КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями заступника начальника другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002977 від 07.05.2019 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 року, та апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2019 задоволено заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 та виправлено описку в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, зокрема, з тексту ухвали виключено п`ятий абзац на восьмому аркуші ухвали наступного змісту "Поряд з цим, як вбачається з рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю файлів Інтерполу, ОСОБА_10 каналами Інтерполу не розшукується та в обліках секретаріату Інтерполу не значиться, що фактично не заперечується та підтверджується стороною обвинувачення», та сьомий абзац цього ж аркушу, наступного формулювання «а також рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю Файлів Інтерполу...».
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, прокурор у кримінальному провадженні № 0002977 - заступник начальника другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

31.07.2019 заступник Генерального прокурора ОСОБА_11 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 .
Обгрунтовуючи доводи доповнень до апеляційної скарги, прокурор зазначав, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність у повідомленні про підозру відомостей про те, які конкретно дії вчинила ОСОБА_9 , а також про відсутність у клопотанні посилання на відповідні матеріали, які підтверджують обставини, що дають підстави підозрювати її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.
Факт вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується доказами, зібраними з дотриманням принципів законності й верховенства права та у суворій відповідності до процедури, визначеної кримінальним процесуальним законом України.
Слідчий суддя, постановляючи ухвалу, не перевірив доводи прокурора, не оцінив наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, не навів переконливих мотивів для їх спростування та обґрунтованих підстав, через які залишив їх без уваги.
Крім того, необгрунтованим є посилання слідчого судді на недоведеність факту оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук.
Такий висновок слідчого судді спростовується даними постанови слідчого слідчої групи - старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 від 05.10.2016 про оголошення у розшук підозрюваної ОСОБА_9 .
Відповідні матеріали щодо оголошення в розшук підозрюваної ОСОБА_9 листом від 08.12.2016 №10/1/2-22342-15 направлено на адресу начальника Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України.
Згідно отриманої з Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України інформації від 22.12.2016 №ІР/8605/16/С83/28493/ЕС5/А1/1, Робочим апаратом Укрбюро Інтерполу 20.12.2016 за запитом Генеральної прокуратури України до Генерального секретаріату Інтерполу внесено клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення щодо міжнародного розшуку з метою арешту та екстрадиції ОСОБА_9 .
Таким чином, на переконання прокурора, слідчий у кримінальному провадженні після винесення постанови про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_9 та її направлення із відповідними матеріалами до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України виконав усі вимоги щодо оголошення особи в міжнародний розшук у розумінні ст. 281 КПК України.
Крім того, слідчий суддя безпідставно послався в ухвалі на рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю файлів Інтерполу, оскільки цей доказ стосується не ОСОБА_9 , а іншої особи - ОСОБА_10 , який не має відношення до досліджуваних під час розгляду судом клопотання обставин. При цьому, сторонами кримінального провадження до суду клопотання щодо долучення цього доказу не подавались, вказаний документ не був предметом безпосереднього дослідження суду.
Від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, в яких захисник зазначав про необгрунтованість апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення.
У запереченнях захисник посилався на те, що до клопотання не долучено доказів того, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 03.06.2016 направлено поштовим зв`язком у спосіб, передбачений ст.ст. 135, 278 КПК України.
Крім того, слідчим не надано документів на підтвердження факту перебування ОСОБА_9 у міжнародному розшуку.
27.08.2019 до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2019, в якій він просив вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що оскаржуваною ухвалою виправлено описку в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 шляхом виключення з неї частини абзацу, в якому наведені встановлені судом обставини, та виключення одного з мотивів, з яких суд виходив при її постановленні.
Проте виключення таких формулювань, на переконання апелянта, суттєво змінило зміст ухвали, а тому не може вважатися законним у розумінні ст. 379 КПК України.
Допущені в судовому рішенні помилки є підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку, а не шляхом внесення судом в нього виправлень.
Крім того, прокурор зазначав, що наводячи у своєму рішенні встановлені обставини з посиланням на докази, суд невірно виклав позицію сторони обвинувачення з вказаного приводу, вказавши, що заявник та прокурор подали до суду заяви про розгляд заяви за їх відсутності та просили усунути виявлені недоліки. Зазначене не відповідає дійсності, оскільки прокурором подано заяву від 19.09.2019 до суду першої інстанції із запереченнями щодо виправлення описки.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, та апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2019, думку захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги з доповненнями підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 КПК України, судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали (постанови) повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали (постанови) має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.
Як убачається із журналу судового засідання від 11.07.2019, слідчим суддею розглянуто клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із видаленням до нарадчої кімнати, по виходу з якої слідчий суддя оголосив вступну та резолютивну частину ухвали від 11.07.2019, роз`яснив її зміст та порядок оскарження.
З наявної у матеріалах справи вступної та резолютивної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 убачається, що нею задоволено частково клопотання заступника начальника відділу Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_13 про продовження строку покладених на підозрюваного ОСОБА_14 обов`язків, та продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.09.2019 строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання в частині виконання підозрюваним ОСОБА_14 покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.
Відповідно до даних журналу судового засідання від 16.07.2019, цього дня оголошено повний текст ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 .
З наведеного убачається, що наявна у матеріалах справи вступна та резолютивна частина ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 не стосується обставин розгляду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 , не відповідає змісту повного тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 та постановлена у межах іншого судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019 постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуваннюіз постановленням нової ухвали.

Розглядаючи по суті клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002977 від 19.09.2017 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.
03.10.2016 прокурором групи прокурорів - військовим прокурором сил АТО ОСОБА_15 у межах кримінального провадження № 0000025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні умисного заволодіння шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем майном в особливо великих розмірах - грошовими коштами, належними Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в сумі 284 437 700 грн., вчиненого злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, та в участі з березня 2010 року по теперішній час у злочинній організації ОСОБА_16 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також в участі у злочинах, вчинюваних такою організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 255 КК України.
Постановою старшого слідчогов особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 від 05.10.2016 у кримінальному провадженні № 0000025 оголошено у розшук ОСОБА_9 , здійснення якого доручено Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України.
Постановою групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 від 16.11.2016 з матеріалів досудового розслідування № 0000025 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України з присвоєнням виділеному матеріалу реєстраційного номеру № 0003476, та матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, з присвоєнням виділеному матеріалу реєстраційного номеру № 0003477.
Постановою групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 від 16.11.2016 матеріали досудових розслідувань № 0003476 та № 0003477 об`єднано в одне провадження за реєстраційним номером № 0003476.
Постановою прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 від 05.09.2017 матеріали досудових розслідувань № 0003476 та № 0000029 об`єднано в одне провадження, з присвоєнням реєстраційного номеру та № 0000029.

Постановою прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 від 19.09.2017 з матеріалів кримінального провадження № 0000029 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.
Постановою прокурора відділу пріоритетних доручень управління особливо важливих справ Департаменту міжнародно-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 від 19.09.2017 матеріали досудових розслідувань №0002978 стосовно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255 КК України, та № 0002977 стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України об`єднано в одне провадження під № 0002977.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Як убачається зі змісту клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, та зазначає, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру у встановленому законом порядку, передбаченому ст.ст. 135, 278 КПК України, шляхом направлення їй такого повідомлення поштовим відправленням за місцем її реєстрації: АДРЕСА_1 , за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та на адресу адміністрації корпоративного дачного товариства "Чорнобилець": м. Київ, вул. Бориспільська, 30-А.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ст. 279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або заміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язані виконати дії передбачені статтею 278 цього Кодексу.
Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримано.
Згідно вказаних у повідомленні про підозру від 03.10.2016 анкетних даних підозрюваної ОСОБА_9 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Як доказ відправлення поштою повідомлення підозру від 03.10.2016 ОСОБА_9 , слідчим долучено до клопотання: копію довідки про повернення поштового відправлення із зазначенням на ній примітки "для уточнення адреси" та вказаним поряд із копією довідки номером поштового відправлення 334 (том 1, а.с. 48); копію довідки про повернення поштового відправлення із приміткою "для уточнення адреси" та вказаним поряд із зображенням копії довідки номером поштового відправлення 733 (том 1, а.с. 49); копію довідки про повернення поштового відправлення за закінченням терміну зберігання та вказаним поряд із зображенням копії довідки номером поштового відправлення 474 (том 1, а.с. 51).
Разом з тим, надані слідчим копії довідок не містять даних про адресата, адресу направлення поштового відправлення, дату та вміст таких поштових відправлень. З наданих слідчим копій довідок неможливо встановити, яких саме поштових відправлень вони стосуються та ідентифікувати особу, на адресу якої вони направлялись.
Згідно частин 1, 5 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
До клопотання не долучено, та прокурором під час розгляду справи не надано суду оригінали довідок про повернення поштових відправлень, якими слідчий обгрунтовує свої доводи про повідомлення у встановленому законом порядкуОСОБА_9 про підозру.
Конвертів із зазначенням прізвища ім`я по-батькові адресата та адреси відправлення, заповнених рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, витягів із журналу реєстрації вихідної кореспонденції, копій описів поштових вкладень або фіскальних чеків про направлення на ім`я ОСОБА_9 за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 повідомлення про підозру, матеріали справи не містять та прокурором у судовому засіданні не надано.

