Провадження №11-сс/801/585/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2019р., щодо

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
підозрюваного за ч. 2, 3 ст. 186 КК України.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Вишенського ВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного в кримінальному провадженні № 00001050 від 09.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 186 КК України, а саме в тому, що 09.08.2019 у не встановлений слідством час та в невстановленому місці ОСОБА_7 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 02.12.2013, вступив із ОСОБА_10 , який мав ряд не знятих та не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України, за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.10.2010, у попередню змову, спрямовану на незаконне збагачення за чужий рахунок.
Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, діючи спільно і опираючись на дії один одного, з корисливим мотивом та метою, 09.08.2019 близько 11:50 год. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 зайшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_1 , де піднялись на останній, дев`ятий поверх, після чого почали спускатись донизу, підшукуючи квартиру для реалізації свого спільного злочинного умислу, направленого на протиправне проникнення до житла з метою наживи.
Спустившись до п`ятого поверху даного під`їзду ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , переконавшись, що у квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , немає господарів, почали реалізовувати свій спільний злочинний план.
ОСОБА_7 почав слідкувати за навколишньою обстановкою з метою уникнути викриття, а ОСОБА_10 почав здійснювати підбір заздалегідь заготовлених ключів почав до вхідних дверей тамбуру вищевказаної квартири. Після вдалого підбору ключа ОСОБА_10 і ОСОБА_7 разом проникли до тамбуру, де ОСОБА_10 продовжив підбирати ключі до вхідних дверей квартири. Відчинивши ключем вказані двері, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 проникли до квартири
АДРЕСА_3 , та почали відшукувати у кімнатах цінні речі.
В подальшому, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 , знаходячись у спальній кімнаті, відчинивши дверцята тумбочки, яка розташована біля ліжка, помітили шкатулку, з якої викрали срібну каблучку з рожевим камінцем вартістю близько 36,1 грн., механічний металевий годинник марки «ZARIA» невстановленої вартості, ланцюжок з хрестиком загальною вагою біля 4 г., які виготовлені з медичного золота та вартість яких складає близько 150 грн., після чого поклали їх до своєї спортивної чорної сумки марки «Adidas», яку вони попередньо взяли з собою.
Після цього, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 пішли в іншу житлову кімнату квартири ОСОБА_11 , звідки з серванту, де знаходився посуд, взяли шість мельхіорових виделок з візерунком невстановленої вартості, які також помістили до своєї сумки. В подальшому, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 продовжували пошуки цінностей у вищевказаній квартирі, ОСОБА_11 , повертаючись додому, відчинила двері тамбуру своєї квартири та побачила протиправні дії ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , після чого, злякавшись, відійшла до ліфта на сходинкову клітину п`ятого поверху та почала кричати. Незважаючи на це, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , зрозумівши, що їх злочинні дії викрито потерпілою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що остання є особою похилого віку, вже відкрито продовжили свої протиправні дії з метою утримання наявного у них чужого майна, а саме - взявши із собою вищевказану спортивну сумку з наявними в ній цінностями, що належать ОСОБА_11 , вибігли з квартири та побігли донизу по сходах, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму близько 186,1 грн.
11.08.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

12.08.2019р. ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області клопотання було задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту затримання, з 16:05 год. 10.08.2019 до 16:05 год. 09.10.2019, з визначенням застави в межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 160560 грн., та покладенням на ОСОБА_7 відповідних обов`язків, в разі внесення застави.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2, 3 ст. 186 КК України, які є тяжкими та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, раніше судимий, не працює, дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Також слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_7 може намагатись переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше корисне кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що повідомлені стороною обвинувачення ризики не підтверджені доказами, а тому являються лише припущеннями, що є порушенням ст. 62 Конституції України.

Також слідчим суддею не було взято до уваги, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, повністю визнав свою вину і не має наміру переховуватись, буде з`являтися на всі виклики для проведення необхідних слідчих дій.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що буде достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, прокурора, який просить залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін, зважаючи на те, що є обвинувальні акти по іншим кримінальним провадженням щодо ОСОБА_7 , який є жителем іншого району, він раніше судимий, йому відоме місце проживання потерпілої, а тому зможе впливати на потерпілу, переховуватись та вчиняти інші кримінальні правопорушення, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Зі змісту положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На час звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри, зокрема і визнання вини самим підозрюваним.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 , крім підозри за ч. 2, 3 ст. 186 КК України в даному провадженні, обвинувачується ще і в інших кримінальних провадженнях по яких складені обвинувальні акти, а тому є ризик того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі зможе вчинити інші кримінальні правопорушення, маючи схильність до їх вчинення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин, а також впливати на свідків з метою зміни їх показів.

Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, а тому доводи апеляційної скарги про достатність обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, зважаючи на визнання ним вини та постійне місце проживання, є необґрунтованими.

На підставі вище наведеного, апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2019р. про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя: