Справа № 405/6377/19
провадження № 1-в/405/500/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, який до арешту не працював, неодруженого, раніше судимого:
1) 16.11.2012 Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 190, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
2) 25.12.2012 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
3) 01.02.2013 Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 19 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.07.2014 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 за ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 27.06.2014,
- на даний час відбуває покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

у провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений просив задовольнити подане ним клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, посилаючись на відбуття ним необхідного строку покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на недоведеність засудженим своєю поведінкою та ставленням до праці на протязі часу відбування покарання свого виправлення.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці на протязі часу відбування покарання довів своє виправлення. Додатково повідомив, що засуджений отримав паспорт громадянина України нещодавно - протягом останнього місяця.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого № 180-Д-17, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 було залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк покарання засудженому ОСОБА_3 ухвалено обчислювати з 29.11.2016. ОСОБА_3 , відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 29.11.2016 і до дня набрання даним вироком законної сили (а.о.с. 20-21).
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.06.2017 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 залишено без змін (а.о.с. 22).
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 набрав законної сили 06.06.2017 (а.о.с. 25).
З урахуванням вищевказаних судових рішень засуджений ОСОБА_3 на час розгляду клопотання відбув 3 роки 3 місяці 16 днів строку призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду клопотання залишилося 8 місяців 15 днів.
Отже, на день розгляду клопотання засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за вчинення злочину, який з урахуванням положень статей 12, 24 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).
Поряд з цим, судом відзначається, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні, зокрема, ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Так судом встановлено, що ОСОБА_3 з 30.11.2016 утримувався в Кіровоградській УВП № 14 де характеризувався посередньо порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 27.06.2017 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» адміністрацією якої характеризується посередньо, з наступним обґрунтуванням.
Так, за час відбування покарання в установі засуджений допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування покарання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. Стягнення виражалося у порушенні правил пожежного стану, за що засуджений отримав попередження. Стягнення погашене у встановленому законом порядку.
Щодо відношення засудженого до праці адміністрацією установи виконання покарань зазначається, що засуджений до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 52 години. Був 1 (один) раз заохочений правами начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Крім того, за даними адміністрації установи виконання покарань засуджений ОСОБА_3 : стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання призначену судом вважає надто суворою; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує від них передачі.
Адміністрацією установи виконання покарань також зазначається, що відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Даний засуджений читає літературу, виписує газети. З 01.09.2017 року по 25.06.2018 року навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 і здобув професію «Електрозварник ручного зварювання» третього розряду (свідоцтво НОМЕР_1 ). Проявляв добросовісне ставлення до навчання, систематично відвідував заняття, приймав участь в ремонті навчальних кабінетів, мав сумлінну поведінку, за що був 1 (один) раз заохочений правами начальника установи. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія».
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
Крім того, судом відзначається, що на комісії установи виконання покарань 31.01.2019 було розглянуто питання застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 81 КК України, де останньому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 03 від 31.01.2019).
Враховуючи встановлені судом обставини, надаючи оцінку ставленню засудженого до праці, суд відмічає, що засуджений за більший час відбування покарання сумлінним ставленням до праці не зарекомендував себе позитивно та не проявив себе, як особа, яка сумлінно прагне працювати.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що процес його виправлення та перевиховання є нестабільним та непослідовним. Так судом відзначається, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. З огляду на що суд відмічає, що пасивна поведінка засудженого не засвідчує виправлення та перевиховання останнього. ОСОБА_3 хоча й не має не знятих та не погашених у встановленому законом порядку стягнень, однак, його поведінка не є позитивним прикладом для інших засуджених, та на даний час розцінюється судом як намагання справити позитивне враження про себе з метою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений відбувши більше двох третин строку покарання, призначеного останньому судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин, не проявляє стабільного позитивного ставлення до праці, поведінка засудженого, як процес виправлення та перевиховання не є взірцевою, що вказує на те, що засуджений на даний час не довів свого виправлення, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.
Керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України,

постановив:
у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.03.2017 - відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7