Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/528/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 263 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000046, на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2019 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозувата Благовіщенського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, не одруженого, малолітніх осіб на утриманні не маючого, маючого повну загальну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та покладено відповідні обов`язки. Вказаним вироком вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за незаконне, без передбаченого законом дозволу, придбання, перенесення та зберігання: за місцем свого фактичного проживання вибухові пристрої, бойові припаси, вчинивши, тим самим, продовжуваний злочин проти громадської безпеки, за наступних обставин.
В кінці лютого 2019 року, точної дати слідством не встановлено, на смітті звалищі, розташованому в місті Благовіщенське Благовіщенського району Кіровоградської області ОСОБА_9 знайшов: корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини; два корпуси ручних осколкових гранат наступальної дії типу РГД-5, конструктивно оформлені зарядом вибухової речовини; три уніфікованих підривника ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (вибуховий пристрій, призначений для ініціювання зарядів вибухової речовини у корпусах ручних гранат), поєднання яких з корпусами даних гранат являють собою, у зібраному стані, вибухові пристрої, що відносився до категорії боєприпасів, вчинивши, тим самим, незаконне без передбаченого законом дозволу, придбання бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв.
Вказані корпуси гранат та підривники, ОСОБА_7 , у кінці лютого 2019 року, точної дати слідством не встановлено, незаконно переніс за місцем свого фактичного проживання: квартири АДРЕСА_2 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.
23.03.2019, в період часу з 12 год. 22 хв. до 13 год. 24 хв., у ході обшуку зазначеної квартири місця фактичного проживання ОСОБА_7 , проведеного працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2019 року, ОСОБА_7 , були виявлено та вилучено: три металевих предмети, зовні схожі на корпуси ручних гранат; три металевих предмети, схожі на підривники ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ.
Згідно висновку експерта № 14/287 від 11.04.2019, вилучені за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 металеві предмети схожі на корпуси ручних гранат (об`єкти дослідження №10, 11 ), металевий предмет схожий на корпус ручної гранати (об`єкт № 12) та три металевих предмети схожі на підривники ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (об`єкти № 13, 14, 15), відповідно є:
два корпуси бойових ручних осколкових гранат наступальної дії типу РГД-5, з ознаками промислового способу виготовлення, які являються зарядом вибухової речовини, придатної для здійснення вибуху, при наявності відповідного засобу ініціювання вибуху в даному випадку від ініціювання вибуху уніфікованими підривниками ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ - предмети дослідження № 13,14,15, в яких містилась вибухова речовина - 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил).
корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, з ознаками промислового способу виготовлення, яка являється зарядом вибухової речовини, придатної для здійснення вибуху, при наявності відповідного засобу ініціювання вибуху в даному випадку від ініціювання вибуху уніфікованими підривниками ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ - предмети дослідження 470; 13,14,15, в яких містилась вибухова речовина - 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил).
засобами підриву (предмети дослідження № 13,14,15), а саме - уніфікованими підривниками ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ з ознаками промислового способу виготовлення, які являються вибуховими пристроями, призначеними для ініціювання зарядів вибухової речовини у корпусах ручних гранат та були придатні для здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля.

Об`єкти дослідження № 10 та №13 і №11 та №11 і №14 конструктивно поєднувались між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані складали вибуховий пристрій (відносився до категорії боєприпасів) - бойову гучну осколкову гранату наступальної дії типу РГД-5, що була придатна до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля, а об`єкти дослідження №12 та №15 конструктивно поєднувались між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані складали вибуховий пристрій і відносився до категорії боєприпасів) - бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, що була придатна до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля.
У ході слідства, після проведення зазначеної експертизи, фрагменти гранати типу Ф-1, гранат типу РГД-5 та підривників типу УЗРГМ, що надійшли після дослідження, оглянуті, визнані речовими доказами та передані до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Таким чином ОСОБА_7 незаконно придбавши корпуси бойових ручних осколкових гранат оборонної дії типу Ф - 1, наступальної дії типу РГД-5 та підривників гучних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, які у зібраному стані (корпус + підривник) являли собою вибухові пристрої, що відносились до категорії бойових припасів, незаконно зберігав їх за місцем проживання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання, ухвалити новий вирок без застосування ст.ст. 75, 76 КК України.
В решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого зазначає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не враховано, що він зберігав вибухові пристрої у власній квартирі, багатоповерхового житлового квартирного будинку та необережне поводження з ними могло призвести до завдання тяжких наслідків оточуючим. Також судом не врахований основний чинник, актуальний для української держави на сьогодні, а саме підвищений ступінь суспільної небезпеки, пов`язаний з незаконним обігом зброї, що призводить до небезпечних вибухів, терактів та загибелі мирних громадян.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, обвинуваченого, який просив вимоги апеляційної скарги прокурора залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне, без передбаченого законом дозволу, придбання, перенесення та зберігання: за місцем свого фактичного проживання вибухові пристрої, бойові припаси, вчинивши, тим самим, продовжуваний злочин проти громадської безпеки, за обставин, викладених у вироку є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами, ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких за згодою учасників судового провадження, було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішення судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення, не перевіряються відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Вирішуючи питання, яке покарання повинно бути призначене ОСОБА_7 , суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про його особу, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також з урахуванням такої пом`якшуючої покарання обставини як щире каяття та за відсутності обставин, що обтяжують покарання призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з застосуванням положень статей 75,76 КК України.
Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів викладених в апеляційній скарзі прокурора про безпідставне звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст.cт. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд першої інстанції обґрунтував прийняте рішення, зазначив обставини на підставі яких він дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.
Отже, всупереч тверджень прокурора, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість виправлення ОСОБА_10 без реального відбування покарання у виді позбавлення та прийняв рішення про застосування вимог ст. 75 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_7 своїми діями міг призвести до завдання тяжких наслідків оточуючим, а також враховуючи актуальний для української держави на сьогодні, а саме підвищений ступінь суспільної небезпеки, пов`язаний з незаконним обігом зброї, що призводить до небезпечних вибухів, терактів та загибелі мирних громадян, на переконання колегії суддів апеляційного суду не можуть бути враховані як підстави для призначення обвинуваченому покарання без застосування ст. 75 КК України.
Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції на викладені в апеляційній скарзі факти прокурор не вказував, погодився із скороченим розглядом провадженнявідповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, крім того просив призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку стосовно ОСОБА_7 щодо застосування судом першої інстанції вимог ст. 75 КК України та його звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 09 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2