Провадження по справі № 1-кп/521/1348/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 ,. ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 16.09.2019 року за № 0001243 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Любашівка Любашівського району Одеської області, має середню освіту, не працює, не одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню освіту, працює без укладення трудового договору вантажником на ринку «7км», не одружений, не судимий, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

У С Т А Н О В И В:

15.09.2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на дитячому майданчику біля будинку № 3 по вул. Вчительській у м. Одесі, побачили малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що тримав мобільний телефон. Діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення майна, за попередньою змовою, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_10 шляхом ривку відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Huawei Honor U10» вартістю 9800 грн. з сім-карткою мобільного оператора вартістю 35 грн., з чохлом вартістю 150 грн. і захисним склом вартістю 150 грн. В цей час ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_4 , стояв поряд і спостерігав, щоб їх дії залишилися непомітними для сторонніх осіб, а після того, як ОСОБА_11 заволодів майном потерпілого, з місця злочину втекли і розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 10135 грн.

Вина обвинувачених в інкримінованому злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, ОСОБА_4 , повністю визнавши себе винним у вчиненні злочину, показав що 15.09.2019 року ввечері разом з ОСОБА_12 перебували на дитячому майданчику біля будинку № 3 по вул. Вчительській у м. Одесі. Там побачили дітей, серед них - малолітнього потерпілого, який грав у телефоні. З метою викрадення телефону вони підійшли ближче, він вихопив телефон у потерпілого та разом з ОСОБА_13 втік з місця злочину. Викрадений телефон у чохлі він передав ОСОБА_13 , щоб той його продав. В подальшому він був затриманий працівниками поліції. У скоєному розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_5 також повністю визнав свою вину в інкримінованому злочині і надав покази, аналогічні показам ОСОБА_4 . Крім того пояснив, що викрадений у потерпілого телефон він передав своєму знайомому і отримав за нього 900 грн. Про особу, якій збув викрадене майно, повідомив працівникам поліції, які вилучили телефон і повернули його потерпілому. У скоєному розкаюється.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 показав суду, що потерпілий ОСОБА_14 є сином його дружини. 15.09.2019 року ввечері йому зателефонували з магазину, що розташований біля дитячого майданчику, де грав син, і повідомили, що у дитини викрали телефон. Він приїхав на місце злочину, по гарячих слідах самостійно встановив, що злочин був вчинений його сусідом ОСОБА_13 та раніше незнайомим ОСОБА_10 , про що він повідомив працівників поліції. Для сина ця подія була дуже травматичною, він переніс сильну істерику, довелося звертатися за допомогою до психолога.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинувачених у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що кожен з обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у відкритому викраденні чужого майна шляхом грабежу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 не працює, не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку. Він вважається не судимим в силу положень ст. 89 КК України, але суд враховує як характеристику його особи ту обставину, що раніше він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, 04.11.2015 року був засуджений Приморським районним судом м. Одеси та звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. На цей час він притягується до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КК України.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, працює без укладення трудового договору за наймом. На наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, має хронічні хвороби, що підтверджується медичною довідкою.

Обставиною, що пом`якшує покарання кожного з обвинувачених, є щире каяття, оскільки вони повністю визнали вину та надали правдиві покази про обставини скоєння злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , є вчинення злочину щодо малолітньої дитини, що було очевидним для кожного з обвинувачених.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим суд враховує, що ними вчинено тяжкий злочин, особи винних, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, і вважає за необхідне застосувати до кожного з обвинувачених покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів.

Разом із тим, враховуючи тяжкість злочину, а також зважаючи на особу винного ОСОБА_5 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований, наявність пом`якшуючої покарання обставини, його пасивну роль під час виконання злочину, сприяння щодо повернення потерпілому викраденого майна, суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

До набрання вироком законної сили необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та продовжити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати їм строк попереднього ув`язнення до строку покарання.

У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ, переданий на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_9 , необхідно залишити йому ж, скасувавши арешт, накладений на це майно ухвалою слідчого судді від 18.09.2019 року.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16.09.2019 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_5 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 16.09.2019 року до 18.09.2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2019 року на речовий доказ мобільний телефон.

Речовий доказ мобільний телефон, переданий на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_9 , залишити йому ж.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1