справа № 165/1539/13-к
провадження №1-кп/165/1/19
Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000516 від 02.04.2013 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нововолинська Волинської області, громадянина України, з повною загальною освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця реєстрації та проживання, судимого вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 16.01.2013 за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком два роки, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 05.02.2013 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-встановив:

Ухвалою Нововолинського міського суду від 25 вересня 2019 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, який закінчується 23 листопада 2019 року.

В судовому засіданні прокурор, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні під час визначеного вироком суду від 16.01.2013, іспитового строку, кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та наявні обставини, що підтверджують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України прокурор звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_4 з 13.06.2013 був оголошений в державний розшук, після оголошення йому 19.04.2013 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та направлення обвинувального акту до суду, залишив місце проживання та виїхав за межі України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор зазначає те, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, будучи засудженим до покарання у виді позбавленя волі і звільненим від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, повторно обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, раніше судимий 16.01.2013 за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки, ухилявся від суду, в зв`язку з чим оголошувався в розшук, а тому, у відповідності до вимог ст.183 КПК України, до нього може бути застосований найсуворіший запобіжний захід взяття під варту.

Вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому з метою забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому розгляді даного кримінального провадження, просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту на 60 днів.

Заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечив щодо продовження строку тримання від вартою, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, немає постійного місця реєстрації та фактичного проживання, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового слідства та суду, після оголошення йому підозри у вчиненняі злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, 22.05.2013 виїхав за межі міста Нововолинська в Республіку Білорусь, звідки був депортований 28.10.2017 в Україну на рейсі Мінськ-Львів, але з метою уникнення відповідальності виїхав в місто Київ, оголошувався в розшук, тому перебуваючи на волі він може переховуватись від суду, тим самим перешкодити розгляду провадження, незаконно впливати на потерпілого, який ще не допитаний судом, а також продовжити займатись злочинною діяльністю, скоюючи нові злочини, те що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, що надано докази того, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе належним чином убезпечити ризики, які на даний час існують та передбачені ст. 177 КПК України, враховуючи, що прокурором доведено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі переховувався від суду, чим перешкоджав кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є підставним і приймає рішення про його задоволення.
Таким чином, враховуючи вище наведену мотивацію та продовження існування ризиків передбачених ст 177 КПК України, що були враховані судом при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді взяття під варту, суд продовжує обвинуваченому строк такого запобіжного заходу як взяття під варту на 60 днів.

Суд враховує вимоги ст.183 КПК України, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави з врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, розмір майнової шкоди, заподіяної злочином, суд вважає необхідним визначити розмір застави відповідно до ч.5 ст.182 КПК України - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 177, ст.178, ст.182, ст.183, ст.193, ст.194, ст.196, ст.205, ст. 371, ст.372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 16 січня 2020 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 16 січня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 2504, одержувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Волинській області, Банк ДКСУ м.Київ, , МФО 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в разі внесення застави наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання чи роботи.
Визначити термін дії обов`язків покладених судом, в разі внесення застави, з дня її внесення до 16 січня 2020 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Луцький слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Луцький слідчий ізолятор», негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно та письмово головуючого суддю у даному кримінальному провадженні Нововолинського міського суду Волинської області.
В разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.
Копію ухвали направити для виконання до Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП України у Волинській області та в ДУ «Луцький слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_5 -Піжук