ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4950/19-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/203/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 31 травня 2019 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Чорткова Тернопільської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, на утриманні малолітня дитина, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 04.08.2006 Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.121, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187 КК України з призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;

- 22.03.2012 Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.263 КК України з призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців;

- 19.11.2018 Чортківським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України з призначення покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. Звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування покарання із встановленням іспитового строку на термін 1 рік,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2018 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Визначено початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 02 лютого 2019 року з моменту його затримання, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання попереднє ув`язнення.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у справі та речових доказів.

Згідно з вироком суду, 30 січня 2019 року о 11 годині 20 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ломбарду ПТ «Ломбард «Алмаз» Прошутінський Т.В. і компанія», що знаходиться за адресою: вул. Шептицького, 14а в м. Тернополі, запропонував працівнику ломбарду ОСОБА_9 показати йому золоту каблучку, яку нібито він мав намір придбати. Під час огляду каблучки, попросив показати йому інший золотий виріб, однак ОСОБА_9 вимагала повернути каблучку, в цей час обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що за ним спостерігають, відкрито викрав золоту каблучку 585 проби, вагою орієнтовно 2,39 грами, вартістю 2839 гривень 06 копійок, після чого вибіг з приміщення ломбарду та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв матеріальну шкоду ломбарду ПТ «Ломбард «Алмаз» Прошутінський Т.В. і компанія» на загальну суму 2839 гривень 06 копійок.

Окрім того, 02 лютого 2019 року о 12 годині 14 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ломбарду ПТ «КешБокс та компаній Скортекс І Полтавінвестпром», що знаходиться за адресою: вул. Шептицького,11 в м. Тернополі, запропонував керівникові відділення ОСОБА_10 , який на той момент здійснював реалізацію товару, показати йому мобільний телефон торгової марки Apple моделі Iphone 6. Оглядаючи зазначений мобільний телефон, обговорюючи із ОСОБА_10 його характеристики, скориставшись моментом, коли останній втратив його з поля зору на кілька секунд, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що за ним спостерігають, відкрито викрав мобільний телефон торгової марки Apple моделі Iphone 6, вартістю 3813 гривень 50 копійок, після чого вибіг із приміщення ломбарду.

У подальшому із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину почав втікати, однак ОСОБА_10 , який відразу вибіг за ним, наздогнав його біля магазину «Алло», по вул. Шептицького в м. Тернополі.

Внаслідок протиправних злочинних дій обвинувачений ОСОБА_7 заподіяв матеріальну шкоду ломбарду ПТ «КешБокс та компаній Скортекс І Полтавінвестпром » на загальну суму 3813 гривень 50 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вказуючи на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, призначити йому покарання за ч.2 ст.186 КК України менше меншого у виді позбавлення волі строком на 3 роки, а призначене покарання по ст.ст. 71, 72 КК України, просить залишити без змін.

Зазначає, що при призначенні покарання судом не враховано обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій потерпілих та перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Заслухавши суддю-доповідача, у судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу обвинуваченого, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що воно має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, суд вірно взяв до уваги, що ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.186 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, проте врахував пом`якшуючі обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілих, наявність на його утриманні малолітньої дитини, та, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, правильно призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, у мінімальному розмірі, та застосував правила сукупності вироків.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як встановив суд, обвинувачений ОСОБА_7 19 листопада 2018 року вироком Чортківського районного суду був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на три роки обмеження волі та на підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на нього певних обов`язків.

Враховуючи те, що новий злочин обвинувачений ОСОБА_7 вчинив під час випробувального строку, суд правомірно, при призначенні покарання, застосував ст. 71 КК України та частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком суду, при цьому, застосувавши вимоги п.1 ч.1 ст. 72 КК України.

Нових пом`якшуючих обставин, окрім тих, які суд врахував при призначенні покарання, обвинувачений в апеляційній скарзі не навів, а надана ним суду апеляційної інстанції характеристика щодо перебування його в установі виконання покарань, не впливає на призначене йому покарання.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і перевиховання, буде сприяти запобіганню вчиненню ним нових злочинів і застосування ст. 69 КК України, як про це просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 31 травня 2019 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців, а засудженому, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи