Справа № 717/1192/19
ВИРОК
04.11.2019 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лукачани Кельменецького району Чернівецької області та проживає по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, освіта повна загальна середня, раніше судимого згідно вироку від 23.05.2019 року Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч.1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
за ч.1 ст.185 КК України,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 9 вересня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин біля магазину «Слобідка» в с. Вартиківці Кельменецького району Чернівецької області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, зі столу таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «Iphone 5S», вартістю 3000 гривень, із чохлом до нього, вартістю 50 гривень та СІМ карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар», вартістю 10 гривень, якій належали потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 3060 грн.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин за таких обставини. 9 вересня 2019 року приблизно о 20 годині обвинувачений ОСОБА_3 перебував біля магазину «Слобідка» в с. Вартиківці Кельменецького району Чернівецької області. Тут він з іншими чоловіками дивились відео. Коли всі десь пішли, він побачив на столику бувший у використанні мобільний телефон марки «Iphone 5S» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 3000 гривень, із чохлом до нього, вартістю 50 гривень та СІМ карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 10 гривень, що на праві приватної власності належав ОСОБА_5 . Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_3 вирішив викрасти вказаний телефон, тому взяв його і пішов до себе додому. Вдома викрадений телефон він залишив в пічці. На даний телефон телефонували знайомі потерпілого з проханням повернути телефон, але він нічого їм не відповів та не обіцяв повернути телефон. Приблизно о 22 годині цього ж дня до обвинуваченого прийшов потерпілий з працівниками поліції і він повернув викрадений телефон.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю та дав суду показання про те, що 9 вересня 2019 року приблизно о 20 годині він перебував біля магазину «Слобідка» в с. Вартиківці Кельменецького району Чернівецької області. Тут він з іншими чоловіками дивились відео. Коли всі десь пішли, він побачив на столику бувший у використанні мобільний телефон марки «Iphone 5S». Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він вирішив викрасти вказаний телефон, тому взяв його і пішов до себе додому. Вдома викрадений телефон він залишив в пічці. На даний телефон телефонували знайомі потерпілого з проханням повернути телефон, але він нічого їм не відповів та не обіцяв повернути телефон. Приблизно о 22 годині цього ж дня до обвинуваченого прийшов потерпілий з працівниками поліції і він повернув викрадений телефон. З ціною викраденого майна він погоджується. Про вчинене щиро жалкує, розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушення. Завдану шкоду ОСОБА_5 він відшкодував.
Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Він претензій до обвинуваченого немає, оскільки останній відшкодував завдану шкоду.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинуваченого немає, а тому судовий розгляд був обмежений його допитом, дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненому стверджується його показаннями.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, що обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обставини, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди.
Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, характер заподіяної злочином шкоди, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, 72 КК України.
Суд вважає, що остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, невідбутої частини основного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.05.2019 року, у виді 2 (двох ) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому, з врахування вказаних вище обставин, буде достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.
Також суд вважає, що відсутні підстави звільнення ОСОБА_3 від відбування основного покарання на підставі ст.. 75 КК України, оскільки він вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого судом.
Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину він призначає покарання за правилами передбаченими ст.. 71, 72 КК України. Частиною 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також змісту частини 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим
Відповідно до п ) ч. 4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи виправданою, зазначаються, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Відповідно до п 2) ч. 4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Отже, враховуючи ст. 331 КПК України та імперативну норму ч.4 ст.176 КПК України, під час судового розгляду, виключно за клопотанням прокурора, а не потерпілого, його представника та законного представника, а тим більше з ініціативи суду, суд ухвалою може змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, і відповідно до п 2) ч. 4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначити, крім іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є запобіжний захід.
Чинним КПК України при ухваленні вироку не передбачено можливість обрання судом запобіжного заходу до набрання обвинувальним вироком законної сили. Крім того відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Відповідно до ч.1 ст. 535 КПК України Судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Таким чином, обрання запобіжного заходу вироком суду могло б мати місце лише при можливості негайного виконання вироку суду в частині обрання запобіжного заходу. Чинним КПК України не передбачено негайне виконання вироку суду в частині обрання запобіжного заходу, на відміну від ухвали слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу, яка відповідно до ст. 205 КПК України підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Враховуючи дані обставини та вимоги КПК України, суд вважає неможливе обрання з ініціативи суду на стадії ухвалення вироку стосовного обвинуваченого будь якого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного ) року позбавлення волі.
Остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, невідбутої частини основного покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.05.2019 року, у виді 2 (двох ) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання у зв`язку із звернення даного вироку до виконання.
Речові докази по справі:
мобільний телефон марки «Iphone 5S» ІМЕІ НОМЕР_1 , із чохлом до нього, та СІМ карткою мобільного оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1