Справа № 386/940/19
Провадження № 1-кп/386/146/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000408 за обвинуваченням:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Копенкувате Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою світою, не працюючого, не одруженого, утриманців та пільг не маючого, військовозобов`язаного, не маючого інвалідності, не депутата, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за таких обставин:

14 вересня 2019 року близько 01 години 30 хвилини в с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_5 виявив на території домоволодіння легковий автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що перебуває у власності ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданою Уманським ВРЕР УДАІ УМВС України в Черкаській області та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , який був куплений останньою без офіційного оформлення та реєстрації договору купівлі-продажу. Після цього у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

В подальшому, 14 вересня 2019 року близько 01 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи вказаний злочинний умисел, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відкрив ворота території домоволодіння, після чого підійшов до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2106», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , де відкрив водійську дверку, яка не була зачинена на замок та сів за кермо. Продовжуючи виконання злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння даним автомобілем, ОСОБА_5 не приводячи в дію двигун, увімкнув нейтральну передачу та скотився автомобілем з території домоволодіння на вулицю. Після цього ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля за допомогою ключа, який знаходився у замку запалення, привів у дію двигун та поїхав в напрямку центру с.Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області.

Такі дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
30 вересня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом подана до суду.
Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000408 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 289 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; потерпіла від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовилась. При цьому, обвинувачений та потерпіла між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; періодично з?являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпіла має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному, збитки відшкодував потерпілому у повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
ОСОБА_5 30 вересня 2019 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з потерпілим, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного ОСОБА_5 який раніше не судимий; який характеризується позитивно, обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відносить щире каяття; обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілою виду та міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.
Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 вересня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000408 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 14 вересня 2019 року.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2106», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 - залишити ОСОБА_4 як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1