Справа №: 671/1204/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
представника потерпілого
ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Лисичанськ Луганської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 06 червня 2019 року близько 15 год. 00 хв. на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своєму чоловікові ОСОБА_7 , та усвідомлюючи протиправність своїх дій, взявши в руки металевий прилад для змішування їжі тваринам, умисно нанесла потерпілому ОСОБА_7 один удар в область голови, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, вдавленого перелому височної кістки, субдуральної внутрішньо-мозкової гематоми, які відповідно до п. 2.1. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року, є тяжкими тілесними ушкодженнями, небезпечними для життя, та відповідно до висновку експерта № 71 від 27 червня 2019 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Дані фактичні обставини ніким не оспорюються та підтверджуються показаннями самої обвинуваченої в суді про те, що дійсно за описаних вище обставин вона нанесла тілесні ушкодження своєму чоловіку ОСОБА_7 за місцем їх спільного проживання, у вчиненому розкаюється. Вказала, що одразу почала надавати першу медичну допомогу ОСОБА_7 та здійснює догляд за ним і на даний час.

Представник потерпілого ОСОБА_6 (матір ОСОБА_7 ) в судовому засіданні пояснила, що дізналась про обставини нанесення тілесних ушкоджень її сину вже після цих подій, оскільки перебувала у м. Хмельницькому, просила суворо обвинувачену не карати та не позбавляти її волі, оскільки вона щиро покаялась у вчиненому та на даний час здійснює догляд за ОСОБА_7 .

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом, за згодою усіх учасників процесу, визнано недоцільним дослідження доказів щодо вищезазначених обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують їй покарання.

Обвинувачена характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, є повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, а також надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, є вчинення злочину щодо чоловіка, з яким винна перебуває у сімейних відносинах.

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, що передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому, з урахуванням наявності декількох пом`якшуючих обставин та особи винної, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченій до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: металевий прилад для змішування (картоплеподрібнювач із дерев`яною ручкою), білу хустку та дві футболки із слідами бурого кольору, які згідно з квитанцією про отримання речових доказів № 022255 від 07 червня 2019 року знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області,- знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1