Дата документу 28.11.2019 Справа № 554/9815/19
УХВАЛА
Іменем України

28 листопада 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської обл., українця, громадянина України, освіта середньо-технічна, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, офіційно не працюючого, має на утриманні батьків 1937 та 1944 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000371 від 30.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У ході розслідування встановлено, що 30.10.2019, о 08 годині 21 хвилині, за сонячної ясної погоди по сухому асфальтованому покриттю дороги прилеглої території будинку № 40 на вул. Першотравнева у м.Кременчук Полтавської області, в напрямку головної дороги проїзної частини вул. Театральна, заднім ходом рухався легковий автомобіль марки «Audi» моделі «80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .
Водночас, виїзд (заїзд) із даної території у межах дороги переходила пішохід ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці білу тростину через вади у неї зору (сліпа), яка рухалася до цього по пішохідній доріжці вздовж проїзної частини вул. Театральна зі сторони перехрестя вулиць Театральна-Першотравнева у напрямку перехрестя вулиць Театральна-Гагаріна.

Наблизившись до виїзду заднім ходом водій ОСОБА_5 почав виконувати маневр повороту автомобіля ліворуч. При цьому, не переконавшись у безпеці, ОСОБА_5 не надав дорогу пішоходу і допустив наїзд задньою правою частиною керованого ним автомобіля у правий бік ОСОБА_6 зі спини, збив із ніг та переїхав останню, а потім, змінивши напрямок на рух вперед, переїхав лежачу потерпілу вдруге.
Від отриманих травм потерпіла ОСОБА_6 незабаром померла у кареті швидкої медичної допомоги.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 866 від 25.11.2019 ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої травми грудної клітини, яка спричинила множинні переломи ребер: зліва - 3-4-5-6-7-8-9-10 ребра по переднє-підпахвовій лінії, 3-4-5-6-7-8-9-10-11-12 ребра по заднє-підпахвовій лінії, 1-2-3-4-5-6-7-8-9 ребра по біля-хребтовій лінії; справа 2-3-4-5-6-7-8-9-10 ребра по переднє-підпахвовій лінії, 1-2-3-4-5-6-7-8-9 ребра по біля-хребтовій лінії, з крововиливами темно-червоного кольору в міжреберні м`язи; перелом 9-го рудного хребця з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини; перелом остистих відростків 6-го, 7-го, 8-го та 9-го грудних хребців, з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини; множинні розриви правої та лівої легені; крововиливи в ділянці коренів легень; крововиливи в праву плевральну порожнину 1050 мл темно-рідкої крові; крововилив в ліву плевральну порожнину 750 мл темної рідкої крові;

- закритої травми живота, яка спричинила множинні розриви печінки, розрив селезінки, крововилив в черевну порожнину 500 мл темної рідкої крові, розрив лонного зчленування з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини, розрив лівого клубово-крижового зчленування з крововиливом в оточуючі м`які тканини та з утворенням «кишені», розрив правого клубово-крижового зчленування з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини, перелом 1-го крижового хребця з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини;

- відкритих переломів великогомілкових та малогомілкових кісток в нижніх третинах лівої та правої гомілок, з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини;

- закритих переломів правої та лівої плечових кісток, в верхніх третинах, з крововиливами темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини;

- забійних ран на спинці носа з переходом на нижню повіку правого ока, на лобі зліва у межі росту волосся, крововиливу в м`які тканини голови з боку внутрішніх поверхонь лобній ділянці зліва;

- сінців в правій виличній ділянці, навколо правого ока, в лівій скроневій ділянці, на тильній поверхні правої кисті, на лівому гомілково-ступневому суглобі з переходом на стопу, на правому гомілково-ступневому суглобі з переходом на стопу;

- садна на задній поверхні правого стегна в верхній третині,

які за ступенем тяжкості, відносно живої людини, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (п. 2.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995), а в даному випадку, які потягли смерть потерпілої.

Смерть ОСОБА_6 , настала внаслідок закритої травми грудної клітини та живота, які спричинили множинні переломи кісток тулуба, з розривами внутрішніх органів і ускладнились гострою внутрішньою крововтратою. Враховуючи комплекс та характер тілесних ушкоджень, можна припустити, що ОСОБА_6 в момент первинного контакту знаходилась в вертикальному положенні (тобто стоячи на ногах) та була обернена задньою, чи близькою до неї поверхнею тіла, до виступаючих частин автомобіля, який рухався і імовірно всього, перебувала в русі. Після контакту з автомобілем, що рухався гр. ОСОБА_6 , впала на дорожнє покриття і в момент наїзду на неї автомобіля знаходилась в горизонтальному положенні і ймовірно всього обличчям донизу. При судово-токсикологічному дослідженні крові, вилученої у трупа гр. ОСОБА_6 , етиловий та інші спирти не виявлені.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 641 від 15.11.2019 причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, є порушенням водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1, п. 10.2 та п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події, а саме:

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.2. «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає»;

п. 10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

В умовах даної події водій автомобіля марки «Audi» моделі «80» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 10.1, п. 10.2 та п. 10.9 «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У вчиненні правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 27.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.10.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05.11.2019; протоколом огляду від 13.11.2019диску, на якому міститься запис з камери відеоспостереження; висновком експерта судово-медичної експертизи № 866 від 25.11.2019; висновком експерта автотехнічної експертизи № 641 від 15.11.2019; іншими матеріалами.

У порядку ст. 208 КПК України підозрюваний не затримувався.

Наразі виникла необхідність у вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів недоречно, оскільки існували та існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду.

Так, однієї тільки обіцянки підозрюваного не достатньо для переконання, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення тяжкого злочину за який відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засоби на строк до трьох років або без такого (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, не перебуваючи під домашнім арештом він не буде позбавлений можливості впливати на потерпілого, свідків, анкетні дані та місце проживання яких йому достовірно відомо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачене Розділом XI КК України «Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», так як останній не позбавлений права керувати транспортними засобами та раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 із наступних причин:
Особисте зобов`язання не можливо застосувати тому, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання принципів співрозмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;
Застава не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків та слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;
Порука не можливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що на адресу слідчого управління та прокуратури області не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість.
Також у разі застосування до підозрюваного більш м`якого, не пов`язаного з домашнім арештом, запобіжного заходу не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі без контролю, що дає можливість вчиняти дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, тому слідчий просив обрати підозрюваніому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, прохали задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки він має на утриманні батьків похилого віку, які потребують стороннього догляду та хвору дружину.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши доводи слідчого і прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та пояснення підозрюваного, слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що слідчий у судовому засіданні довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Водночас, беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, його майновий стан, наявність батьків похилого віку, слідчий суддя вважає недоцільним застосування цілодобового домашнього арешту, оскільки цілодобове перебування його під домашнім арештом перешкоджатиме його нормальному існуванню.

Враховуючи викладене, вважаю можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19.00 год. по 08.00 год., який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства.

Тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.177,181,186, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 19.00 год. до 08.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 27 січня 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , з моменту вступу в дію ухвали, такі обовязки:

1) прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування із свідками;

4) не виїжджати за межі Полтавської області, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, протягом 2-х місяців з моменту вступу в дію ухвали.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 02.12.2019 року о 17.00 год.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1