Справа № 202/7626/19
У Х В А Л А
Іменем України

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001872 від 18.11.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001872 від 18.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня сестра ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . За життя їхній сестрі на підставі свідоцтва про право власності від 13.09.2013 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, належало право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 протягом строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, вони звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявами про прийняття спадщини.Жодні інші особи, які б мали право на спадкування після смерті ОСОБА_6 відсутні. Але коли вони 26.03.2019 року звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , нотаріус їм повідомила, що на даний час власником квартири є ОСОБА_9 , який на підставі підробленого договору купівлі-продажу, виданого Товарною біржею «Дніпродзержинська» від 15.10.2015 року та акту приймання-передачі нерухомого майна №15-012 від 15.10.2015 року, виданого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , зареєстрував за собою 31.10.2018 року право власності на квартиру їхньої сестри.
Зазначений договір та акт їхня сестра ніколи не підписувала та не знала про їх існування, адже вона постійно до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована у належній їй квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради від 27.03.2019 року №10/5-781.
18.11.2018 року вони звернулися до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та того ж дня було відкрито кримінальне провадження за № 0001872.
06.12.2018 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_11 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 07.12.2019 року клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_11 про арешт майна було задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
У квітні 2019 року вони звернулися до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , в якому зазначено, що він укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та 15.10.2015 року, посвідчений Товарною біржею «Дніпродзержинська» за реєстраційним номером 15/012, та скасування запису по державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 , номер запису про право власності 28671200.
Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25.10.2019 року було скасовано запис по державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 , номер запису про право власності 28671200, та було встановлено, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та 15.10.2015 року посвідчений Товарною біржею «Дніпродзержинська» за реєстраційним номером 15/012 є нікчемним, а тому визнавати його недійсним непотрібно.
Тому з моменту коли вони, заявники, звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті їхньої сестри, вони в силу положень ст. 1268 ЦК України стали власниками вищезазначеного майна і зараз є єдиними законними власниками квартири АДРЕСА_1 , оскільки вони єдині спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 .
Враховуючи ту обставину, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 року було скасовано запис по державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 та зараз вони, заявники, мають можливість безперешкодно отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті їхньої сестри, беззаперечно відпала потреба у накладеному арешті, оскільки майно повернуто законним власникам, а наявність вищезазначеного арешту перешкоджає законним спадкоємцям отримати свідоцтво про право на спадщину.
У зв`язку з викладеним. заявники просили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від в рамках кримінального провадження № 0001872 від 18.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,на квартиру АДРЕСА_1 та заборону будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.
Представник заявників адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Вислухавши представника заявників, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження № 0001872 від 18.11.2018 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001872 від 18.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2019 року накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та заборонено будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки заявниками було доведено, що на теперішній час відпала потреба в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та заборони будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його. На теперішній час вказаний захід забезпечення кримінального провадження перешкоджає заявникам отримати свідоцтво про праву на спадщину за законом на зазначену квартиру, тому арешт підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001872 від 18.11.2018 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2018 року в рамках кримінального провадження № 0001872 від 18.11.2018 року на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , та заборону будь-яким способом відчужувати вказане майно, розпоряджатися ним та використовувати його.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1