Справа № 509/5445/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2019 року. Овідіопольський районний суду Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь заяву ОСОБА_3 про відвід прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
8 жовтня 2019 року до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3 , про відвід прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , з якої вбачається, що в провадженні СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінальних проваджень № 0002587 від 06.12.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, № 0001364 від 20.08.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, № 0001544 від 18.09.2019 року за ч. 1 ст. 365-2 КК України, процесуальне керівництво в яких здійснюється прокурором ОСОБА_4 .

Так, заявник - потерпілий стверджує у своїй заяві, що прокурор упереджено ставиться до нього, спричинене поданням ним під час досудового розслідування численних скарг на вказаного прокурора в зв`язку із порушенням норм професійної етики прокурора. Прокурор в розумні строки не може організувати закінчення досудового розслідування, здійснює неефективне процесуальне керівництво не дотримується законів та не сприяє законному та неупередженому розслідування даних кримінальних проваджень.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надавши на електрону адресу своє клопотання про розгляд заяви без його участі (а.с. 12,13).

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду клопотання, в якому просив суд, відмовити у задоволенні безпідставної і немотивованої заяви про відвід прокурора та розглянути її без його присутності.

Дослідивши матеріали кримінальних проваджень № 0002587 від 06.12.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, № 0001364 від 20.08.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, № 0001544 від 18.09.2019 року за ч. 1 ст. 365-2 КК України, дослідивши додані до заяви матеріали, суд вважає, що заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КПК України, усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінювати в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі ЄКПЛ). Адже хоча буквально в ст. 6 ЄКПЛ мова йде про справедливість судового провадження, до орбіти оцінки в контексті дотримання цієї статті в перебігу конкретних проваджень належить і досудове розслідування як невід`ємний етап кримінального процесу. Положення про те, що справедливість під час провадження необхідно оцінювати, беручи до уваги весь процес у цілому, є однією з усталених правових позицій ЄСПЛ, яку цей судовий орган висловлював в низці своїх рішень.

Зокрема, стосовно дотримання п.?п. «а» п. 3 ст. 6 ЄКПЛ - ЄСПЛ зазначив, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Dallos v. Hungary» від 01.03.2001 р. № 29082/95, п. 47). Крім того, ЄСПЛ нагадав, що положення п.?п. «а» п. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінальних проваджень № 0002587 від 06.12.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, № 0001364 від 20.08.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, № 0001544 від 18.09.2019 року за ч. 1 ст. 365-2 КК України, процесуальне керівництво по яким здійснюється прокурором ОСОБА_4 .

Вказані кримінальні провадження були досліджені судом.

Також судом встановлено, що твердження заявника ОСОБА_3 , викладених в скаргах на ім`я заступника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, щодо надання прокурором ОСОБА_4 вказівок слідчому, в кримінальних провадженнях, «які є загальними, не конкретними, а тому не є обов`язковими для виконання» - є на думку суду безпідставним одноособовими твердженням заявника, які не підтверджуються жодним належними та допустимими доказами, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування прокурор уповноважений давати вказівки слідчому, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та вказані обставини не можуть бути підставою для відводу прокурору.

Суд звертає увагу на той фак, що прокурор є одним з учасників, що належить до сторони кримінального провадження, який виконує функцію нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (ч. 2 ст. 36 КПК України), і по суті це означає, що саме на прокурора покладається обов`язок організації процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.

З викладеного, слід дійти висновку, що висловлена процесуальна позиція прокурора, щодо того чи іншого питання на стадії досудового розслідування, є його правом, як учасника провадження, а те що вона суперечить думці заявника ОСОБА_3 : яка не збігається з думкою процесуального керівника у даних кримінальних провадженнях - не може бути підставою для відводу прокурора, а являється втіленням принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що спрямоване на забезпечення охорони прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, оскільки саме прокурор спрямовує та коректує хід досудового розслідування, має постійний доступ до процесуальної інформації, обізнаний про ключові рішення, що приймаються, своєчасно усуває порушення Закону та здатний забезпечити належну якість підтримання державного обвинувачення в суді.

Крім того суд вважає, що заявник не надав до своєї заяви про відвід прокурору будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування передбачених ст. 77 КПК України підстав, які б унеможливлювали участь прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у вказаних вище кримінальних провадженнях № 0002587 від 06.12.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, № 0001364 від 20.08.2019 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, № 0001544 від 18.09.2019 року за ч. 1 ст. 365-2 КК України, а тому зазначена заява є безпідставною, необгрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77,80,81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1