Справа № 128/2604/17
ВИРОК
Іменем України

12 червня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого- ОСОБА_4 , представника потерпілих-цивільних позивачів: ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , обвинуваченого- цивільного-відповідача: ОСОБА_7 , представника цивільного відповідача- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 24.07.2017 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000284 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тернівка Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого лікарем-ординатором гінекологічного відділення Вінницького міського клінічного пологового будинку №2, одруженого, є особою з інвалідністю III групи, учасника бойових дій , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений водій ОСОБА_7 24.07.2017 о 09:20 год, керуючи технічно-справним автомобілем марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою 146-го кілометру автодороги М-21 «Житомир - Могилів-Подільський», в напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік с. Пултівці Вінницького району Вінницької області, при зміні напрямку руху ліворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виконувати маневр розвороту та допустив зіткнення із автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , яка рухалась в зустрічному напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень на місці події загинула пасажир автомобіля «CHEVROLET CRUZE» - ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 604 від 09.08.2017 у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: сполучна травма тіла: рана та садна голови; закрита травма грудей - синець грудної клітки справа, поширений крововилив в середостіння, в ділянці коренів легень, множинні переломи ребр з обох сторін по декількох анатомічних лініях, з ушкодженням реберної плеври, міжреберних м`язів та судин, крововиливами в місцях переломів, двобічний гемоторакс (1000 мл справа та 400 мл зліва); крововилив в заочеревиннийпростір, переломи кісток тазу; синці та садна рук та ніг. Смерть ОСОБА_10 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Сполучна травма тіла у ОСОБА_10 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 627а від 29.08.2017 в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «HONDAACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «HONDA ACCORD» ОСОБА_9 не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «CHEVROLET CRUZE» шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «HONDA ACCORD» до смуги руху автомобіля «CHEVROLET CRUZE». В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE» ОСОБА_7 полягала у виконанні ним вимог п.п. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «HONDA ACCORD» ОСОБА_9 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди. В ситуації, яка склалася, в дія водія автомобіля «CHEVROLET CRUZE» ОСОБА_7 убачається невідповідність вимогам п.п. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.
В даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_7 вбачаються порушення вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно до яких:
п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 10.4 - «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у повному обсязі у скоєні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суду показав , що дійсно 24.07.2017 о 09.20 год. він рухався на технічно справному автомобілі на автодорозі «Житомир - Могилів-Подільський», в напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік с. Пултівці Вінницького району Вінницької області,та підвозив на своєму автомобілі марки «CHEVROLET CRUZE» НОМЕР_1 , який йому належить на праві власності ,- ОСОБА_10 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. Оскільки він пропустив поворот праворуч, він був змушений робити розворот. Знайшовши місце розвороту, він поглядів та переконався, що не має ззаду ніякого транспортного засобу ні попереду ні позаду , видимість була більше 100 м. та здійснив маневр розвороту, рухаючись на першій передачі. Але під час розвороту він відчув удар у його автомобіль, втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості то намагався вийти з автомобіля, тільки передні двері були зажаті. Потім йому знову стало погано, приїхала швидка допомога та його забрали в лікарню.
Вказує, що він був у тверезому стані, здоровий. Вину визнає у вчиненні даного кримінального провадження, оскільки він не забезпечив безпеку своєму пасажиру, та порушив вимоги п.10.1 та п.10.4 ПДР. Матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 він відшкодував в сумі 50 000 гривень, після подання цивільного позову в грудні 2017, на що йому дали відповідну розписку. Йому відомо, що ДТП сталось з автомобілем чорного кольору «HONDAACCORD», в якому перебувала водій ОСОБА_11 , якій було завдано внаслідок ДТП тілесні ушкодження - травма коліна. Просить суд звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі п. "д" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є учасником бойових дій.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, у вчинені ним кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, його вина також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показав, що 24.07.2017 близько 11 години йому на роботу зателефонував його зять та повідомив, що його дружина потрапила в аварію, він одразу поїхав на місце ДТП, де побачив швидку допомогу, ритуальну службу. Працівники швидкої допомоги, йому повідомили, що його дружина знаходиться в автомобілі. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що його дружина - ОСОБА_10 була зжата на передньому пасажирському сидінні, ніхто нічого не робив. На його запитання, чому його дружину не виймають з автомобіля, слідчий відповів, що його чекали. Потім рятівники зірвали дверцята в автомобілі і він сам виймав дружину з нього, принесли носилки, він її туди положив та вони разом поїхали до судмедекспертизи.

