Справа № 509/5745/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальні провадження №0002254 від 31.10.2018 року та №0002402 від 20.11.2018 року з обвинувальними актами за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Овідіополь Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Овідіополь Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2018 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, направилися до магазину «Продукти», що розташований по АДРЕСА_3 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, через незачинені вхідні двері увійшли до приміщення вищевказаного магазину, де знаходилася його господарка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому раніше розподіливши між собою ролі у вчиненому ними злочині, таким чином, що ОСОБА_5 повинен був відволікати увагу господарки магазину ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 , будучи впевненим, що його дії залишаються непоміченими таємно викрасти грошові кошти з сумки останньої. При цьому розподілі ролей ОСОБА_7 залишився в середині магазину біля виходу, спостерігати щоб дії його співучасника ОСОБА_5 ні ким не були помічені та в разі викриття їх злочинних дій, швидкого зникнення з місця події, ОСОБА_5 в свою чергу підійшов до морозильної камери та почав розглядати ковбасну продукцію, при цьому навмисно заходячи до робочого місця господарки магазину, на що остання зробила зауваження. Далі ОСОБА_5 , діючи умисно, застосувавши до ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс один удар рукою в область обличчя господарки магазину ОСОБА_4 , внаслідок чого остання впала на підлогу та шляхом розміщення свого тіла на верхній частині її тулубу почав здійснювати тиск на органи грудної клітини своїм коліном, таким чином ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи отримала тілесні ушкодження у вигляді синця правої величної ділянки та синця нижньої щелепи з права.

Ці тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), конструктивні особливості поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися.

Враховуючи морфологічні ознаки ушкоджень (синці бурувато-синього кольору в центрі, зеленуватого в середній частині і коричневато-жовтого по периферії) вони були заподіяні близько 7-ми діб до обстеження, тобто можуть відноситися до 30.10.2018 року.

Синці не були не небезпечними для життя, мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 p.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В цей час ОСОБА_7 , розуміючи, що їх дії направлені на таємне викрадення чужого майна викриті, діючи умисно, зайшов до робочого місця господарки магазину, де помітив дві шкіряні сумки, відчинивши які, відкрито викрав грошові кошти в сумі 7 000 гривень, тютюнові вироби, а саме сигарети «Rothmans Blue 25» у кількості 5 пачок, вартістю 39 гривень, на загальну суму 195 гривень та ковбасні вироби на суму 318 гривень, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 7513 гривень.

В подальшому з викраденим майном ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються. Цивільний позов потерпілої визнає повністю. Матеріальну шкоду потерпілій він відшкодував у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому обвинуваченим роз`яснено, що надалі вони не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень обвинувачених підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України повністю доведеною.

Дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України.

Призначення покарання обвинуваченим підлягає в межах санкції ст.186 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний злочини відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особи обвинувачених:

- раніше обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, офіційно не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- раніше обвинувачений ОСОБА_5 один раз був засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, не одружений, офіційно не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставин, що пом`якшують покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України) у обох обвинувачених;

- повне добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди (п.2 ч.2 ст.66 КК України) у обвинуваченого ОСОБА_7 .

З урахуванням наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , позиції прокурора, який вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 слід залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його виправлення без ізоляції від суспільства не можливо, підстави для застосування ст.ст.75, 76 КК України відсутні, в зв`язку з чим вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази відсутні.

Потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про стягнення 7513 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 7000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Суд вважає заявлений цивільний позов таким, що підлягає частковому задоволенню. з наступних підстав.

Що стосується вимоги про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, вона задоволенню не підлягає, оскільки заподіяна матеріальна шкода потерпілій обвинуваченим ОСОБА_7 відшкодована у повному обсязі.

Що стосується вимоги про стягнення заподіяної моральної шкоди, вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди у вигляді страждань, пов`язаних з отриманням легких тілесних ушкоджень, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями, заявлену вимогу про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди у розмірі 7000 грн. такою, що відповідає понесеним стражданням і обставинам справи, в зв`язку з чим в цій частині повністю задовольняє позовні вимоги.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1144 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 по 572 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, ст.1167 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одногу року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, з 05.03.2019 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 7000 (сім тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати по справі на залучення експерта для проведення судової експертизи по 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1