ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1487/19 Справа № 208/5097/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0001498 за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час розгляду 09.10.2019 року клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчому судді стороною обвинувачення було надано достатньо доказів, що підтверджують обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики, а також обгрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Вказує на те, що наявність тих обставин, що ОСОБА_7 раніше не судимий, працює, має місце реєстрації, позитивно характеризується у цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .
Зазначає, що матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 рокубуло частково задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 01.11.2019 року включно, з покладанням на нього обов`язків: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії даного кримінального провадження; - не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 , в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду в період з 21.00 годин до 06.00 годин, субота та неділя - цілодобово; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню, окрім як під час здійснення слідчих дій органом досудового розслідування та/або прокурором, та під час розгляду кримінального провадження слідчим суддею та/або судом.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що заявлені у цьому провадженні ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не утворюють достатню сукупність для застосування саме виключного виду запобіжного заходу, що є підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за офіційним місцем проживання.
Також, враховуючи характеризуючі дані на особу, його процесуальну поведінку в межах кримінального провадження, соціальні зв`язки підозрюваного, обгрунтованність підозри, часткове підтвердження заявлених ризиків, співрозмірність мети застосування запобіжного заходу, та даних особи підозрюваного, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, можливі наслідки та вид покарання, у разі доведеності його вини у вчиненні даного кримінального провадження, за ознаками ч.4 ст.187 КК України, вважає, що прокурором та слідчим не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки, до особи, яка на час розгляду клопотання має офіційне місце реєстрації, офіційно працює, не ухиляється від органів досудового розслідування, а також раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Згідно із наданими до клопотання матеріалами, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 31.07.2019 року; - висновком експерта № 1003-Е від 25.09.2019 року, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що об`єктивно існують ризики, а саме можливість підозрюваним незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
При цьому слідчим суддею обгрунтовано не встановлено наявність таких ризиків як можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурором та слідчим не доведено наявність цих ризиків.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, який має офіційне місце реєстрації, офіційно працює, не ухиляється від органів досудового розслідування, а також раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризиків з числа, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначених слідчим у своєму клопотанні, не є достатньою вагомістю для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

При цьому, також приймається до уваги, що з дня обрання запобіжного заходу та до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявних щодо ОСОБА_7 ризиків.
Крім того, у цьому кримінальному провадженні до цього клопотання щодо ОСОБА_7 діяв запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відомості про порушення цього запобіжного заходу відсутні, а тому прокурором не наведено підстав для обрання підозрюваному більш суворого запобіжного заходу.
Також, слід зазначити, що строк досудового розслідування закінчується 01.11.2019 року. Відомостей про те, що строк досудового розслідування продовжений - прокурором не надано.
Крім того, в суді першої інстанції представник потерпілого просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки потерпілий претензій до підозрюваного не має.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 жовтня 2019 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3