Вказує, що обвинувачений компенсував йому 50 000 гривень у рахунок матеріальної шкоди, тому в цій частині він відмовляється від позовних вимог, але наполягає на стягненні на його користь з обвинуваченого у рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 гривень. При призначені виду та міри покарання поклався на розсуд суду.

Потерпілі цивільні позивачі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до судового засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд даного кримінального провадження за їх відсутності, покарати обвинуваченого просили на розсуд суду та підтримали позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на користь кожної по 500000 гривень у повному обсязі. ( Т.1 а.с.34-35)

Також винність обвинуваченого підтверджується такими письмовими доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо- транспортної події від 24.07.2017 з якого вбачається, що місцем ДТП є ділянка 146-го кілометру автодороги М-21 «Житомир - Могилів-Подільський»; фіксація розташування автомобіля «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 , наявні механічні пошкодження вказаних транспортних засобів; фіксація вилучених об`єктів. План-схемою до нього та фототаблицею (Т.1 а.с.159-168);

-висновком експерта № 604 від 24.07.2017, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлена сполучна травма тіла: рана та садна голови; закрита травма грудей - синець грудної клітки справа, поширений крововилив в середостіння, в ділянці коренів легень, множинні переломи ребр з обох сторін по декількох анатомічних лініях, з ушкодженням реберної плеври, міжреберних м`язів та судин, крововиливами в місцях переломів, двобічний гемоторакс ( 1000 мл справа та 400 мл зліва); крововилив в заочеревнний простір, переломи кісток тазу; синці та садна рук та ніг. Ушкодження у ОСОБА_10 спричинені від дії твердих тупих предметів, що діяли зі значною силою, можливо, 24.07.2017р. в момент шляхово- транспортної пригоди.Смерть ОСОБА_10 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком.Сполучна травма тіла у ОСОБА_10 мала ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент заподіяння і стоїть в причинному зв`язку зі смертю.При судово-токсикологічній експертизи крові від трупа ОСОБА_10 етиловий алкоголь не виявлено, що свідчить про те, що на момент смерті вона була тверезою ( Т.1 а.с.169 -170 );

-висновком експерта № 540а від 22.08.2017, відповідно до якого на момент експертного огляду в гальмівній системі та рульовому керуванні автомобіля «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 несправностей, які б могли стати причиною втрати керування водієм не виявлено.Оскільки під час експертного огляду у вузлах та агрегатах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення питання «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил її експлуатації?», експертом не досліджувалось оскільки втрачає технічний зміст ( Т.1 а.с.174-180);
-висновком експерта №542а від 23.08.2017 , відповідно до якого зіткнення автомобіля «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 та автомобіля «Chevrolet Cruze» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 сталося на 146 км. автодороги Житомир - Могилів Подільський на проїзній частині дороги на смузі руху в напрямку м. Вінниця, тобто на смузі руху автомобіля «Honda Accord» в районі початку розташування осипу скла.Встановити більш точно розташування місця зіткнення з розмірною прив`язкою до елементів дорожнього облаштування, не видалось можливим в зв`язку з відсутністю в наданих експерту матеріалах суттєвих (достатніх з експертної точки зору) слідових ознак трасологічного характеру.У момент первинного контакту кут між повздовжніми осями автомобілів «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 та автомобіля «Chevrolet Cruze»державний номер НОМЕР_1 складав близько 2650 ( Т.1 а.с.181-189);
-висновком експерта №627а від 29.08.2017, відповідно до якого в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Honda-Accord» держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Chevrolet-Cruze» держ.номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Honda-Accord» ОСОБА_9 не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Chevrolet-Cruze» шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля «Honda-Accord» до смуги руху автомобіля «Chevrolet-Cruze». В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «Chevrolet-Cruze» ОСОБА_7 полягала у виконанні ним вимог п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху, при умові постійного контролю за рухом даного автомобіля.В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «Honda-Accord» ОСОБА_9 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Chevrolet-Cruze» ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням події даного ДТП (Т.1 а.с.190-195);
-висновком експерта №210 від 19.08.2017, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає: 523060 грн. 00 коп. Вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, в внаслідок ДТП складає: 78 6670 грн. 55 коп. (Т.1 а.с.196-217);

-висновком експерта №1924 від 25.07.2017, згідно якого при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_7 в крові методом газово-рідинної хроматографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також- пропилового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.Наявність в крові похідних барбітурової кислоти, міну, алкалоїдів групи опію, канабіноїдів, а також ефедрину та ефедрону не виявлено ( Т.1 а.с.218-219) ;
-постановою про приєднання до кримінального провадження речового доказу від 24.07.2017, відповідно до якої приєднано до кримінального провадження № 0000284 в якості речового доказу: автомобілі марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси»( а.с.171, Т.1 );
Суд вважає, що своїми необережними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує особу винного, який одружений, офіційно працює на посаді лікаря-ординатора гінекологічного відділення Вінницького міського клінічного пологового будинку №2, особою з інвалідністю III групи, також є учасником бойових дій, має постійне місце мешкання, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, перебував на лікуванні в лікарні ім. О.І. Ющенка ( Т.1 а.с.222).

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та повного відшкодування завданого матеріального збитку потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не установлено.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_7 надано письмове клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2016 році», посилаючись на те, що він є суб`єктом даного закону, оскільки має статус учасника бойових дій (а.с.20 Т.2), просив звільнити його від відбуття призначеного покарання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання на підставі п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Захисник, також просив суд застосувати до обвинуваченого п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Так, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування призначеного покарання.

06.09.2017 набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).

Відповідно до п. "д" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Згідно до положень ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим законом.

Судом установлено , що обвинувачений ОСОБА_7 є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення Серія НОМЕР_3 , яке видане 17.02.1997 (а.с. 226); він вперше вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин він вчинив 24.07.2017, тобто до дня набрання чинності (06.09.2017) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного злочину обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому та просить застосувати до нього п. "д" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалася, тому клопотання обвинуваченого слід задовільнити.

Отже, враховуючи вищевикладене, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 , слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення за ч. 2 ст.286 КК України, із позбавленням права керувати транспортними засобами, та застосувавши пункт "д" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільнити обвинуваченого від відбування призначеного як і основного, так і додаткового покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались; підстав для застосування таких заходів - судом не убачається.

З обвинуваченого ОСОБА_7 згідно до положень ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення процесуальні витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню, які документально підтверджені, на загальну суму в 4 648 гривень 24 копійок , а саме за проведення:

1.експертизи технічного стану транспортного засобу № 541а від 11.08.2017 в сумі 790, 96 гривень;
2.автотоварознавчої експертизи № 210 від 19.08.2017 в сумі 1 484,40 гривень;
3.експертизи технічного стану транспортного засобу № 540а від 22.08.2017 - в сумі 790, 96 гривень;
4.транспортно-трасологічної експертизи № 542а від 23.08.2017 в сумі 790,96 гривень;
5.автотехнічної експертизи № 627а від 29.08.2017 в сумі 790,96 гривень;
Долю речових доказів , слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме - на підставі ч.2 ст. 174 КПК України, скасувавши застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017, накладений арешт на автомобіль «CHEVROLET CRUZE», д.н.з. НОМЕР_1 , що вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 24.07.2017, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , який залишений на зберіганні на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця інформ-ресурси», оскільки у застосуванні цього заходу відпала потреба. Також речові докази автомобілі марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси» повернути власникам, а саме : автомобіль «CHEVROLET CRUZE», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_7 , автомобіль «HONDA ACCORD, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_14 . ( а.с.42 Т.1)
Подані цивільні позови цивільних позивачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 слід вирішити наступним чином.
Відповідно до положень, викладених у ч.ч. 1-3 ст.1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1168 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 за № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов`язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов`язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов`язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників.

Відповідно до пункту 15 вищевказаних роз`яснень ВССУ, убачається, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідно до частини першої, пунктів 1,3 частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того відповідно роз`яснень викладених в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Ухвалою Вінницького районного суду від 13.11.2017 прийнятий цивільній позов потерпілих-цивільних позивачів: ОСОБА_4 до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50000 гривень та моральної шкоди у розмірі 500000 гривень; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди у розмірі по 500000 гривень, кожній. ( Т. 1 а.с. 29-31,33)

Згідно до розписки від 19.12.2017 цивільний позивач ОСОБА_4 відмовився від позовних вимог до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50000 гривень, оскільки ОСОБА_15 добровільно сплатив йому вказану суму. ( Т.1 а.с. 225)

В судовому засіданні обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_15 у частині позовних вимог потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про відшкодування моральної шкоди та цивільні позови ОСОБА_14 та ОСОБА_9 зазначив, що визначений ними розміри шкоди є непомірним для нього в силу наявного на даний час у нього скрутного матеріального стану; конкретно у якому розмірі він визнає вищевказані позовні вимоги, суду зазначити не зміг.

Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1,5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до положень , викладених п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки цивільний позивач ОСОБА_4 відмовився від позовних вимог до ОСОБА_15 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50000 гривень, тому суд вважає за можливе прийняти його відмову від цієї частини позовних вимоги та закрити в цієї частині провадження у справі за вищевказаним цивільним позовом у зв`язку з відмовою ОСОБА_4 в частині отриманого розміру добровільної сплаченого обвинуваченим матеріальної шкоди.

Також, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що необережними злочинними діями обвинуваченого внаслідок яких настала смерть ОСОБА_10 потерпілим ( чоловіку та донькам) завдана моральна шкода, яка виразилась у непоправній втраті , у глибоких перенесених та триваючих душевних стражданнях потерпілих, яким слід докладати значних зусиль для подальшій організації свого подальшого життя без дружини та матері, що безумовно змінило звичайне життя потерпілих-цивільних позивачів.

Разом з тим, розмір заявлений цивільними позивачами моральної шкоди є завищеною, оскільки така сума не підтверджена достатніми доказами та на думку суду, виходячи із принципу розумності, виваженості і справедливості , має складати по 300000 ( триста тисяч) гривень на кожного , що буде відповідати обставинам справи та співмірності заподіяної моральної шкоди позивачам. В решті позовних вимог цивільних позивачів слід відмовити за необґрунтованістю.

Ухвалою Вінницького районного суду від 18.04.2018 прийнятий до спільного розгляду у даному кримінальному провадженні : цивільний позов ОСОБА_14 ( з урахування його уточнення) до ОСОБА_15 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про солідарне стягнення матеріальної шкоди у сумі 535000 гривень; 5000 гривень -моральної шкоди та 3700 гривень- витрат на правову допомогу (Т.1 а.с.40, 66), а також цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_15 . Моторного ( транспортного) страхового бюро України про солідарне стягнення матеріальної шкоди у загальній сумі 28136,66 гривень (2136,66 грн.- витрати на лікування; 16000 грн.-втрачений заробіток) ; 10000 гривень -моральної шкоди та 6900 гривень- витрат на правову допомогу ( Т.1 а.с.47).

26.06.2018 представник цивільного відповідача Моторного ( транспортного) страхового бюро України- ОСОБА_8 подав суду відзив на позови цивільних позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 ( Т.1 а.с. 127-133) , який підтримав у судовому засіданні, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю . Суду зазначив, що вважає дані позови не підлягають розгляду в кримінальній справі за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки не випливають з пред`явленого обвинувачення, оскільки МТСБУ не є суб`єктом даного кримінального провадження, ні є заподіювачем шкоди; ОСОБА_14 та ОСОБА_9 порушені вимоги ст.ст.33-1.1., 33-1.4.,35, 36.2 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , а саме не подання Зеленими до МТСБУ повідомлення про ДТП, не подання ними заяви на виплату страхового відшкодування; вони жодним чином не сприяли МТСБУ у розслідуванні причин та обставини ДТП, не надали документів щодо сталої ДТП; відсутні правові підстави для прийняття рішення про здійснення регламентної виплати за відсутністю у МТСБУ належних документів про ДТП; не доведення доказами позивачами розміру ціни позову; безпідставність позовних вимог ОСОБА_9 в частині відшкодування втраченого заробітку.

Дослідивши надані докази у обґрунтування позовів, суд вважає, що позовні вимоги цивільних позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 до ОСОБА_15 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають до частково задоволення, а позовні вимоги цивільних позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 до цивільного відповідача Моторного ( транспортного) страхового бюро України- відмові у повному обсязі, виходячи з такого.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №210 від 19.08.2017, судом установлено, що розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає: 523060 гривень. Вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, в внаслідок ДТП складає: 78 6670 грн. 55 коп. ( Т.1 а.с.196-217 );

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , судом установлено, що власником автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, є цивільний позивач ОСОБА_14 (Т.1 а.с. 42)

З витягу з кримінального провадження , внесеного 24.07.2017 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000284 , обвинувального акту та виписки із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення, судом установлено, що внаслідок даної ДТП 24.07.2017 водію ОСОБА_9 , яка керувала автомобілем марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 , були завдані внаслідок необережних винних дій обвинуваченого- цивільного відповідача ОСОБА_15 тілесні ушкодження: сполучена травма тіла; закрита травма грудної клітки; забій грудини; забій, садна, міжтканева гематома нижньої третини правого стегна; забійна рана правого колінного суглобу, у зв`язку з чим цивільний позивач вимушена була пройти курс лікування у період з 24.07.2017 по 29.07.2017 та понесла витрати на купівлю ліків, перев`язочного матеріалу та витрат на медичне обстеження. ( Т.1, а.с. 41,49)

Оскільки згідно до висновку судової товарознавчої експертизи вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_2 перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, яка згідно до висновку становить 523060 гривень, тому дана сума підлягає до стягнення на користь ОСОБА_14 , яка власника автомобіля, у рахунок відшкодування спричиненої йому ОСОБА_15 матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП , що сталося з вини ОСОБА_15 24.07.2017.

Судом також установлено , що винними діями ОСОБА_15 у даній ДТП, цивільному позивачу ОСОБА_14 завдано моральну шкоду внаслідок механічного пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу. Моральна шкода зокрема виразилась у душевних страждання позивача, які він переніс, він має на утриманні дві малолітні доньки , не має можливості використовувати автомобіль за призначенням, що внесло зміни у привичний ритм його життя, для відновлення якого йому слід докладати позивачу значних зусиль, тому виходячи із принципу розумності, виваженості і справедливості підлягає до стягнення розмір моральної шкоди в сумі 2000 ( двох тисяч) гривень, що буде відповідати обставинам справи та співмірності заподіяної моральної шкоди позивачу. В решті позовних вимог ОСОБА_14 слід відмовити за необґрунтованістю.

Судом також установлено, що внаслідок винний дій обвинуваченого у даній ДТП цивільному позивачу ОСОБА_9 завдані тілесні ушкодження, вона вимушена була пройти курс лікування, перенесла фізичну біль, нервовий стрес, має на утриманні дві малолітні доньки (Т.1 а.с.53) ,не могла об`єктивної змоги протягом значного часу приділяти належної уваги своїм дітям, тому для організації свого життя вона повинна була докладати значних зусиль. З урахуванням наданих письмових доказів в обґрунтування понесених витрат на купівлю ліків , перев`язочного матеріалу та витрат на медичне обстеження (заявлений загальний розмір-2136,66 грн.) , підлягає до стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_15 частково у розмірі ( 582,15 грн. +749 грн.)=1331,15 грн. (Т.1 а.с.51,52), в інший частині витрат на лікування слід відмовити, оскільки два чека (квитанції) (Т.1 а.с. 52) є нечитабельними, а витрати на пожертвування -є добровільними платежами та не може вважатися вимушеним витрати на лікування. Також підлягає до часткового задоволення моральна шкода завдана позивачу ОСОБА_9 протиправними діями обвинуваченого на суму 5000 гривень, в інший частині відмовити за необґрунтованістю.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого на її користь 16000 гривень у рахунок втраченого заробітку слід відмовити у повному обсязі за необґрунтованістю, оскільки згідно до вимог ч.1 ст. 1197 ЦК України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Однак, жодного доказу на те, що на час ДТП цивільній позивач ОСОБА_9 перебувала у трудових відносинах або була СПД та отримувала дохід ( заробітну плату) нею суду не надано.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_14 та ОСОБА_9 про солідарне стягнення матеріального та моральної шкоди з Моторного ( транспортного) страхового бюро України, суд виходить з того, що згідно до вище приведеного судом чинного законодавства шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. В свою чергу, судом достеменно встановлено, що вина у вчиненні даної ДТП , що сталося 24.07.2017 Моторного ( транспортного) страхового бюро України відсутня, тому обвинувачений та МТСБУ не може нести солідарну відповідальність за винні дії лише ОСОБА_7 оскільки суд розглядає цивільний позов в межах заявлених позивачем позовних вимог (принцип диспозитивності ст.ст.2,13 ЦПК України) ) та з урахування принципу змагальності сторін (ст.12 ЦПК України), суд відмовляє у задоволені позовних вимог ОСОБА_14 та ОСОБА_9 до МТСБУ у повному обсязі за безпідставністю.

Також у задоволені вимог цивільних позивачів ОСОБА_14 та ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого на їх користь понесені ними витрати на оплату правої допомоги адвокатом ОСОБА_16 , позивача ОСОБА_14 на суму 3700 гривень та позивача ОСОБА_9 на суму 6 900 гривень, слід відмовити.

Згідно до положень, викладених у п.1 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.120 КПК України, процесуальні витрати складаються із зокрема витрат на правову допомогу.

Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень, викладених у ч.1 ст. 124 КПК України разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди.

Згідно до положень, викладених в ч.ч.2,3, ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах кримінального провадження міститься: два договори від 10.01.2018 укладених між адвокатом ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , копія свідоцтва адвоката про право на заняття адвокатською діяльністю та два ордери адвоката ОСОБА_16 , (Т.1 а.с44,54-56), але жодного письмового доказу про те, цивільними позивачами адвокату були сплачені ними гонорари; детальних описів робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом- суду, а ні адвокатом, а ні позивачами не надані, також така інформація відсутня і у самих договорах.

Тому у задоволені цих вимог ОСОБА_14 ОСОБА_9 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.369-371,373 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі пункту «д» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню, на загальну суму в 4 648 ( чотири тисячі шістсот сорок вісім) гривень 24 ( двадцять чотири) копійки, а саме за проведення : експертизи технічного стану транспортного засобу № 541а від 11.08.2017 в сумі 790, 96 гривень:автотоварознавчої експертизи № 210 від 19.08.2017 . в сумі 1 484,40 гривень;експертизи технічного стану транспортного засобу № 540а від 22.08.2017 - в сумі 790, 96 гривень:транспортно-трасологічної експертизи № 542а від 23.08.2017 в сумі 790,96 гривень;автотехнічної експертизи № 627а від 29.08.2017 в сумі 790,96 гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди по 300 000 ( триста тисяч) гривень на кожного.
Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_4 та закрити провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, за цивільним позовом в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 50 000 ( п`ятдесят тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_14 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди-523060 ( п`ятсот двадцять три тисячі шістдесят ) гривень та моральної шкоди 2000 ( дві тисячі) гривень.
В інший частині позовних вимогОСОБА_14 до ОСОБА_7 - відмовити за необґрунтованістю.
Стягнути з ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди-1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 15 копійок та моральної шкоди 5 000 (п`ять тисячі) гривень.

В інший частині позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_7 - відмовити за необґрунтованістю.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_14 до цивільного відповідача Моторного ( транспортного) страхового бюро України- відмові у повному обсязі.

У задоволені вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_14 до цивільного відповідача ОСОБА_7 про стягнення витрат на правову допомогу відмовити у повному обсязі.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2017, накладений арешт на автомобіль «CHEVROLET CRUZE», д.н.з. НОМЕР_1 , що вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 24.07.2017, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який залишений на зберіганні на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця інформ-ресурси».
Речові докази у даному кримінальному провадженні: автомобіль марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 за належністю; автомобіль «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_14 - за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: