КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

23 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2019 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000425, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) 05.03.2019 р., за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, з додатками повернуто прокурору Бориспільської місцевої прокуратури Київської області.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що у порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт неконкретизований та не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які саме прокурор вважає встановленими.

Зокрема, як зазначається в ухвалі суду, повідомлення про підозру від 14.03.2019 і обвинувальний акт від 27.05.2019 містять розбіжності щодо місця вчинення злочинів у повідомленні про підозру зазначена АДРЕСА_1 , а в обвинувальному акті АДРЕСА_1 .

Крім того, строки досудового розслідування у провадженні закінчилися 14.05.2019, а копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були вручені підозрюваному 27.05.2019, тобто після закінчення строку досудового розслідування, що суперечить вимогам закону.

Також, як вказано в ухвалі, з 21.03.2019 по 10.05.2019 не проводилося жодної слідчої дії з обвинуваченим та в обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 : АДРЕСА_2 ; місце реєстрації будинок АДРЕСА_3 , в той же час, він проживав на вулиці на АДРЕСА_4 , і таким чином, органами досудового розслідування фактично не встановлено конкретного місця проживання ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2019 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000425, внесеному до ЄРДР 05.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2019 року є незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зокрема, як зазначає апелянт, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000425 від 05.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України чітко вказано правову кваліфікацію дій, що інкримінуються обвинуваченому, окрім того, у обвинувальному акті повно та всебічно описано склад кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням усіх обставин, що впливають на правову кваліфікацію відповідного злочину, а перевірити, чи відповідають дійсності вищевказані обставини, а саме місце вчинення кримінального правопорушення, так само, як і правильність зазначення місця фактичного проживання, реєстрації ОСОБА_8 (з урахуванням неможливості участі в судовому розгляді останнього) на стадії підготовчого провадження, на думку апелянта, не можливо, оскільки докази, що встановлюють вказані обставини, на вказаній стадії провадження не досліджуються та, відповідно до вимог ст. 291 КПК України, надання суду інших документів до початку судового розгляду, окрім обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову та розписок про отримання вказаних документів забороняється, у зв`язку з чим, суд не може навіть послатися на інші документи.
Також, як вказує апелянт, у випадку виявлення невідповідності обставинам вчинення кримінального правопорушення, місця проживання ОСОБА_8 , фактичним обставинам провадження в ході судового розгляду, прокурор, відповідно до ст. 338 КПК України, має право змінити обвинувачення.
На думку апелянта, при вирішенні питання про підстави повернення обвинувального акту прокурору, суд вдався до дослідження обставин вчинення злочину та анкетних даних померлого підозрюваного, що не підлягає дослідженню на стадії підготовчого провадження, а також, до з`ясування обставин, які виходять за межі питань, що з`ясовуються на стадії судового слідства та не впливають на вирішення питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК України, і таким чином, судом при винесенні ухвали про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 істотно порушено вимоги п. 3 ч. 3 ст. 314 та ст. 291 КПК України, а викладені в ухвалі висновки суду щодо порушень, допущених прокурором, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Крім того, як вважає апелянт, таке безпідставне повернення судом обвинувального акту щодо ОСОБА_8 прокурору, порушує принцип розумності строків судового провадження, а також є проявом надмірного формалізму, що ніяким чином не сприятиме дотриманню державою вимог щодо розумності строків, передбачених п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив їх задовольнити; пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000425 від 05.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який було направлено для розгляду до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд не мав достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 неконкретизований та не містить фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, є не тільки надуманим, а й таким, що не відповідає змісту цього документу, оскільки, всупереч твердженням суду, в ньому зазначені та окремо виділені: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 та формулювання обвинувачення.
Безпідставним слід визнати і посилання суду на розбіжності між повідомленням про підозру та обвинувальним актом щодо місця вчинення злочинів, оскільки у своїй ухвалі суд прямо зазначив, що у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Що ж стосується інших обставин, на які суд першої інстанції послався як на підстави для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору, зокрема посилання на те, що: строки досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчилися 14.05.2019, а копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були вручені підозрюваному 27.05.2019; з 21.03.2019 по 10.05.2019 жодної слідчої дії з обвинуваченим не проводилося, а також на те, що органом досудового розслідування не встановлено конкретного місця проживання ОСОБА_8 , то вони, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, не могли служити підставами для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки відносяться до предмету судового розгляду, а не підготовчого судового засідання, під час якого перевіряється лише зміст обвинувального акта на відповідність вимогам кримінального процесуального закону.
Більш того, враховуючи той факт, що станом на час ухвалення оскаржуваного судового рішення обвинувачений ОСОБА_8 помер, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, взагалі не мав жодних правових підстав для повернення обвинувального акта прокурору, без вирішення питання про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч. 1 ст. 284 КПК України, в тому числі смерті обвинуваченого (п. 5 ч. 1 ст. 284), у відповідності до приписів, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу підготовчого судового засідання Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2019 року про повернення прокурору Бориспільської місцевої прокуратури Київської області обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000425 щодо ОСОБА_8 для усунення виявлених недоліківнеобхідно скасувати, з призначенням, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу підготовчого судового засідання Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2019 року, відповідно до якої обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадження № 0000425 від 05.03.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, повернуто прокурору Бориспільської місцевої прокуратури Київської області скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/2965/2019

Категорія: ч. 2 ст. 156 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1