Крім того, як убачається із долучених захисником ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 роздруківок з інтернет-ресурсу щодо пошуку поштових відправлень на офіційному сайті КМД ПАТ "Укрпошта", поштові відправлення за номерами № 334, № 733 та № 474, не зареєстровані в системі.
Таким чином, долучені до клопотання слідчого копії довідок не можуть бути належним доказом направлення повідомлення про підозру від 03.10.2016 ОСОБА_9 засобами поштового зв`язку за встановленими органом досудового розслідуванням адресами місця реєстрації та проживання останньої.
Інших доказів направлення повідомлення у встановленому законом порядку ОСОБА_9 про підозру матеріали справи не містять, та прокурором під час апеляційного розгляду не надано. При цьому, колегія суддів позбавлена можливості витребувати та дослідити такі дані з власної ініціативи під час апеляційного розгляду на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.
Крім того, як убачається зі змісту постанови прокурора старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 від 05.10.2016 про оголошення розшуку ОСОБА_9 , відповідно до інформації Служби безпеки України, ОСОБА_9 14.09.2016 виїхала до Турецької Республіки рейсом №701 та до України не поверталася.

Ураховуючи наведене, органу досудового розслідування з 05.10.2016 відомо, що ОСОБА_9 покинула межі України до моменту складення щодо неї повідомлення про підозру.
Проте матеріали справи не містять даних про направлення повідомлення про підозру ОСОБА_9 шляхом використання міжнародної правової допомоги у порядку ст.ст. 551, 564 КПК України.
На переконання колегії суддів, стороною обвинувачення не надано належних доказів про вручення в порядку, передбаченому ст.ст. 135, 136, 278 КПК України, письмового повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що ставить під сумнів наявність у останньої належного процесуального статусу підозрюваної у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчим у клопотанні не доведено перебування ОСОБА_9 у міжнародному розшуку, та, відповідно, наявність підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за її відсутності.
Так, згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
За правилами ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно п. 3 "Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань", затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про оголошення розшуку здійснюється протягом 24 годин з моменту винесення прокурором або слідчим відповідної постанови.

Колегією суддів встановлено, що матеріали судового провадження не містять даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні відомостей про оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України №3/1/2/5/2/2 від 09.01.1997 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 54/1858 від 26.02.1997 року затверджено Інструкцію про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідування злочинів (надалі - Інструкція).

Ця Інструкція, як зазначено в її п. 1.1, визначає порядок використання правоохоронними органами України можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні (надалі - НЦБ) для співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу та правоохоронними органами зарубіжних держав під час здійснення діяльності, пов`язаної із попередженням, розкриттям та розслідуванням злочинів, які мають транснаціональний характер або виходять за межі України.
Згідно підпунктів 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 п. 1.3 Інструкції, підрозділом, на який безпосередньо покладається організація виконання функцій Міністерства внутрішніх справ України як Національного центрального бюро Інтерполу, є робочий апарат Укрбюро Інтерполу. НЦБ забезпечує співробітництво правоохоронних органів України та зарубіжних країн як у цілому, так і в окремих напрямках боротьби із злочинністю і надає можливості для: підготовки та надсилання ініціативних запитів за кордон; підготовки та надсилання відповідей на запити зарубіжних правоохоронних органів; обміну оперативно-розшуковою, оперативно-довідковою та криміналістичною інформацією про підготовку і вчинення злочинів та причетних до них осіб, а також архівною та, в окремих випадках, процесуальною інформацією.
Запити до НЦБ надсилаються, як правило, через підрозділи Укрбюро Інтерполу в головних управліннях МВС України в Криму, м. Києві та Київській області, управліннях МВС України в областях та м. Севастополі (п. 1.8 Інструкції).
Згідно підпункту 4.3.1 п. 4.3 Інструкції, міжнародному розшукові з ініціативи правоохоронних органів України підлягають особи, які виїхали за межі України і ухиляються від кримінальної відповідальності та відбуття покарання за злочини, за які згідно з чинним законодавством або судовим вироком, що набув законної сили, передбачене (призначене) покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше шести місяців.

Відповідно до п.п. 4.4, 4.6, 4.7 Інструкції, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні (надалі - НЦБ).

У запиті повинна бути викладена повна та об`єктивна інформація про події, факти на розшукуваних осіб, а саме: номер кримінальної справи, ким та коли вона порушена, прізвище слідчого, який провадить розслідування, його контактний телефон; номер, дата заведення оперативно-розшукової справи категорії "Розшук", прізвище та контактний телефон працівника,

який здійснює провадження у справі; обставини вчиненого злочину (злочинів) - місце, час, спосіб, юридична кваліфікація діянь, інші причетні до злочинів особи, тощо.

У п. 4.5. Інструкції наведено перелік додаткових відомостей, які повинні бути зазначені у запиті щодо розшуку підозрюваної, обвинуваченої або засудженої особи, яка переховується за кордоном.

НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в

ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом

правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу

або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни.

Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора,

який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі

факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за

кордоном.

Відповідно до підпункту 1.6.2 пункту 1.6 Інструкції, запити та інші документи виконуються лише у друкованому вигляді, підписуються керівниками органу, для органів прокуратури - від прокурора району (прирівняних до нього прокурорів), їх заступників і вище.
Як убачається із матеріалів справи, постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 від 05.10.2016 у кримінальному провадженні № 0000025 оголошено у розшук ОСОБА_9 , здійснення якого доручено Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України (том 1, а.с. 53-61).

При цьому, у вказаній постанові слідчим не конкретизовано, який саме розшук оголошено ОСОБА_9 , внутрішньодержавний, міждержавний чи міжнародний. Вказаною постанову доручено її виконання Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України, та вона не містить доручення організації розшуку шляхом направлення відповідних матеріалів підрозділу, на який згідно п. 1.3 Інструкції безпосередньо покладається організація виконання функцій Міністерства внутрішніх справ України як Національного центрального бюро Інтерполу - робочому апарату Укрбюро Інтерполу.
Матеріали справи не містять, та прокурором не надано даних на підтвердження звернення ним із запитом доНЦБу порядку, передбаченому п.п. 1.6.2, 4.4 Інструкції.
З наявного у справі листа начальника робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України від 08.12.2016 №10/1/2-22342-15, адресованого старшому слідчому в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_19 , убачається, що за його запитом №10/1/2-22342-15 від 08.12.2016 робочим апаратом Укрбюро Інтерполу до Генерального секретаріату Інтерполу 20.12.2016 внесено клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення щодо міжнародного розшуку з метою арешту та екстрадиції ОСОБА_9 (том 1, а.с. 62).
Зі змісту наведеного листа убачається, що клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення внесено на підставі запиту старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_19 №10/1/2-22342-15 від 08.12.2016, який до матеріалів справи не долучений.
Разом з тим, згідно підпункту 1.6.2 пункту 1.6 Інструкції запити та інші документи, які надсилаються до НЦБ, підписуються керівниками органу, для органів прокуратури - від прокурора району (прирівняних до нього прокурорів).

З огляду на відсутність у матеріалах справи запиту органу досудового розслідування №10/1/2-22342-15 від 08.12.2016 до НЦБ, про який йдеться у листі робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України, колегія суддів позбавлена можливості перевірити дотримання органом досудового розслідування встановлених підпунктом 1.6.2 пункту 1.6 Інструкції вимог щодо звернення із відповідним запитом.
Крім того, у матеріалах справи відсутні та прокурором під час апеляційного розгляду не надано дані, чи прийнято Генеральним секретаріатом Інтерполу до розгляду внесене 20.12.2016 робочим апаратом Укрбюро Інтерполу клопотання про публікацію циркулярного розшукового повідомлення щодо міжнародного розшуку ОСОБА_9 . Відомості про результати розгляду та перевірки Генеральним секретаріатом Інтерполу такого клопотання у матеріалах справи відсутні.

Доказів (довідок, повідомлень, витягів із інформаційної бази Інтерполу) про публікацію у обліках Генерального секретаріату Інтерполу відомостей щодо оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведених обставин, факт винесення прокурором постанови про оголошення ОСОБА_9 у розшук та звернення робочим апаратом Укрбюро Інтерполу із клопотанням до Генерального секретаріату Інтерполу, у даному конкретному випадку не є достатніми доказами оголошення особи в міжнародний розшук, оскільки матеріали клопотання не містять, та прокурором, на якого покладено обов`язок доведення факту перебування підозрюваної у міжнародному розшуку, під час апеляційного розгляду не надано доказів на підтвердження дотримання органом досудового розслідування встановленої законом процедури оголошення ОСОБА_9 у міжнародний розшук.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності ОСОБА_9 .

На переконання колегії суддів, слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду не доведено існування обставин, на які він посилається у клопотанні, зокрема набуття ОСОБА_9 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні та оголошення її у міжнародний розшук з дотриманням встановленої законом процедури, а тому підстави для обрання запобіжного заходу щодо особи, яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає.
У зв`язку із скасуванням ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, не може залишатись в силі та підлягає скасуванню ухвала слідчого судді від 19.08.2019 про виправлення описки.
Крім того, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2019 про виправлення описки.
Так, як убачається із матеріалів судового провадження, 30.07.2019 захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із заявою, в якій просив виправити описку в ухвалі Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, допущену в абзаці наступного змісту: "Поряд з цим, як вбачається з рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю файлів Інтерполу, ОСОБА_10 каналами Інтерполу не розшукується та в обліках секретаріату Інтерполу не значиться, що фактично не заперечується та підтверджується стороною обвинувачення», та у формулюванні «а також рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю Файлів Інтерполу...».
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.08.2019 задоволено заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 та виправлено описку в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019, зокрема, з тексту ухвали виключено п`ятий абзац на восьмому аркуші ухвали наступного змісту "Поряд з цим, як вбачається з рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю файлів Інтерполу, ОСОБА_10 каналами Інтерполу не розшукується та в обліках секретаріату Інтерполу не значиться, що фактично не заперечується та підтверджується стороною обвинувачення», та сьомий абзац цього ж аркушу, наступного формулювання «а також рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю Файлів Інтерполу...».
Мотивуючи висновок про наявність підстав для виправлення описки, слідчий суддя виходив з того, що зазначення вищевказаних абзаців в ухвалі є очевидними описками, а тому вони підлягають виправленню шляхом виключення з ухвали.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
При цьому, описки - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.
Арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
З наведеного убачається, що під час виправлення описки не може ставитися питання про зміну змісту судового рішення або про внесення до нього нових даних.
У заяві захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 про виправлення описки відсутні посилання на наявні в ухвалі слідчого судді від 11.07.2019 року описки або очевидні арифметичні помилки у розумінні ст. 379 КПК України, натомість наявна незгода із посиланням в ухвалі слідчого судді на певні встановлені судом обставини справи, що не може бути підставою для виправлення описки.
З урахуванням зазначеного, наведені слідчим суддею мотиви, з яких він виходив при постановленні оскаржуваної ухвали, зокрема, що абзац наступного змісту "Поряд з цим, як вбачається з рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю файлів Інтерполу, ОСОБА_10 каналами Інтерполу не розшукується та в обліках секретаріату Інтерполу не значиться, що фактично не заперечується та підтверджується стороною обвинувачення», та формулювання «а також рішення 99 сесії (27 лютого - 3 березня 2017 року) Комісії з контролю Файлів Інтерполу...» є очевидними описками, які підлягають виправленню шляхом виключення з ухвали, є помилковими.

Вказані висновки слідчого судді не відповідають вимогам кримінального процесуального закону, оскільки виключення зі змісту ухвали вищезазначених формулювань фактично призводить до зміни змісту судового рішення, та не є опискою у розумінні ст. 379 КПК України.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що слідчий суддя без законних на те підстав задовольнив заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 про виправлення описки, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2019.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями заступника начальника другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України - старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002977 від 07.05.2019 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2019, та апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року, - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2019, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 , - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, - відмовити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 серпня 2019 року про виправлення описки в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2019 скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 про виправлення описки відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців до Верховного Суду у частині вирішення питання про виправлення описки.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3