Справа № 169/868/19
Провадження № 1-кп/169/121/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Обенижі Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має професійно-технічну освіту, одружений, є громадянином України, судимості не має,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 14 жовтня 2019 року близько 23 години, працюючи трактористом-машиністом у Фермерському господарстві «Поліська родина» та перебуваючи на робочому місці на комплексі зерносушіння в селі Ружин Турійського району Волинської області, з приміщення складу з корисливих мотивів умисно таємно викрав 310 кілограм зерна кукурудзи, вартістю по 4 гривні за кілограм, що належить Фермерському господарству «Поліська родина», чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1240 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, суду показав, що працював трактористом-машиністом у Фермерському господарстві «Поліська родина». 14 жовтня 2019 року близько 23 години був на роботі в селі Ружин Турійського району Волинської області та вирішив викрасти для власних потреб зерно кукурудзи. Погрузивши зерно у сім мішків, вивіз його за допомогою автомобіля. Рухаючись додому, був зупинений працівниками поліції. У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій вказав, що Фермерське господарство «Поліська родина» претензій майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, оскільки завдані злочином збитки повністю відшкодовано, просив справу розглядати без його участі.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинив злочин, передбачений частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу обвинуваченим не заявлялося.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є здоровою працездатною особою молодого віку, ніде не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, за постійним місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , немає.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції частини першої статті 185 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

сім мішків зерна кукурудзи, загальною вагою 310 кілограм, залишити у володінні Фермерського господарства «Поліська родина»;

автомобіль ВАЗ-2105, номерний знак НОМЕР_1 , залишити у володінні ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий