставах недоведеності винуватості ОСОБА_5 та відсутності події злочину, що є взаємовиключними. У прохальній же частині її касаційної скарги відсутнє посилання на підставу для закриття кримінального провадження.
Натомість у касаційній скарзі захисник наголошує на однобічності й неповноті досудового розслідування і судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та просить дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали районний та апеляційний суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Крім того, захисник усупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК не долучила до касаційної скарги її копій із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1

ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 березня 2019 року й ухвалу Харківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3