Справа №584/977/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/343/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 12 липня 2019 року, про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

представників власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданих апеляційних скаргах:

- Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді про арешт майна скасувати.

За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_11 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0030, площею 2,0000 га, на яку накладено слідчим суддею арешт, однак в ухвалі слідчого судді не вказано кому належить вказана земельна ділянка з огорожею та безпідставно зазначено, що вони є речовими доказами.

Зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» огорожа не є об`єктом нерухомого майна.

Посилається на відсутність даних про те, який саме об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_12 , що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:002:0029 та :01:002:0030 і яким доказом це підтверджується.

Вважає, що не зазначено, які саме обставини свідчать про те, що відмова в накладенні заборони щодо проведення реєстраційних дій та будь-яких робіт призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі арештованого майна.

Окрім того, зазначає, що в кримінальному провадженні жодній особі обґрунтована підозра за ч.1 ст. 358 КК України не повідомлена.

- Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 також просить ухвалу слідчого судді від 12 липня 2019 року про арешт майна скасувати.

Свої доводи адвокат ОСОБА_9 вказує, що в ухвалі слідчого судді не зазначені власники земельних ділянок, на які накладено арешт, вважає, що відсутні підстави для накладення такого арешту, не погоджується з тим, що огорожа зазначена як об`єкт нерухомого майна, а також, що в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 173 КПК України в оскаржуваній ухвалі не враховано відсутність обґрунтованої підозри.

12 липня 2019 року слідчий суддя Путивльського районного суду Сумської області, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 , постановив ухвалу, якою клопотання задовольнив та наклав арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0029, площею 2,0000 га та з кадастровим номером :01:002:0030, площею 2,0000 га, по вул. Першотравневій в с. Нова Слобода Путивльського району та недобудований об`єкт нерухомості - огорожу, а також заборонено власнику, іншим особам, у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебувають земельні ділянки з вищезазначеними кадастровими номерами, розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з видачею чи реєстрацією документів, виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності на земельну ділянку з кадастровими номерами :01:002:0029 та :01:002:0030 та недобудований об`єкт нерухомості - огорожу. Заборонено проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на вказаних земельних ділянках та на недобудованому об`єкті нерухомості - огорожі.

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, на даному етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна і відповідно до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України необхідно накласти арешт на майно, що буде розумним та співрозмірним обмеженням права власності для цілей цього провадження, зокрема щодо огляду та подальшого експертного дослідження цього майна.

Заслухавши доповідь судді, представників власників майна, які підтримали доводи апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У провадженні слідчого відділу Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000421 від 24.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.01.2019 до ЧЧ Путивльського ВП надійшла ухвала Путивльського районного суду Сумської області з зобов`язанням внесення відомостей до ЄРДР по факту того, що внаслідок підроблення документів ТОВ "Кролевець землесервіс" про відсутність забудов на земельній ділянці по вул. Радянській (вул. Першотравнева) в с. Нова Слобода Путивльського району, вказані земельні ділянки були передані у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , хоча фактично на вказаних земельних ділянках наявні будівлі, належні ОСОБА_12 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Крім того, 12.03.2019 до Путивльського ВП надійшла заява від ОСОБА_12 про те, що працівниками відділу у Путивльському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області при реєстрації земельних ділянок внесено неправдиві відомості до Державного реєстру про відсутність забудови на земельних ділянках, в результаті чого право власності на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти нерухомості, що належать ОСОБА_12 , зареєстровано за іншими особами.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що земельні ділянки з огорожею, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, не відповідають, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є не відповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Крім того, жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкцією ч. 1 ст. 358 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.

Зокрема, слідчим не доведено, яким чином земельні ділянки з огорожею можуть мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, при тому що даний злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, так як доведенню у кримінальному провадженні підлягає саме підроблення документу.

Вказані обставини не були належним чином досліджені та перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, що вплинуло на законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено не на підставі кримінального процесуального закону та поза обсягами необхідними для даного кримінального провадження, а тому таке втручання не є виправданим, оскільки було здійснено за відсутності передбачених у національному законі підстав та об`єктивної необхідності в цьому.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, не дотримавшись вимог ст.ст. 170-173 КПК, не з`ясувавши і не дослідивши в достатньому обсязі всіх тих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно особи, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого ухвала про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, тим самим частково задовольнивши апеляційні вимоги представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , в частині скасування ухвали слідчого судді, та постановлення нової ухвали, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 376, 170, 172, 173, 404,405,407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 12 липня 2019 року, про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_13 про накладення арешту на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0029, площею 2,0000 га та :01:002:0030, площею 2,0000 га, по вул. Першотравневій в с. Нова Слобода Путивльського району та огорожу.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4