ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/19929/19

16.10.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження №0000128 від 29.12.2018 року по обвинуваченню :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новокузнецьк Кемеровської області Російської Федерації, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, утриманців не маючого, призванного солдатом на військову службу за контрактом, стрільця 1 відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2018 року за №8 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу цієї ж військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2018 року за №92 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти цієї ж військової частини.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов'язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Встановлено, що у відповідності до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26.11.2018 № 393/2018, в Україні введено воєнний стан із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб, тобто до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року. Відповідно до п. 1 Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 26.11.2018 №2630-VIII, воєнний стан введено в Вінницькій, Луганській, Миколаївській, Одеській, Сумській, Харківській, Чернігівській, а також Донецькій, Запорізькій, Херсонській областях та внутрішніх водах України Азово-Керченської акваторії.
В свою чергу, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2018 за №228, солдат ОСОБА_4 вибув у частину щорічної основної відпустки за 2018 рік з 05 по 24 листопада 2018 року.
В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2018 за №256 солдату ОСОБА_4 було надано відпустку за сімейними обставинами та іншими поважними причинами з 27 листопада по 06 грудня 2018 року. Крім того, солдату ОСОБА_4 належним чином було доведено, що після закінчення відпустки за сімейними обставинами, він повинен 07 грудня 2018 року прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступити до виконання своїх службових обов`язків.
Проте, 06 грудня 2018 року солдат ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_5 у м. Жмеринка Вінницької області, вирішив тимчасово ухилитися від військової служби, мотивуючи свої дії сімейними обставинами (хворобою матері).
Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, будучи зобов`язаним 07 грудня 2018 року прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступити до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до цієї ж військової частини.
В період з 07 грудня 2018 року по 26 вересня 2019 року солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби без поважних причин не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.
26 вересня 2019 року солдат ОСОБА_4 , у супроводі працівників Військової служби правопорядку, прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, повідомивши про викладені вище обставини.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю, фактичні обставини не оспорював, щиросердечно розкаявся, пояснивши, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 його було зараховано до списків особового складу цієї ж частини та поставлено на всі види забезпечення. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 його призначено на посаду стрільця 1 відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти цієї ж частини. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 , йому була надана частина щорічної основної відпустки за 2018 рік з 05.11.2019 року по 24.11.2018 року. Іншим наказом командира військової частини НОМЕР_1 йому було надано відпустку за сімейними обставинами з 27.11.2018 р.по 06.12.2018 року, також його було повідомлено що після закінчення відпустки за сімейними обставинами, він повинен був 07 грудня 2018 року прибути до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та приступити до виконання своїх службових обов`язків, проте, 06 грудня 2018 року він перебуваючи за місцем проживання своєї матері ОСОБА_5 у м. Жмеринка Вінницької області, вирішив продовжити знаходитись вдома у своєї матері, мотивуючи свою відсутність сімейними обставинами, а саме хвороба матері. Він, дійсно в період з 07 грудня 2018 року по 26 вересня 2019 року не виконував покладені на нього обов`язки військової служби, до військової частини не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, у військову частину або до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління не з`являвся. 26 вересня 2019 року він у супроводі працівників Військової служби правопорядку, прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, повідомивши про викладені вище обставини.
Оскільки учасниками процесу не оспорювалися фактичні обставини справи, а судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і при цьому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників процесу та роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 ч.3 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі крім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання суд, користується повноваженнями, наданими йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, здійснює інтелектуально-вольову владну діяльність з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
На підставі викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, визнав вину, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, сприяв розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 із застосуванням до нього покарання в межах санкції статті, не пов`язане з позбавленням волі, яке не є мінімальним у межах санкції ст. 407 ч.5 КК України. Таке покарання, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Керуючись ст. 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні по ч.5 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення через Херсонський міський суд Херсонської області.
Вирок набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1