печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000041,

ВСТАНОВИВ:
12 червня 2019 року прокурор відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000041 від 15.01.2019 за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 речі та предмети, а саме:

- мобільний телефон Apple Iphone X imei: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон Apple Iphone X imei: НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегло на собі їх сліди. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000041 від 15.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами військової прокуратури Центрального регіону України.

В ході досудового розслідування встановлено, що за результатами проведення процедур закупівель згідно вимог Закону України «Про публічні закупівлі», 28.11.2016 між Житомирським обласним центром зайнятості в особі директора ОСОБА_6 (як Замовником) та приватним підприємством «Елітбуд-1» в особі директора ОСОБА_7 (як підрядником) укладено договір будівельного підряду №82, предметом якого є будівництво будівлі соціального призначення - міського центру зайнятості Житомирського обласного центру зайнятості на площі Польовій, 6-а в місті Житомир, вартістю 13 205 000, 00 грн.

У подальшому, між зазначеними Замовником та Підрядником 18.12.2018 та 06.03.2019 укладені договори підряду №453 та №109 відповідно, предметом яких є додаткові будівельні роботи по об`єкту, а саме будівлі соціального призначення - міського центру зайнятості Житомирського обласного центру зайнятості на площі Польовій, 6-а в місті Житомир, загальною вартістю 1 924 600 грн. та 18 981 200 грн. відповідно.

При цьому, згідно умов розділу 8 зазначених договорів підряду, які були укладені, регламентовано порядок здійснення розрахунків за договором між замовником та виконавцем.

Так, відповідно до розділу 3 вказаних договорів перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця здійснюється замовником, тобто Житомирським обласним центром зайнятості, протягом 10 робочих днів на підставі підписаних сторонами акту виконаних робіт за формою КБ-2в і довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

Пунктом 8.1.5. укладених договорів встановлено, що у випадку не підписання замовником робіт акту форми КБ-2 в протягом 5 днів та ненадання мотивованої відповіді від його підписання в зазначені строки, роботи вважаються виконаними належним чином та підлягають оплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново - господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, Житомирський обласний центр зайнятості є стороною договору, розпорядником коштів та відповідно здійснює перерахунок коштів на розрахунковий рахунок приватного підприємства «Елітбуд-1» за виконання умов договору.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу заступника Міністра соціальної політики України №57кс від 02.08.2016 на ОСОБА_8 покладено виконання обов`язків Голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату).

В той же час, наказом заступника Голови Державної служби зайнятості № 281 від 18.12.2017 ОСОБА_9 призначений на посаду заступника начальника Управління організації матеріально-технічного забезпечення - начальника відділу капітального будівництва Державної служби зайнятості України. При цьому ОСОБА_9 мав дружні тривалі відносини з громадянином України ОСОБА_10 .

Досудовим розслідуванням також встановлено, що наприкінці грудня 2018 року у виконувача обов`язків Голови Державної служби зайнятості ОСОБА_8 виник злочинний намір на заволодіння частиною грошових коштів приватного підприємства «Елітбуд-1», які перераховувались з розрахункових рахунків Житомирського обласного центру зайнятості на рахунки вказаного підприємства за виконані роботи згідно вищевказаних договорів підряду з розрахунку певного відсотку від суми перерахованих коштів. Про вказаний намір ОСОБА_5 повідомив довіреним особам - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які погодилися на його реалізацію, домовившись про подальший розподіл коштів, отриманих злочинним шляхом.

При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 усвідомлювали, що вони, будучи посадовими особами Державної служби зайнятості, не наділені службовими повноваженнями, реалізація яких могла б завадити виконанню умов вищезазначених договорів підряду з питань здійснення розрахунків між сторонами.

Так, 18.12.2018 згідно договору №82 та 20.12.2018 і 26.12.2018 згідно договору №453 Приватне підприємство «Елітбуд-1» отримало на свої розрахункові рахунки від Житомирського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 3 097 024.54 грн. та 553 890 грн. і 1 296 236 грн. відповідно.

У свою чергу, 28.12.2018 ОСОБА_9 на виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1», діючи умисно, з корисливих мотивів, в ході зустрічі в приміщенні торгово-розважального центру «Гулівер», розташованого за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 1а, повідомив директору зазначеного підприємства ОСОБА_7 про необхідність надання йому грошових коштів в розмірі 360 000 грн., ввівши в оману останнього, з приводу того, що він та ОСОБА_5 як службові особи Державної служби зайнятості мають можливість призупинити виплати грошових коштів за укладеними договорами та створити штучні перешкоди щодо їх виконання.

У подальшому, 22.01.2019 о 14 год. 48 хв. ОСОБА_14 на виконання спільного злочинного наміру, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, зустрівся з директором приватного підприємства «Елітбуд-1» ОСОБА_7 у автомобілі марки Hyundai Tucson, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 62, та отримав грошові кошти в розмірі 200 000 грн. від останнього за нібито не призупинення виплат коштів за укладеними договорами з боку ОСОБА_16 та ОСОБА_8 та не створення інших перешкод щодо їх виконання.

Надалі, ОСОБА_14 на виконання спільного злочинного наміру, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, 13.02.2019 о 10 год. 10 хв. зустрівся з директором приватного підприємства «Елітбуд-1» ОСОБА_7 у автомобілі марки Toyota Scion, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 62, та отримав грошові кошти в розмірі 120 000 грн. від останнього за нібито не призупинення виплат коштів за укладеними договорами з боку ОСОБА_16 та ОСОБА_8 та не створення інших перешкод щодо їх виконання.

Одержаними у такий спосіб коштами ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд, розподіливши їх між собою.

14.03.2019 близько 11 години 00 хв. у приміщенні будівлі Житомирського обласного центру зайнятості, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Польова, 6-а, відбулась зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , в ході якої останній, реалізуючи спільний злочинний намір з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, поцікавився про надходження авансового платежу на розрахункові рахунки підприємства ПП «Елітбуд-1» за договором підряду №109 від 06.03.2019 в розмірі 5 694 360 грн. та повідомив про необхідність надання грошових коштів йому загальною сумою 10 відсотків від вказаної суми грошових коштів, ввівши в оману ОСОБА_7 щодо можливості призупинення перерахування грошових коштів за договором та створення штучних перешкод. Однак, ОСОБА_7 на вказану вимогу зазначив, що такий відсоток є непомірним та просив його зменшити.

15.03.2019 та 17.04.2019 згідно договору №109 та на розрахункові рахунки приватного підприємства «Елітбуд-1» надійшли кошти від Житомирського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 5 694 360 грн. та 2 821 795.2 грн. відповідно, для виконання умов зазначеного договору.

Надалі, ОСОБА_9 , погодивши з ОСОБА_13 суму грошових коштів, яку має добровільно надати ОСОБА_7 , будучи веденим в оману щодо службових повноважень ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_7 остаточну суму грошових коштів, а саме 480 000 грн. та, надавши вказівки ОСОБА_12 , організував зустріч зазначених осіб.

У подальшому, в ході зустрічі 16.05.2019 о 13 год. 36 хв. в приміщенні закладу «Sport Life Поділ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Волоська, 62, ОСОБА_14 на виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав від ОСОБА_7 наступну частину грошових коштів у сумі 480 000 грн. для подальшої передачі ОСОБА_11 та ОСОБА_17

17.05.2019 о 17 год. 11 хв., перебуваючи в, автомобілі ОСОБА_18 , який був припаркований біля станції метрополітену «Деміївська» у м. Києві, ОСОБА_9 , на виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_13 з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами приватного підприємства «Елітбуд-1» в особливо великих розмірах, отримав зазначені вище грошові кошти від ОСОБА_18 для подальшої передачі ОСОБА_17 .

Загальна сума грошових коштів приватного підприємства «Елітбуд-1», якими за попередньою змовою, шляхом обману заволоділи ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , становить 800 000 грн., що відповідно до примітки до ст. 185 КК України вважається злочином вчиненим в особливо великих розмірах.

17.05.2019 ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

31.05.2019 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Apple Iphone X imei: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон Apple Iphone X imei: НОМЕР_2 .

Підставою накладення арешту на вказане майно є достатні підстави вважати, що вилучені під час зазначеного вище обшуку речі та документи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегли на собі їх сліди, що регламентовано п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, в зв`язку з чим 31.05.2019 винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому слідчий суддя розглянув клопотання за його відсутності відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Захисник заперечив щодо задоволення клопотання. Зазначив, що вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони є особистою власністю дочки підозрюваного та не відповідають критеріям передбаченим ст. 98 КПК України та не мають ніякого відношення до вказаного кримінального провадження.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000041 від 15.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17.05.2019 ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

31.05.2020 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Apple Iphone X imei: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон Apple Iphone X imei: НОМЕР_2 .

Вилучені під час зазначеного вище обшуку речі та документи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінальних правопорушень та (або) зберегли на собі їх сліди, що регламентовано п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, в зв`язку з чим 31.05.2019 винесено постанову про визнання вищевказаних предметів речовими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Разом з тим, прокурором у клопотанні не доведено, що дані речі мають відношення до вказаного кримінального провадження, оскільки вони вилучені у квартирі за місцем проживання доньки підозрюваного ОСОБА_20 ОСОБА_21 , яка не має жодного відношення до вказаного кримінального правопорушення, в зв`язку з чим клопотання прокурора щодо накладення арешту на вказане вище майно задоволенню не підлягає.

Крім того, прокурором не доведено, що вказане вище вилучене майно є речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000041 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1