УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування до шести місяців у кримінальному провадженні, в якому особі не повідомлено про підозру, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 22.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 22.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Так, в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 22.05.2018 року з заявою звернувся головний редактор газети «Наше-дело» ОСОБА_6 про те, що 01.02.2018 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи двухкімнатною квартирою АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно інформаційної довідки №140128178 від 03.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що об`єкт нерухомості квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 01.02.2018 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 14, відповідно до якого ОСОБА_9 придбав квартиру за зазначеною адресою.
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №2001-015 Ц, посвідченого Одеською універсальною биркою «Вітязь», ОСОБА_7 13.03.2001 продала, а ОСОБА_8 купив квартиру АДРЕСА_1 , хоча з 2001 року даний договір не був зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно, а також в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.
Також з допиту свідка ОСОБА_11 встановлено, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та з 1962 року знайома з ОСОБА_7 , яка є її сусідкою та з якою у неї склалися дружні стосунки. Як пояснює ОСОБА_11 , що приблизно в 2002 році ОСОБА_7 поїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю. Після чого ОСОБА_7 раз в декілька років приїжджала в м.Одеса та проживала в своїй квартирі АДРЕСА_1 , останній раз ОСОБА_7 приїжджала в 2014 році і під час приїздів в м.Одеса жила в своїй квартирі і оплачувала комунальні послуги. Як пояснює ОСОБА_11 , що коли ОСОБА_7 перебувала в Ізраїлі, то вона з нею зідзвонювалися і переписувалася, останній раз в 2015 році ОСОБА_7 , яка перебувала в Ізраїлі на той момент, їй повідомила, що захворіла. Після цього ОСОБА_7 на зв`язок не виходила і вона думає, що ОСОБА_7 померла. Як пояснює ОСОБА_11 , що ОСОБА_7 ніколи не висловлювала намірів продати дану квартиру. Як пояснює ОСОБА_11 , що навесні 2018 року незнайомі люди вивезли всі речі з квартири ОСОБА_7 і пояснили їй, що у даної квартири з`явився новий власник і в даний час незнайома їй жінка - ріелтор призводить людей для показу даної квартири з метою її продажу.
Згідно відповіді начальника ГУ ДМС України в Одеській області №5100.4.5-8858/51.1-18 від 01.06.2018 ОСОБА_7 18.07.2001 року отримала дозвіл для виїзду на постійне місце проживання в Ізраїль.
Згідно інформаційної довідки № 140128178 від 03.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що об`єкт нерухомості квартира АДРЕСА_1 , з 01.02.2018 року належить на праві приватної власності ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що також 01.02.2018 невстановлені особи також шахрайським шляхом заволоділи двухкімнатною квартирою АДРЕСА_3 .
Так, 01.02.2018 між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 , зареєстрований в реєстрі за № 13, відповідно до якого ОСОБА_12 придбала квартиру за зазначеною адресою.
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №2000-063 Ц, посвідченого Одеською універсальною биркою «Вітязь», ОСОБА_13 23.03.2000 продала, а ОСОБА_8 купив квартиру АДРЕСА_3 , хоча з 2001 року даний договір не був зареєстрований в реєстрі права власності на нерухоме майно, а також в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.
Також з допиту свідка ОСОБА_14 встановлено, що він з 2004 року мешкає за адресою: АДРЕСА_4 та в квартирі АДРЕСА_3 мешкала ОСОБА_13 , з якою він підтримував дружні стосунки. Як пояснює ОСОБА_14 , що приблизно в 2005 році помер син ОСОБА_13 і вона стала проживати сама та в останні роки за нею доглядала співробітниця єврейського благодійної суспільства "Гмілус Хесед". В кінці жовтня місяця 2017 ОСОБА_13 госпіталізували в зв`язку з погіршенням стану здоров`я і вона через кілька днів померла. Приблизно на початку 2018 року до нього підійшов чоловік і сказав, що агентство нерухомості «Лідер» запропонувало йому придбати дану квартиру і став розпитувати про ОСОБА_13 , чи є у неї родичі. Як пояснює ОСОБА_15 , що після цього він побачив, що з квартири ОСОБА_13 виносять речі. Як пояснює ОСОБА_15 , що ОСОБА_13 до своєї смерті проживала в вищевказаної квартирі.
Згідно інформаційної довідки №140128070 від 03.10.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що об`єкт нерухомості квартира АДРЕСА_3 , з 01.02.2018 року належить на праві приватної власності ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 .
В ході допиту свідка ОСОБА_8 встановлено, що на початку серпня 2015 року він виявив, що пропав його громадянський паспорт серії НОМЕР_1 і з відповідним заявою звернувся в поліцію. Як пояснює ОСОБА_8 , що ніколи не був власником квартир за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 , біржові договорі купівлі-продажу вищевказаних квартир не укладав.
В ході досудового розслідування виконаний наступний обсяг роботи, а саме: допитані в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 ; надані запити до ГУ ДФС в Одеській області, ГУ ДМС України в Одеській області, відділ АДР ГУ ДМС України в Одеській області, відділ державної реєстрації цивільного стану управління територіального управління юстиції Одеської області, центральне об`єднання управління Пенсійного фонду України в м.Одесі, КП «БТІ» ОМР, Одеську філію державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України та витребувані відповіді; отримані ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про задоволення клопотання про арешт майна; отримані ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме ксерокопій нотаріальних справ за вищевказаними договорами купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 ; проведений тимчасовий доступ до речей та документів, а саме ксерокопій нотаріальних справ за вищевказаними договорами купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 ; отримані ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про задоволення клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію про телефонні дзвінки та смс-повідомлення за сім-картками, якими користувалися ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ; проведений тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію про телефонні дзвінки та смс-повідомлення за сім-картками, якими користувалися ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ; надані доручення в порядку ст.40 КПК України та отримані відповіді.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст. 12 КК України, зазначений злочин відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.
Відомості про кримінальне правопорушення за вказаним фактом, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22.05.2018 та встановлений законом строк у 18 місяців спливає 22.11.2019.
Закінчити досудове розслідування у передбачений ч. 1 ст. 219 КПК України строк не виявилося можливим, оскільки необхідно виконати наступне: повторно надати клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять інформацію про телефонні дзвінки та смс-повідомлення за сім-картками, якими користувалися ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та провести детальний аналіз інформації; додатково допитати в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 ; перевірити на причетність до скоєння даного кримінального правопорушення ОСОБА_16 ; в порядку ст.40 КПК України надати доручення на встановлення громадянина, чия фотографія вклеєна в паспорт ОСОБА_8 , виконати інші слідчі (розшукові) дії, які спрямовані на розкриття даного кримінального правопорушення. Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність осіб до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження, а також для прийняття законного рішення по вказаному кримінальному провадженню.
Для проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій та завершення досудового розслідування, необхідний строк 6 (шість) місяців.
Разом з тим, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001810 від 22.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, спливає 22.11.2019 року, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо з об`єктивних причин.
В судовому засіданні слідчий клопотання про продовження строку досудового розслідування підтримала в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Так, відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Згідно ч.1 ст.294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо тяжких злочинів становить вісімнадцять місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя, перевіривши клопотання сторони обвинувачення про продовження строків досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001810 від 22.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК Українита матеріали, долучені до клопотання, приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, належним чином вмотивованим та таким, яке в повній мірі відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя вважає й обґрунтованими доводи сторони обвинувачення в частині наявності обставин, які перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше, до закінчення строку досудового розслідування.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, ті обставини, що вісімнадцятимісячний строк досудового розслідування спливає 22.11.2019 року, разом з тим здійснити зазначені у клопотанні процесуальні дії у передбачений законом строк не надається можливим з об`єктивних причин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.219, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 про продовження строку досудового розслідування до шести місяців у кримінальному провадженні, в якому особі не повідомлено про підозру, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001810 від 22.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування кримінального провадження №0001810 від 22.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 22.05.2020 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1