Справа № 509/2895/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище, Лебединського району, Сумської області, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000970 від 05.06.2019 року, за ознаками скоєння кримінальному правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 27.05.2019 р. по 05.06.2019 р., неодноразово, у денний час доби, Саломашко знаходячись на березі річки Аккаржанка, неподалік будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Кооперативна, 37, з метою здійснення розпусних дій, спрямованих на задоволення ним своєї статевої пристрасті, та достовірно знаючи про те, що діти, які перебувають на річці, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , є малолітніми, маючи намір на їх інтелектуальне розбещення, добре усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітніх дітей, в присутності останніх вів непристойні цинічні розмові сексуального характеру, супроводжуючи розмову нецензурними словами, на власному мобільному телефоні марки «Самсунг» демонстрував малолітнім відео порнографічного змісту на гучному зв`язку, оголяв та демонстрував свій статевий орган, пропонуючи малолітнім потримати його, торкався до грудей та сідниць дівчат, внаслідок чого було здійснено негативний вплив на морально-психологічний розвиток малолітніх осіб, що не досягли 14-річного віку.

06.06.2019 року о 01:15 год. ОСОБА_12 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
06.06.2019 року ОСОБА_12 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Підозра ОСОБА_12 обґрунтована зібраними по кримінальному провадженню доказами:

-заявами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо розбещення малолітніх;

-речовими доказами, вилученими під час затримання підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон«SAMSUNG J5» моделі №SM-J500H, в якому було виявлено сайти сторінок з інтернету з порно відео; сумка чорного кольору з надписом «Reforv» в якій було виявлено шоколадне яйце «Кіндер Сюрприз» у кількості 1 шт.; цукерка на палачці «Чупа-Чупс» у кількості 1 шт.; перезвативи марки «Double butterfly group» у кількості 4 шт.; складний ніж чорного кольору, який має загальну довжину 20 см., довжина лезо 9 см.
-протоколами допиту потерпілих малолітніх: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13
-іншими доказами у справі
Cлідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували з підстав необґрунтованості підозри та недоведеністю вини, відсутністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просили суд обрати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на існування у нього фактичного місця проживання на території Овідіопольського району Одеської області.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши додані до клопотання докази, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою - є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, судом враховується правова позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Підозрюваний ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 , а саме: може незаконно вплинути на малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , у зв`язку з тим що підозрюваному відоме місце відпочинку дітей; іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню.

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, беручи до уваги місце його реєстрації у Сумській області.

Судом також враховуються те, що у підозрюваного відсутні офіційні засоби існування та джерела доходів, що свідчить про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень, за які він був судимий раніше, а також у нього відсутнє постійне чи тимчасове місце проживання на території Овідіопольського району Одеської області без документальних підтверджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що висновок слідчого про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 - відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_12 є цілком обґрунтованими.
При цьому, з огляду на особу підозрюваного, тяжкість скоєного ним тяжкого злочину щодо неповнолітніх, суд вважає можливим визначати максимальний розмір застави зазначений слідчим у клопотанні, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та роз`яснити підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним в разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки та роз`яснити наслідки їх порушення.

Керуючись ст.ст. 182,183,193,194,197 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника про обрання відносно ОСОБА_12 міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 01:15 год. 06.08.2019 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 днів і обчислюється з моменту затримання з 01:15 год. 06.06.2019 року до 01:15 год. 06.08.2019 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 06.08.2019 року о 01:15 год.

Встановити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 153680 грн., яку внести у вигляді коштів у грошовій одиниці України на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному або заставодавцю, що вони мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_12 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 кожний четвер о 10:00 у період часу з внесення застави до закінчення досудового розслідування;

- не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефонів.

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, відомості про яких наведені у додатках до цього клопотання.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, не з`явилась за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1