Справа № 206/2326/19
Провадження № 1-в/206/173/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника адміністрації ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпро клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньо освітою, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 10.12.2014 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2018 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі згідно ст.82 КК України,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_6 з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке обґрунтував тим, що він був засуджений вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рога Дніпропетровській області від 11 лютого 2016 року в строк відбуття покарання, призначеного йому вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2014 року, йому було зараховано строк попереднього ув`язнення з 17 вересня 2014 року по 12 січня 2015 року включно, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
На теперішній час він відбуває покарання у полегшених умовах в Ігренському виправному центрі №133 та виконує господарські роботи у Дніпровському СІЗО у відділі господарського обслуговування. Він перебуває в місцях позбавлення волі з 19 вересня 2014 року та станом на 15.04.2019 року відбув більше 2/3 строку призначеного йому судом покарання. До праці ставиться сумлінно, зо що з вересня 2014 року має більше десяти заохочень. Має позитивну характеристику, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний підтримую рівні стосунки. Після звільнення проживатиме із своєю сім`єю, разом з матір`ю, батькам та братом за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вищевикладеного просить суд, звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вищезазначене клопотання.
Представник ДУ ІВЦ №133 ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та його захисника, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст.81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 засуджений 10.12.2014 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. Відповідно до наданої адміністрацією установи довідки за час відбуття покарання у ДУ ІВЦ №133 має одне заохочення (у січні 2019 року), характеризується позитивно.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки, лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 02.05.2021 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, об`єктивно даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та зразковим ставленням до праці довів своє виправлення суду не представлено, крім того сама по собі наявність заохочення у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_6 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
На підставі викладеного, керуючись ст..81 Кримінального кодексу України, ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 (семи) днів до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1