ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №00000262 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, із вищою освітою,працюючого розповсюджувачем лотерей ПП «Карпат Сервіс»,обвинуваченого за ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 286 ч.2 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком та покладені обов`язки, передбачені ст. 76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів НДЕКЦ МВС України на загальну суму 2669 грн. 17 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Провадження№11-кп/822/543/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , у якій апелянт, не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності винуватості, просить скасувати вирок в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неправильним звільненням обвинуваченого від відбування покарання.

Посилається на те, що районним судом належним чином не взято до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину,а також настання непоправних тяжких наслідків у виді смерті дитини. Вважає,що призначене із застосуванням ст. 75 КК України покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину внаслідок м`якості. Просив призначити обвинуваченому мінімальне, в межах санкції, покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На апеляційну скаргу прокурора захисник в інтересах обвинуваченого подав заперечення,просив залишити вирок районного суду без змін.
Районним судом встановлено ,що обвинувачений ОСОБА_6 31 травня 2019р., біля 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Renault-Laguna» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Центральній в с. Маморниця Вама, Герцаївського району, Чернівецької області зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Герца зі швидкістю більше 50 км/год., що перевищує допустиму швидкість в межах населеного пункту.
Наближаючись до будинку №34 по вул. Центральній, що в с. Маморниця Вама Герцаївського району, водій ОСОБА_6 не врахувавши дорожню обстановку та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме мотоблок під керуванням водія ОСОБА_9 , який здійснював виїзд на вул. Центральну з території господарства №36, розташованого з правої сторони відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу. Натомість не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вправо, виїхавши за межі проїзної частини дороги на узбіччя, де допустив наїзд на малолітню дитину, пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого їй спричинено смерть.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п.1.5, 2.3(б) та 12.4 Правил дорожнього руху, які вимагають від водія:
- п.1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п.2.3(б): Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.12.4: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортними засобами, що спричинило смерть потерпілої.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України за обставин, викладених у вироку, є правильними та апелянтом не оспорюються, тому судова колегія, згідно ст. 404 КПК України, не наводить в ухвалі доводів на підтвердження таких висновків.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Через такі загальні засади реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання для досягнення його мети, що передбачена ст. 50 КК України.
Згідно роз`яснень,що містяться у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання та особу винного.
Суд першої інстанції таких вимог закону дотримався, належним чином врахував обставини, із якими закон пов`язує правильність та обґрунтованість призначення покарання, в тому числі і ті, на які посилається прокурор.
Суд правильно вказав та врахував при призначенні покарання,що вчинений ОСОБА_6 злочин,хоча і є тяжким, однак скоєний із необережності.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула неповнолітня ОСОБА_10 . Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 раніше не судимий,отже вчинив злочин вперше
Суд правильно врахував дані про особу обвинуваченого,який молодого віку,1997 року народження,виключно позитивно характеризується по місцю проживання,і на про це свідчить характеристики на а.с.226,237 т.1. У 2018 році обраний членом виконавчого комітету Герцаївської міської ради,зарекомендував себе як дисциплінована,відповідальна людина,що свідчить про його активну громадянську позицію.

Окрім того,на час вчинення злочину ОСОБА_6 був студентом юридичного факультету ПВНЗ`Буковинський університет» .Згідно характеристики вузу,за час навчання показав себе як дисциплінований,здібний студент.За характером спокійний, урівноважений.Проявляє ініціативу щодо громадських доручень,приймає автивну участь у всіх позакласних заходах групи та виховних заходах універститету.Користується авторитетом.Протягом навчання скарг та зауважень немає.(т.1 а.с.228)
Суд врахував також те,що ОСОБА_6 працює розповсюджувачем лотерей ПП`Карпат Сервіс»,отже займається суспільно корисною діяльністю.
На обліках у лікаря-нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває (т.п.а.п.235).
Судом встановлено декілька обставин,які пом`якшують покарання та правильно враховано їх при призначенні покарання.
Зокрема,суд зважив,що ОСОБА_6 повністю визнав вину у скоєному,щиро розкаявся,активно сприяв слідству у встановленні фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Після ДТП обвинувачений залишився на місці події,як того вимагає закон від водія, одразу викликав швидку допомогу та працівників поліції.
Викладене свідчить про усвідомлення обвинуваченим скоєного та готовність нести відповідальність за свої дії.
На час вчинення ДТП обвинувачений у стані сп`яніння не перебував ,і це вбачається із висновку ЧОНД від 31.05.2019 року,відповідно до якого у ОСОБА_6 ознак сп`яніння не виявлено (т.1 а.п.131). Такі обставини підтверджені висновком судово-токсикологічного експерта від 11.07.2019 року,із якого вбачається,що у крові ОСОБА_6 етиловий сприт не виявлений (т.1 а.п.137).
Суд правильно врахував також обставиною,що пом`якшує покарання-повне і добровільне відшкодування потерпілій заподіяної злочином шкоди.
За змістом заяви потерпілої ОСОБА_11 ,яку вона подала до районного суду,потерпіла вказала,що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просила не позбавляти його волі (т.2 а.п.25, 27).
Також в матеріалах провадження міститься заява ОСОБА_12 , який є батьком загиблої внаслідок ДТП ОСОБА_10 ,за змістом якої ОСОБА_12 також немає претензій до обвинуваченого, шкода йому відшкодована, просив не позбавляти волі ОСОБА_6 (т.2 а.п.26).
Апеляційну скаргу на вирок суду потерпіла не подавала.
Обставини,які би обтяжували покарання, відсутні.
Також вбачається,що за встановленими судом фактичними обставинами,викладеними у вироку, ОСОБА_6 порушив вимоги ПДР та неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом,реагуючи на небезпеку для руху у виді мотоблоку під керуванням водія ОСОБА_9 -діда загиблої ОСОБА_10 ,який виїхав на вулицю Цетральну із свого домоволодіння на мотоблоці та перетинав дорогу справа наліво відносно напрямку руху водія ОСОБА_6 у місці,де це заборонено,позначеному суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДРУ.
За змістом досудової доповіді уповноваженого органу із питань пробації, ймовірність вчинення повторного правопорушення зводиться до низького рівня,а також низького рівня небезпеки,що становить обвиунвачений для суспільства,орган пробації вважає,що виправлення ОСОБА_6 можливе без реального позбавлення волі(а.п.53-56 т.3).
Отже, врахувавши наведені вище обставини у їх сукупності, а саме- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним тяжким, дані про особу обвинуваченого, який не судимий,йогог молодий вік,по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, працює,наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, позицію потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_6 , районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Підстав вважати, що внаслідок застосування ст. 75 КК України ОСОБА_6 призначене надто м`яке покарання, судова колегія не вбачає і таких достатніх підстав не наведено прокурором у апеляційній скарзі.
Покарання із звільненням від його відбування з випробуванням призначене судом із дотриманням принципу індивідуалізації покарання, узгоджується із позицією потерпілої, отже, є необхідним і буде достатнім для досягнення мети покарання, що передбачена ст. 50 КК України.
Підстав для скасування вироку в частині призначення покарання судова колегія не вбачає, а тому подану апеляційну скаргу слід відхилити.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 17 жовтня 2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3