Кримінальне провадження №274/3183/17
Провадження №1-кп/0274/277/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.07.2017р. близько 11 години 45 хвилин ОСОБА_5 з метою таємного викрадення чужого майна підійшов до будинку АДРЕСА_2 , відчинив незамкнені двері, що ведуть до вказаного будинку, проник всередину, звідки таємно викрав майно, належне ОСОБА_6 , а саме: чорну жіночу сумку вартістю 183 гривні із гаманцем вартістю 106 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 800 гривень.
Даним злочином ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1089 гривень.
В подальшому з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.
20.08.2017 близько 07 год. 35 хв. ОСОБА_5 , проходячи по вулиці Житомирській в смт. Гришківці, Бердичівського району, побачив на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_5 відчинив руками металеву калітку та проник на огороджену територію домоволодіння буд. АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав жіночий велосипед «Україна» вартістю 1000 грн., належний ОСОБА_7 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Кримінальна відповідальність за злочини у вчиненні яких визнається винним ОСОБА_5 , передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні злочинів визнав повністю. Пояснив, що все було так, як зазначено в обвинувальному акті. Потерпілій ОСОБА_6 працівниками поліції повернуті гроші в сумі 250 грн.. Потерпілій ОСОБА_7 за крадіжку ведосипеда він сплатив 1000 грн.. У вчиненому щиро кається. Запевнив, що вчиняти злочини більше не буде.

Потерпілі ОСОБА_6 ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не з"явилися. Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду (т. 4 а.п. 15). Потерпіла ОСОБА_7 про причину неявки суд не сповістила.

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінивши наведені докази з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд вважає винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих діянь доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) належного ОСОБА_6 , поєднана з проникненням в житло, а також як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) належного ОСОБА_7 , вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
При визначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 КК України, злочини передбачені ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, не працює, по місцю реєстрації фактично не проживає, але іноді перебуває, компроментуючих документів на сільську раду не надходило, з 27.10.2003 перебуває на "Д" обліку в лікаря - нарколога з діагнозом F10.24. Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, активна залежність. Підлягає зняттю запою з послідуючим зняттям синдромів, з 2009 року перебував на консультативному обліку в лікаря - психіатра, знятий з консультативного обліку в 2014 році, на диспансерному обліку не перебуває.

Відповідно до висновку судово - психіатричного експертизи № 246-2017 від 11.08.2017, ОСОБА_5 в 2015 році переніс органічний змішаний афективний розлад з психотичними (маячними) симптомами. З того часу до лікаря-психіатра за допомогою більше не звертався, на лікування до психіатричної лікарні не надходив. В даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок тривалого вживання алкоголю. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_5 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології характеру та не позбавляють його здатності на даний час, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
ОСОБА_5 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, психічним захворюванням не страждав та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував. Виявляв вище вказаний розлад особистості, який не досягав ступеню психічного захворювання і не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують потребували від нього цілеспрямованих, послідовних дій, були ситуаційно обумовленими, пролонгованими у часі, зв`язок з оточенням не втрачав.

ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (а.п. 56 т. 3).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи винного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_7 , позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка міру покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду, матеріальних, моральних претензій до обвинуваченого не має, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ч. 1 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Документів, які б свідчили про накладення арешту на майно обвинуваченого або інших осіб до суду не подано.

Враховуючи призначене покарання, відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Речові доказа після набрання вироком законної сили: п`ять купюр по п`ятдесят гривень: ФВ3694433, УЛ1178937, УБ2687913, РТ0370188, СТ0747822, що повернуті потерпілій ОСОБА_6 на зберігання, залишити потерпілій ОСОБА_6 ..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1