В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, кримінальне провадження №0000637 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Кобеляцького району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно - технічна, розлученого, не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 12 жовтня 2018 року близько 15 години знаходився на подвір`ї домогосподарства своєї знайомої ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходилася ОСОБА_8 та її малолітня онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цією метою, діючи з сексуальних мотивів, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_3 є малолітньою особою, взяв її за руку та повів за туалет, який розташований на подвір`ї даного господарства, щоб його неправомірні дії не помітила ОСОБА_8 . За приміщенням туалету ОСОБА_5 , утримуючи руками малолітню ОСОБА_3 за стегна та притиснувши до огорожі, вчинив розпусні дії відносно малолітньої ОСОБА_3 , здійснивши її фізичне розбещення, яке виразилося в оголенні статевих органів дитини та їх цілуванні, чим порушив її статеву недоторканість та поставив під загрозу нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого віку не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він працював по господарству у ОСОБА_8 . В той день він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він хотів зайти до туалету, а дитина побігла за ним і він взяв її та пересадив через паркан. Ніяких розпусних дій він не вчиняв. Вважає, що ОСОБА_9 навмисно на нього свідчить, оскільки не хоче розраховуватися за виконану роботу.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини винність ОСОБА_5 доводиться наступними доказами:

- поясненнями малолітньої потерпілої ОСОБА_3 , допитаної в судовому засіданні в присутності педагога-психолога ОСОБА_10 , та матері ОСОБА_4 , яка повідомила, що ОСОБА_5 потягнув її за руку, повів до туалету, почав знімати колготки і почав цілувати, їй було страшно. Сказав, що буде насилувати, вона не знала, що він буде її насилувати.

- показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка пояснила, що є матір`ю потерпілої. 12.10.2018 вона приїхала разом з дочкою до своєї матері, яка проживає в с. Красне. Там був ОСОБА_5 , який допомагав матері по господарству і був в стані алкогольного сп`яніння. Вона залишила дитину у бабусі. Потім зателефонувала її мати та сказала, що ОСОБА_5 чіплявся до дитини і вона викликала поліцію. Дитина їй розповідала, що ОСОБА_5 взяв її за руку, відвів до туалету, стягнув труси і приставав, цілував у статеві органи. Вона почала гукати бабусю. Після цього дитина стала знервована, постійно плаче, боїться залишатися сама

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що в цей день ОСОБА_5 допомагав їй по господарству, пиляв дерева та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Її онука ОСОБА_11 гралася на подвір`ї. Потім вона почула як її гукала ОСОБА_11 , вона прибігла та побачила, що ОСОБА_11 стоїть притиснутою до заборчика, в неї спущені колготи та труси, а ОСОБА_5 стоїть перед нею на колінах та цілує її в статеві органи. Вона закричала на нього і він почав тікати, вона побігла за ним. Він закрився в туалеті. Після чого вона зателефонувала дочці і остання викликала поліцію. Повідомила, що дитина їй розповідала, що ОСОБА_12 сказав їй, пішли, там мені допоможеш пиляти дрова, скинув їй трусики і двічі поцілував у статеві органи;

- протоколом огляду місця події від 12.10.2018, фототаблицями та план-схемою до нього, з якого вбачається, що було оглянуто домогосподарство ОСОБА_8 , де відбулася подія (а.с.67-73);

- висновком експерта № 133, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені такі тілесні ушкодження: синці на зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, які могли виникнути від утримування пальцями руки. Дані ушкодження ( у вигляді округлої форми синці на зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна могли виникнути при утримуванні дитини, в термін, який відповідає 12.10.18 близько 15 год.), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Виявлені ушкодження могли виникнути в термін 12.10.18 і при обставинах, на які вказує підекспертна. Дані судово-медичної експертизи не протиречать тому, що дівчинка знаходилася у вертикальному положенні. Слідів, які б вказували на можливу боротьбу та самооборону підекспертної не виявлено. Заподіяння, виявлених на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень власною рукою неможливе (а.с.75-76);

- актом судово-психіатричного експерта №10 від 11.01.2019, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи недоумства, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки, а саме синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Наявний у ОСОБА_5 синдром залежності внаслідок вживання алкоголю не позбавляє його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. З даного висновку, з розділу «Психічний стан», вбачається, що при бесіді з експертом ОСОБА_5 підтримав покази, надані ним під час досудового слідства та пояснював, що дитина сама прохала його поцілувати її статеві органи (а.с.81-88);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів від 12.10.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.80);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.94);

- поясненнями педагога-психолога ОСОБА_10 , в присутності якого проводився допит малолітньої ОСОБА_3 , яка пояснила, що під час допиту дитина дала ствердну відповідь на запитання захисника щодо вчинення відносно неї дій ОСОБА_5 , після чого на неодноразові аналогічні запитання захисника давала ту саму відповідь, в результаті чого дитина втомилася та її увага розсіялася. Пояснила, що дитина в такому віці не може дати пояснення тій ситуації, яку відчувала.

Показання свідка ОСОБА_13 суд до уваги не приймає, оскільки останній не був очевидцем події і нічого по суті справи повідомити не може. Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суд також до уваги не приймає, оскільки останні в день події вдома не були, очевидцями події не були і нічого по суті справи повідомити не можуть.

Щодо відсутності огляду потерпілої дитячим гінекологом суд зазначає, що малолітня потерпіла ОСОБА_3 була оглянута лікарем-гінекологом 18.10.18, який дав заключення, що зовнішні статеві органи без видимих паталогічних змін (а.с. 75 на звороті,78).

Відносно твердження захисника ОСОБА_6 щодо відсутності оригіналів технічних носіїв інформації фіксування огляду місця події, суд зазначає, що відповідно до ст.105 КПК України фототаблиця є додатком до протоколу і складена відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України. Крім того захисником ОСОБА_6 не заявлялося клопотання про визнання даного протоколу огляду місця події з фототаблицями до нього недопустимим доказом.

Пояснення обвинуваченого щодо не вчинення ним злочину та заперечення захисника з приводу відсутності належних доказів вчинення обвинуваченим злочину, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються комплексом досліджених судом вищевказаних доказів, при цьому таку позицію обвинуваченого суд розцінює лише як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за даний злочин.

Суд також ставиться критично до доводів захисника щодо неналежного проведення допиту малолітньої потерпілої, оскільки допит дитини проводився в присутності матері, педагога-психолога поза залом судового засіданні в іншому залі судового засідання з використанням відеоконференції.

Допит дитини був проведений відповідно до вимог Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, яка ратифікована з заявами Законом №4988-VI від 20.06.2012., згідно якої Кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення:

а) проведення опитувань дитини без необґрунтованої затримки, відразу після повідомлення фактів компетентним органам;

b) проведення опитувань дитини, якщо це необхідно, у спеціально обладнаному та прилаштованому для цих цілей приміщенні;

c) проведення опитувань дитини особою, спеціально підготовленою для цих цілей;

d) проведення всіх опитувань дитини одними й тими самими особами, якщо це можливо та де це доцільно;

e) якомога меншої кількості опитувань і настільки, наскільки це є вкрай необхідним для цілей кримінального провадження;

f) можливості супроводження дитини її законним представником або, де це доцільно, дорослим, якого вона сама вибирає, якщо стосовно цієї особи не буде винесено мотивованого рішення про інше.

Обставину щодо інтелектуального розбещення малолітньої ОСОБА_3 , суд виключає з обвинувачення, оскільки інтелектуальне розбещення не знайшло свого підтвердження дослідженими доказами в судовому засіданні .

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за встановленим судом обвинуваченням доведена сукупністю досліджених вище судом доказів. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Відповідно до Конституції України, зокрема, ст.ст.3,52, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом.

Згідно положень ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності.

З ст.ст.19, 34 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою ВРУ №789ХІІ від 27.02.1991, вбачається, що держава повинна вживати всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного і психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держава зобовязана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації і сексуальних розбещень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 передбаченими ст. 66 КК України - судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, не працює, за місцем реєстрації не проживає, постійного місця проживання не має. Також суд враховує позицію представника потерпілої ОСОБА_4 щодо призначення реальної міри покарання обвинуваченому.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, передбачене санкцією ч.2 ст. 156 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Суд також вважає можливим не застосовувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю.

На думку суду застосування саме такого виду та міри покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін - тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Строк відбування покарання рахувати з 30.12.2018 року, тобто з моменту затримання. Зарахувати у строк покарання час попереднього ув`язнення з 30 грудня 2018 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя