УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 31.05.2019 року, в порядку ст. 303, 304 КПК України,

в с т а н о в и в:

02.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 31.05.2019 року постановою начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 26.08.2015 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

На думку ОСОБА_3 , вищевказана постанова є не законною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування було проведено поверхнево без виконання задоволеного слідчим клопотанням ОСОБА_3 від 02.11.2018 року, а також не усунуто розбіжностей в показах раніше допитаних осіб, тобто не проведено усіх слідчих розшукових заходів для встановлення істини, що в свою чергу свідчить про порушення вимог ст.ст. 2, 9 КПК України.

На думку ОСОБА_3 , посилання слідчого на те, що дії працівників УДСО при УМВС України не охоплюються змістом ст. 371 КК України є хибними та спростовується обставинами й фактами по справі, оскільки ОСОБА_3 через підкорення наказу працівників УДСО при УМВС змушений був залишатись поряд із ними, а також перебувати у відділку поліції, без законних на те підстав та без оформлення відповідних процесуальних документів, а тому вищевказані обставини свідчать про незаконне затримання особи.

Крім того, існують не усунуті розбіжності в питанні ініціювання виклику охорони. Не проведено одночасного допиту з адміністратором магазину ОСОБА_7 , яка стверджує, що ніби то ОСОБА_3 спровокував виклик працівників охорони, що в свою чергу свідчить про упередженість такого свідка. Крім того, покази цієї особи суперечать поясненням ОСОБА_3 . Незважаючи на викладені обставини, працівники поліції не оцінили належно ситуацію та діяли не професійно, упереджено, що призвело до порушення прав ОСОБА_3 ..

Також, залишився поза увагою слідчого й той факт, що черговий ВМВ міліції, ОСОБА_8 , не дотримався вимог п. 4.28, п. 6.6 (п.п. 6.6.1, 6.6.2, 6.6.7 ) Інструкції з організації діяльності чергових органів і підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 28.04.2009, зареєстрованого в Мінюсті 20.08.2009 за №786/16802, а саме не вимагав від працівників поліції, що здійснювали затримання і доставленняОСОБА_3 як правопорушника, скласти й оформити в установленому порядку протокол про вчинення адміністративного правопорушення з підписом свідків, а також не з`ясовано наявність складу адміністративного правопорушення та обставин, що виключають провадження у справах про адміністративне правопорушення. Не роз`яснено ОСОБА_3 підстави затримання, права та обов`язки, а також не було складено письмового рапорту начальникові ВМВ про факт не обґрунтованого затримання.

Також, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що прокурор не відреагував належним чином на його обґрунтування щодо катування, яке виражається у неможливості справити природні потреби під час перебування ОСОБА_3 у відділку. На підставі викладеного просить його скаргу задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , оскільки під час досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000065 проведено повну перевірку щодо обставин викладених в заяві ОСОБА_3 про злочин та винесено обґрунтовану та мотивовану постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000065, суд вважає, що дана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ управління з розслідування кримінальних правопорушень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва Вінницької області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000065, відомості по якому було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 371 ч. 1 КК України.

Згідно положень ст. 91 ч. 1 п. 4 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 93 ч. 2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження судом встановлено, що після скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 20.11.2018 року, органами досудового розслідування не виконано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2018 року в повному обсязі, а саме не перевірено факт катування ОСОБА_3 ; не проведено одночасно допиту раніше допитаних свідків з ОСОБА_3 для усунення розбіжностей в показах або не зазначено причину неможливості проведення одночасних допитів.

Однак, не заважаючи на викладені обставини, 31.05.2019 року постановою начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 26.08.2015 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 371 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).
Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку, що постанова начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 від 31.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0000065 постановлена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307 КПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову начальника слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області радника юстиції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 31.05.2019 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000065 направити до прокуратури Вінницької області для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя