Справа № 715/2321/19
Провадження № 1-кп/715/152/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2019 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що в 2019 році ІНФОРМАЦІЯ_2 при проведенні заходів, передбачених в Указі Президента України, «Положенні про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України», Законах України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацій», «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року та Постанови КМ України № 921 від 07.12.2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», задля виконання поставлених завдань проводилась робота на території Глибоцького району з оповіщення та відбору військовозобов`язаних для проходження навчальних зборів в Збройні Сили України. У результаті проведених заходів, відповідно до встановленого завдання до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03 жовтня 2019 року прибув військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_4 для проходження військово-лікарської комісії. За наслідками медичного огляду військово-лікарською комісією військовозобов`язаного ОСОБА_4 визнано придатним для проходження військової служби і навчальних зборів в Збройних Силах України.
У подальшому, а саме 03 жовтня 2019 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 отримав повістку про явку до Глибоцького ОРВК, що за адресою АДРЕСА_2 на 12 год. 00 хв. 04 жовтня 2019 року з подальшим відправленням у складі команди до військової частини НОМЕР_1 для проходження навчальних зборів та був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 337 КК України ( ухилення від військового обов`язку обліку або спеціальних зборів).
Однак, громадянин ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, маючи умисел на ухилення від проходження навчальних зборів, діючи умисно, в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відповідно до якої військовозобов`язані зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначений у повістці, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки, не маючи права на звільнення від проходження навчальних зборів, передбачену ст. 30 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», без поважних на те причин в ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , для відправки у складі команди до військової частини НОМЕР_1 для проходження навчальних зборів 04.10.2019 року не прибув.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст.337 КК України, тобто ухилення військовозобов`язаного від навчальних (чи перевірних) або спеціальних зборів.
В ході досудового розслідування 13.11.2019 року підозрюваний ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст.337 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 ( п`ятсот десять) гривень .
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку за ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України тобто ухилення військовозобов`язаного від навчальних (чи перевірних) або спеціальних зборів.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.337 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за його вчинення законом передбачено покарання у виді штрафу до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду, укладену 13 листопада 2019 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.337 КК України і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 (п`ятсот десять) гривень в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: