Справа №463/6263/19
Провадження №1-в/463/152/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Польща у відповідність із законодавством України щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Велике Колодно Кам`янка-Бузького району Львівської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Районного суду у м.Хощно від 06.07.2017 з урахуванням змін, внесених вироком Окружного суду у м.Щецин від 18.12.2017,-

встановив:

30.07.2019 до Личаківського районного суду м.Львова надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Районного суду у м.Хощно від 06.07.2017 з урахуванням змін, внесених вироком Окружного суду у м.Щецин від 18.12.2017.

Клопотання мотивує тим, що 14 червня 2019 року наказом Міністерства юстиції України №1788/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком польського суду громадянина України ОСОБА_4 , відповідно до статті 606 Кримінального процесуального кодексу України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Республіки Польща від 19 березня 2019 за №DWMPC.II.8051.33.2019.

Заслухавши думку прокурора, яка підтримала дане клопотання, оглянувши клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив наступне.

Згідно з вироком Районного суду у м.Хощно від 06.07.2017 з урахуванням змін, внесених вироком Окружного суду у м.Щецин від 18.12.2017, ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 11 років позбавлення волі із довічною забороною до керування будь-якими механічними транспортними засобами за вчинення злочинів передбачених § 1 статті 289, § 2 статті 177 у зв`язку з § 1 статті 178, § 3 статті 229, пункту «а» § 1 статті 178 КК РП.

Згідно з інформаційною довідкою від 26.10.2018 ОСОБА_4 знаходиться у Пенітенціарному закладі в м.Перемишль, початок відбуття призначеного засудженому ОСОБА_4 покарання - 14.08.2016, кінець відбуття строку покарання - 12.08.2027.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Згідно з довідкою департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України відповідно до ст. 13 ЗУ «Про громадянство України» в редакції 1991 року.

З заяви від 02.10.2018, долученої до клопотання, вбачається, що ОСОБА_4 надав прохання про переведення його для подальшого відбування покарання до України.

Згідно з ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Згідно з п.1 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Частиною 4 ст.10 КК України передбачено, що виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.

Згідно з вироком Районного суду у м.Хощно від 06.07.2017 з урахуванням змін, внесених вироком Окружного суду у м.Щецин від 18.12.2017 дії засудженого ОСОБА_4 кваліфіковано за §1 статті 289 КК РП - незаконне заволодіння транспортним засобом з метою його короткотривалого використання, §2 статті 177 у зв`язку з § 1 статті 178 КК РП - порушення правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, §3 статті 229 КК РП - обіцянка надання незаконної грошової винагороди службовій особі під час виконання посадових обов`язків, пункту «а» § 1 статті 178 КК РП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 289 КК України передбачена відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме: ч.1 Незаконне заволодіння транспортним засобом - карається штрафом від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Статтею 286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, а саме: ч. 1 порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Ч. 2 Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Статтею 369 КК України передбачена відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме: ч. 1 передбачено, що пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища - караються штрафом від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Отже, згідно з законодавством України, кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 , визначена вищевказаним вироком іноземної держави, відповідає кваліфікації ч.1 ст.289, ч.2 ст.286, ч.1 ст.369 КК України.

Разом з тим, законодавством України не передбачено кваліфікуючої ознаки за ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з метою короткотривалого вжитку. Крім цього, законодавством України за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння передбачено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якою керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, засудженому ОСОБА_4 відповідно до законодавства України, за злочини, за якими його було засуджено вироком Районного суду у м.Хощно від 06.07.2017 з урахуванням змін, внесених вироком Окружного суду у м.Щецин від 18.12.2017, має бути визначено покарання за ч.1 ст.289, ч.2 ст.286, ч.1 ст.369 КК України та з врахуванням ст.70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч.1, 2 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. Якщо хоча б за один із вчинених злочинів призначено довічне позбавлення волі, то остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавленням волі.

Згідно п.1 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним Законом України.

Тому, з врахуванням положень ч.1, 2 ст.70 КК України та п.1 ч.4 ст.610 КПК України ОСОБА_4 може бути визначено покарання в межах, встановлених санкцією статті, яка передбачає більш суворе покарання.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати строк його перебування під вартою (попереднього ув`язнення) з 14.08.2016 до 18.12.2017 (набрання вироком законної сили) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 14.08.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 -11 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), ст.ст.369-372,602,603,606, 609, 610 КПК України, суд,-

постановив:

Вирок Районного суду у м.Хощно від 06.07.2017 з урахуванням змін, внесених вироком Окружного суду у м.Щецин від 18.12.2017, яким громадянина України ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 11 років позбавлення волі із довічною забороною до керування будь-якими механічними транспортними засобами за вчинення злочинів передбачених § 1 статті 289, § 2 статті 177 у зв`язку з § 1 статті 178, § 3 статті 229, пункту «а» § 1 статті 178 КК РП, привести у відповідність із законодавством України, а саме:

ОСОБА_4 вважати засудженим:

за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 місяців,

за ч.2 ст.286 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки,

за ч.1 ст.369 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу його затримання 14.08.2016.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015року, в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід зарахувати строк його перебування під вартою (попереднього ув`язнення) з 14.08.2016 до 18.12.2017 (набранням вироку законної сили) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Копії ухвали направити Міністерству юстиції України та центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова органом, що подав клопотання, прокурором, протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту йому вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1