Справа № 589/4829/19
Провадження № 1-кс/589/3405/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка Сумської області клопотання слідчого відділення Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4

погоджене з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001537 від 23.10.2019р. за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185,ч.2 ст.289 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою : АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимого

ВСТАНОВИВ:

До шосткінського міськрайонного суду надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

Клопотання мотивується тим, що у провадженні СВ Шосткинського ВП ГУ НП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № №0001537 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України. У вчиненні зазначених злочинів підозрюється ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали зазначене клопотання в повному обсязі.

ОСОБА_6 заперечує проти задоволення зазначеного клопотання та просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник заперечує проти задоволення зазначеного клопотання та просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання приходить до наступного.

Так судом встановлено, що у провадженні СВ Шосткинського ВП ГУ НП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № №0001537 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України. У вчиненні зазначених злочинів підозрюється ОСОБА_6

14.11.2019 о 14 год. 30 хв., в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затриманий.

15.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0001628 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

15.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0001537 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

15.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0001538 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

15.11.2019 вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження за № 0001537.

Згідно пред`явлених підозр ОСОБА_6 в період часу з 17-00 год. 11.11.2019 по 07-10 год. 12.11.2019, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , шляхом зрізу петель стулки металевих воріт, проникли до гаражу, розташованого в районі перехрестя вул. Свободи та вул. Індустріальна м. Шостка, Сумської області, в напрямку вул. Шевченко, звідки, діючи таємно від оточуючих, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21099, що належить ОСОБА_8 , чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на суму 125000 грн.

Крім цього в період часу з 17-00 год. 11.11.2019 по 07-10 год. 12.11.2019, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , шляхом зрізу петель стулки металевих воріт, проникли до гаражу, розташованого в районі перехрестя вул. Свободи та вул. Індустріальна м. Шостка, Сумської області, в напрямку вул. Шевченко, звідки, діючи таємно від оточуючих, викрали майно, що належить ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 36530 грн.

Крім цього, в період часу з 17-15 год. 21.10.2019 по 18-00 год. 23.10.2019 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , шляхом пошкодження даху, проникли до гаражу № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному авто кооперативі «Майський» м. Шостка, Сумської області, звідки діючи таємно від оточуючих, незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 21099, що належить ОСОБА_10 , чим завдали потерпілому матеріальну шкоду на суму 90000 грн.

Крім цього, в період часу з 17-15 год. 21.10.2019 по 18-00 год. 23.10.2019 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , шляхом пошкодження даху, проникли до гаражу № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному авто кооперативі «Майський» м. Шостка, Сумської області, звідки викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 18300 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він визнає себе винним себе у вчиненні злочинів по яких йому пред`явлено підозру, так як він дійсно вчинив зазначені крадіжки з гаражів. Кається у вчиненому та має на меті відшкодування зазначених збитків, так як продав він викраденого не велику кількість і майже все викрадене знаходиться в нього в гаражі . Має на меті повністю відшкодувати завдані потерпілим збитки.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (ст.5) втілює основоположне право людини на захист від свавільного втручання держави у її право на свободу. Тому, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З цього правила випливають два природних наслідки: тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе сторона обвинувачення, а будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення, залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення особи.

Роль слідчого судді при оцінці вказаних обставин полягає в перевірці істинних намірів та цілей, що стоять за позбавленням особи свободи, відповідності цих цілей та намірів вимогам закону, та, у випадку встановлення відсутності законних підстав для тримання особи під вартою, - прийняття рішення про звільнення особи з-під варти.

Така перевірка відбувається за правилами національного законодавства, які містяться в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Так, виходячи з вищенаведених норм закону, насамперед, слідчий суддя, вирішуючи питання про законність тримання особи під вартою, має вирішити питання, чи існують підстави для "розумної підозри" щодо причетності підозрюваного до вчинення злочину.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику а ризикам, зазначеним у поданні.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обгрунтовується поясненнями в судовому засіданні самим ОСОБА_6 та зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами : - протоколами оглядів місця події; - протоками допитів потерпілих; - протоколами копіювання інформації, що міститься в інформаційних системах; - протоколами обшуків; - допитами свідків;

Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ст. 185 ч. 3, ч.2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст.5 Конвенції « Про захист прав людини в основоположних свобод» нікого не може бути позбавлено свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою не може бути застосований окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років.

Згідно ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при обранні запобіжного заходу є:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.

При вирішення питання про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя бере до уваги вимоги ч. 2 ст. 183 КПК України.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за який передбаяено покарання від 5до 8 позбавлення волі.

При цьому в матеріалах клопотання відсутні дані всупереч ст.177 КПК України про те, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню.

Наступною обов`язковою, передбаченою ст. 177, 183, КПК України, підставою застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.

Як зазначив прокурор у судовому засіданні, а слідчий у клопотанні, у даному кримінальному провадженні, на їх думку, наявні ризики того, що ОСОБА_6 може: вчинити інший злочину чи продовжити злочин, у якому він підозрюється; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; ухилитися органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані.

В судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий не довів наявність ризиків, передбачених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п.1 ч.І ст.177 КПК України, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому жодних підстав так вважати слідчий в судовому засіданні не навів. При цьому після чинення злочину минув деякий час а підозрюваний з м. Шостка не зникав. Крім того підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми.

Щодо ризику п. З, п. 4 ч.І ст.177 КПК: незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а саме: на потерпілих, свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності або зменшення ступеню вини, перешкоджати встановленню обставин кримінального правопорушення та негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Наявність зазначеного ризику завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск на свідка і джерело такого доказу повинно бути безумовним

Разом з цим слідчим не надано жодних данних на підтвердження зазначеного та жодним чином не доведено. В свою чергу останній повністю визнає себе винним у вчиненні вказаних злочинів, а тому впливати на потерпілих у нього нема сенсу. Єдине, що він може для вчинити для пом`якшення своєї вини - відшкодувати потерпілим повністю завдану шкоду, що не є впливом на потерпілих в негативному сенсі.

.

В своєму рішенні «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків давати неправдиві показання має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.

Висновки ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.

Посилання слідчого та прокурора у судовому засіданні, на те, що ризики підтверджує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та обставини вчинення цього злочину, не є достатніми даними, які б свідчили про виключність підстав для обмеження свободи підозрюваного, оскільки тяжкість злочину та обставини його вчинення при визначенні ступеню ризиків мають оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.

Також не доведено, що ОСОБА_6 може знищити або сховати викрадені речі, так як за місцем мешкання останнього та в його гаражі проведено обшуки і вилучено викрадене майно, що спростовує зазначений ризик. Крім цього застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту повністю може забезпечити виключення зазначеного ризику.

Таким чином виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо особи в їх сукупності не вбачається.

Таким чином слідчим не доведено наявність такого ступеню ризиків у кримінальному провадженні, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.

Крім цього слід звернути увагу, що керуючись ст. 178 КПК України, Комітет міністрів Ради Європи у своїх Рекомендаціях R (80) 11 (прийнятих представниками міністра 27 червня 1980 р.) говорить, що при вирішенні питання про застосування певного виду запобіжного заходу, судовий орган також повинен брати до уваги характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи і, зокрема, його зв`язки з суспільством, оскільки зазначені дані суттєвим чином впливають на визначення ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Шостка, одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Таким чином, постановляючи ухвалу за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя враховує, що в ньому відсутнє належне обґрунтування підстав для втручання у право ОСОБА_6 на свободу, шляхом застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та враховує те, що Європейський суд з прав людини та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права зазначають, що існує презумпція на користь звільнення особи з-під варти, тобто, утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом і, коли відсутні конкретні дані, які б дозволяли дійти ґрунтованого висновку, що особа з великою ймовірністю вчинить дії, передбачені ст.177 КПК України, слід вважати, що такі ризики взагалі відсутні, або є настільки мінімальними, що не дають виключних підстав для застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, на підставі викладеного слідчий суддя вважає, що слід відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на переконання суду, у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищевикладеного існує незначний ступінь ризиків з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак таким ризикам, може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю.

Разом з тим, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, за місцем мешкання характеризується посередньо, і йому пред`явлено декілька підозр у вчиненні злочинів, то слідчий суддя вважає, що за його поведінкою потребується певний контроль, а тому слід застосувати до останнього запобіжний захід.

Адекватним та ефективним механізмом у цій справі буде запобіжний захід у вигляді домашнього з покладенням на підозрюваного певних обов`язків.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно, виходячи з вищезазначеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 181, 376 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб.

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обмеження:

- заборонити цілодобово залишати місце постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 ,

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу направити для виконання відділу поліції (м. Шостка) ГУ Національної поліції в Сумській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1