справа №143/414/19
провадження №1-кп/133/200/19
УХВАЛА

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

19.07.19 року

В складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеном в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006від 04.01.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 раніше судимого,

у скоєні криміналього правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с.Новогуйвінське Житомирського району Житомирської області, проживаючу АДРЕСА_1 , не працюючу, раніше судиму,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не відпали. Так ОСОБА_5 раніше неодноразово судима за корисливі злочини, даний злочин скоїла в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, веде антигромадський спосіб життя, не має сталих родинних стосунків, може уникати від явки до суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не знята та не погашена, раніше засуджувався за майнові злочини,, вчинив нове кримінальне правопорушення , що свідчить про кримінальну спрямованість поведінки особи, небажання припиняти свої незаконні дії . ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна,, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних злочинів майнового характеру. Окрім того ОСОБА_4 ніде не працює, не має джерела постійного прибутку , веде антигромадський спосіб життя , зловживає спиртними напоями, не звязаний стислими родинними стосунками та вихованням дітей, тому перебуваючи на волі може переховуватись від суду та продовжувати скоювати інші кримінальні правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків .
Потерпіла в судовому засіданні щодо вирішення клопотання посилається на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 посилається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід, оскільки наміру переховуватись від суду у нього немає.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведене, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти рнизикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу ... .

Відповідно до положення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків утримання під вартою» № 4 від 25.04.2003, згідно якого взяття під варту є найбільш суровим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявних підстав вважати, що інші (менш сурові) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово раніше судимі за умисні корисливі злочини, направлені проти власності громадян, за що відбували покарання, не мають підтвердження щодо свого місця роботи та джерела доходів, зловживають спиртними напоями,, не мають сталих соціальних зв`язків, скоїли злочин, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі. перебуваючи на волі здатні переховуватись від суду, можуть продовжувати вчиняти нові злочини.

Крім того ОСОБА_5 скоїла злочин в період іспитового строку. У ОСОБА_4 є невідбуте покарання у виді громадських робіт.

Тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому вважає доцільним продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в даному випадку не є доцільним, так як не забезпечить попередження вищенаведених ризиків .

Керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб з 19.07.2019 року по 16.09.2019 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб з 19.07.2019 року по 16.09.2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду прротягом 7 днів з дня проголошення .

Оскарження ухвали не зупиняї її виконання.

Суддя : ОСОБА_1