Справа № 594/136/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

в ході розгляду кримінального провадження, внесеного 02 грудня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000639, щодо обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :

15 березня 2019 року за результатми проведення підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_8 судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів дію якого в ході судового розгляду 10 травня 2019 року судом продовжено до 00 год. 00 хв. 14 липня 2019 року.

Станом на 10 липня 2019 року провадження у справі не завершено. Суд, відповідно до визначеного порядку та об`єму досліджуваних у справі доказів, знаходиться у стадії дослідження письмових матеріалів кримінального провадження.

З огляду на що, за відсутності клопотань учасників судового провадження, у відповідності до норм ст. 331 КПК України, суд розглянувши питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, засухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висовку про продовження його дії, виходячи з наступного.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

15 березня 2019 року щодо особи обвинуваченого судом було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки було встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні насильницького тяжкого злочину, не працює, офіційних джерел доходу не має, як і міцних соціальних зв`язків, ухилявся від слідства, в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення протиправних діянь, поряд з тим враховано тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим, що було розцінено як те, що перебуваючи на волі такий може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, та в свою чергу розцінено як наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що наведені при обранні запобіжного заходу ризики щодо особи обвинуваченого не зменшилися, а тому, дія запобіжного заходу підлягає продовженню на термін не більше двох місяців, оскільки вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник адвокат ОСОБА_6 погодились з думкою прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_9 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечили, просили суд змінити такий на домашній арешт. При цьому захисник зазначив, що вважає. що ризики того, що обвинувачений може впливати на свідків, будь-яким чином пошкодити речові докази, на даний час не існують, оскільки свідки допитані, крім того, прокурор доказів щодо їх існування не навів, фактично звівши свою позицію щодо продовження дії строку утримання обвинуваченого під вартою виключно тяжкістю вчиненого ним злочину, що є не припустимим та неконституційним. Зокрема, прокурором жодним чином не надано даних щодо характеристики поведінки обвинуваченого у період утримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_8 під варту та по даний час, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. З моменту фактичного затримання і по даний час, саме утримання обвинуваченого в ізоляції від суспільства, шляхом обмеження певних його прав та свобод, гаранує його належну поведінку. Обрання відносно особи останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зумовлено не виключно тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрювався, а сукупністю і інших даних, що стосувалися його особи.

А тому, суд приходить до висновку, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не спростовують вищенаведених висновків суду.

З урахуванням цього, суд вважає, що запобігти встановленим під час даного кримінального провадження ризикам стосовно особи обвинуваченого. можливо лише шляхом продовження застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто у період з 00 год. 00 хв. 14 липня 2019 року до 00 год. 00 хв. 12 вересня 2019 року.
З огляду на що суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Керуючись ст. 331 КПК України,

у х в а л и в :

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на два місяці, у період з 00 год. 00 хв. 14 липня 2019 року до 00 год. 00 хв. 12 вересня 2019 року.
В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».
Головуюча: