Справа № 173/1520/19
Номер провадження1-кп/173/185/2019
В И Р О К
іменем України

06 листопада 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000013 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 25.03.2019 року близько 20 години 00 хвилин, маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, взявши заборонені знаряддя лову - сім жилкових рибальських сіток, прибув на берег Кам`янського водосховища поблизу буд. № 22 по вул. Сонячна с. Дніпровокам`янка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заздалегідь заготовлених та принесених з собою заборонених знарядь лову - семи жилкових рибальських сіток ОСОБА_4 , у той же день, тобто 25.03.2019 року, близько 20 години 00 хвилин вбрід вийшов на воду Кам`янського водосховища поблизу буд. № 22 по вул. Сонячна с. Дніпровокам`янка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Відійшовши від берегу на деяку відстань, у вказаний день близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 вбрід незаконно встановив у воді Кам`янського водосховища поблизу буд. № 22 по вул. Сонячна с. Дніпровокам`янка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, заздалегідь заготовлені та принесені з собою заборонені знаряддя лову, а саме: сім жилкових рибальських сіток, кожна довжиною 70 м, висотою 1,5 м, вічко 32x32 мм, після чого повернувшись на берег Кам`янського водосховища, ОСОБА_4 направився додому відпочивати.

Наступного дня, а саме 26.03.2019 року, близько о 05 години 30 хвилин, ОСОБА_4 знову прибув до Кам`янського водосховища поблизу буд. № 22 по вул. Сонячна с. Дніпровокам`янка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою заборонених знарядь лову, вбрід вийшов на воду Кам`янського водосховища та зняв раніше встановлені ним сім жилкових рибальських сіток, в яких вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: плітка - в кількості 56 одиниць. плоскирка - в кількості 11 одиниць, окунь - в кількості 4 одиниці.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, вилученні з природного середовища - Кам`янського водосховища риби, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: ст.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року №19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...».

Тим самим, відповідно до додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209, своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, розмір якої відповідно до розрахунку суми збитків головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , складає 5202 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст. 249 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він у березні 2019 року на березі Кам`янського водосховища, поблизу вул. Сонячна с. Дніпровокам`янка, вбрід зайшов у воду та виловив рибу за допомогою рибальських сіток. У скоєному щиро кається.
Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, ОСОБА_4 відшкодував завдану шкоду. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 249 КК України за ознаками незаконного зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості .

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні судом не обговорювалось, оскільки обвинувачений відшкодував завдані збитки.

Судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № 23/11.2/70 від 15.04.2019 року в розмірі 942 гривень 06 копійок, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Що стосується питання речових доказів суд виходить з вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та вважає, що вони підлягають спеціальній конфіскації на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-економічної експертизи № № 23/11.2/70 від 15.04.2019 року в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві ) гривень 06 копійок.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати на користь держави засоби та знаряддя незаконного вилову риби, а саме: - сім жилкових рибальських сіток, які передані на відповідальне зберігання до камери схову ВП в річковому порту Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- незаконно виловлену рибу: плітка - в кількості 56 одиниць. плоскирка - в кількості 11 одиниць, окунь - в кількості 4 одиниці, яка передана на відповідальне зберігання фізичній ТДВ «Довірче товариство Європейське бюро приватизації».

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1