ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2468/19 Справа № 192/201/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання в.о. начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» ОСОБА_10 , погоджене з головою спостережної комісії при Солонянській районній державній адміністрації у Дніпропетровській області ОСОБА_11 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянина України, засудженого 24 грудня 2012 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді дванадцяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2013 року було пом`якшено до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

та постановлено звільнити засудженого ОСОБА_7 , умовно-достроково від відбування основного покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2012 року на невідбутий строк покарання 8 місяців.
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_7 протягом строку відбування призначеного йому вироком суду покарання дійсно сумлінно відносився до праці, за що неодноразово заохочувався адміністрацією виправної колонії, дотримувався зразкової поведінки, до закінчення строку відбування покарання залишилось менше року, а отже, засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і може бути звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 вимог ст. 81 КК України.
Вважає, що наявні матеріали справи, не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання. Суд не дав належної оцінки особистій характеристиці засудженого та задовольнив подання Державної установи «Солонянська виправна колонія №21, чим проявив необ`єктивність і односторонність при розгляді справи, що протирічить діючим кримінально-процесуальним нормам. На його думку, суд поверхово і формально підійшов до вивчення матеріалів справи і з`ясування всіх обставин справи, які могли мати вирішальне значення при прийнятті рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зазначає, що згідно особистої характеристики, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований на виробництві установи у заводоуправлінні «Збірка квітів». До праці ставиться сумлінно. Однак, оскільки в матеріалах справи відсутній зазначений в ч.1 ст. 118 КВК України договір цивільно-правового характеру або трудовий договір, укладений між засудженим ОСОБА_7 та ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» зазначене не дає підстави вважати, що засуджений працює.

Заслухавши суддюдоповідача, думку засудженого та його адвоката, які не підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, щодо вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
В ході перевірки встановлено, що суд першої інстанції належно дослідивши всі обставини справи , прийшов до законного та обґрунтованого висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Як видно з наявних матеріалів ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» з 18 квітня 2013 року за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2012 року, яким його було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів, при цьому, на час звернення із відповідним клопотанням відбув частини строку покарання.
Згідно долученої до матеріалів клопотання характеристики, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується позитивно, порушення режиму утримання не допустив, стягнень не має, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений чотирнадцять разів, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу засуджений має чотирнадцять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має.
Відповідно до даних обліку працевлаштування, заробітної плати та виконання норми виробітку засудженого ОСОБА_7 , а також довідки, останній працевлаштований з травня 2013 року, згідно зі ст. 118 КВК України приймає участь у роботах по благоустрою колонії, з 18 квітня по теперішній час займається прибиранням відділення та прилеглої території, до праці ставиться сумлінно, всі поставлені завдання виконує вчасно та якісно, проявляє корисну ініціативу.
Крім того, у матеріалах клопотання також містяться гарантійний лист директора ТОВ «СКРІН С» про згоду і готовність прийняти засудженого ОСОБА_7 після звільнення на посаду менеджера зазначеного товариства, а також нотаріально завірена заява громадянки України ОСОБА_12 про згоду на проживання засудженого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже з наданої на ОСОБА_7 характеристики вбачається, що він характеризується позитивно, та довів в повній мірі своє виправлення.
За таких обставин доводи прокурора, спростовуються позитивними даними про особу засудженого та свідчать про доведеність його виправлення.
Істотних порушень, кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування, чи зміни ухвали суду першої інстанції, не вбачається.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають, а ухвалу слід залишити без змін..
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і оскарженню не підлягає

Судді: