Єдиний унікальний номер 185/3246/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000525 від 06.03.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Рудка, Любишівського району, Волинської області, громадянина України,

з середньо-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.09.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строк 1 рік. Перегляд вироку 19.03.2013 року Червоногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, відмінено іспитовий строк та направлено до виправної колонії 27.03.2013 року;

-20.03.2013 року Петропавлівський міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців за вироком суду від 05.09.2012 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-07.06.2013 року Петропавлівський міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік за вироком суду від 20.03.2013 року до 3 років. Звільнений по відбуттю строку покарання 08.07.2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 05.03.2019 року, приблизно о 10.00 год., проходив по території одного з майданчиків, який розташований по вул. Тернівська, 4, у Павлограді, Дніпропетровської області, на якому перебувають вантажні автомобілі, де за землі біля одного з вантажних автомобілів побачив металеву запчастину, а саме колінчастий вал від автомобіля марки «Камаз». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме вказаної вище металевої запчастини від автомобіля марки «Камаз», поєднане з проникненням у сховище. В зв`язку з тим, що був робочий день та навколо перебували сторонні особи, ОСОБА_3 , з метою скоєння крадіжки запчастини, вирішив повернутись на майданчик з нічний час доби. 05.03.2019 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_3 з метою викрадення чужого майна, а саме колінчастого валу від автомобіля марки «Камаз», підійшов до паркану, що огороджує територію майданчика, який розташований по АДРЕСА_3 , переліз через залізобетонний паркан, який огороджує територію вищевказаного майданчика, тим самим проник на закриту територію. Надалі, ОСОБА_3 , перебуваючи на території вказаного майданчика, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме металевої запчастини від автомобіля марки «Камаз» - колінчастого валу і обернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, з корисливих мотивів, шляхом проникнення до сховища, таємно, повторно викрав з території майданчика, що розташований по вул. Тернівська, 4 у м. Павлограді, Дніпропетровської області металеву запчастину від вантажного автомобіля марки «Камаз» - колінчастий вал, що належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна ОСОБА_3 перетягнув вказану автомобільну запчастину через нижній отвір у воротах за огороджену територію майданчика по вул. Тернівській, 4 у ч. Павлограді, Дніпропетровської області та почавши з нею рухатись в сторону пункту прийому металобрухту, був помічений та зупинений працівниками служби охорони ТОВ «Охорона-Холдинг» і таким чином, не виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, направленого на таємне викрадення чужого майна, до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг би спричинити ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 389,98 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 05.03.2019 року о 10.00 год. він проходив по території майданчику по вул. Тернівська, у Павлограді, де побачив металеву запчастину - вал від автомобіля марки «Камаз». Повернувшись туди у нічний час, він підійшов до паркану, переліз через нього, та проник на територію, де викрав металеву запчастину від автомобіля, пішов з нею до пункту прийому металобрухту, де його помітили працівники служби охорони. У скоєному він щиро кається.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше судимий, не працює, розлучений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, матеріальний збиток відшкодовано, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який він вчинив, відноситься до тяжких, але тяжких наслідків не настало, матеріальний збиток відшкодовано, та останній претензій не має, по мірі покарання покладається на розсуд суду, враховуючи відношення ОСОБА_3 до того, що сталося, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 572 (пятьсот сімдесят дві) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Речовий доказ у кримінальному проваджені: запчастину вантажного автомобіля марки «Камаз» - колінчастий вал, який пепреданий на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 572 (пятьсот сімдесят дві) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .