ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4663/16-к Номер провадження 11-сс/814/237/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 березня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя частково задовольнив клопотання старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000100 і наклав арешт на вилучений під час обшуку 18 березня 2019 року автомобіль Mercedes-Benz E320, днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів по вул. Пушкінська, 106, в м. Харків, магнітний ключ, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Також слідчий суддя ухвалив повернути ОСОБА_8 автомобіль Mercedes-Benz E320, днз НОМЕР_1 , магнітний ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на відповідальне зберігання, з правом користування зазначеним майном.

Мотивуючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та водночас дійшов до висновку про недоведеність підстав для заборони користування цим майном.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити в повному обсязі.
При цьому зазначає про необхідність заборони ОСОБА_8 на підставі ч.11 ст.170 КПК України користуватись автомобілем, на який накладено арешт, з огляду на наявність ризику його пошкодження або псування та, відповідно, зниження фактичної вартості майна, що в подальшому унеможливить відшкодування заподіяної майнової шкоди за майбутніми цивільними позовами потерпілих у кримінальному провадженні.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_9 в інтересах власника майна ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, - без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000100 за ознаками злочинів, передбачених частинами 1, 2 та 3 ст.190 КК України, за фактами заволодіння ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року грошовими коштами потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у великих розмірах.
19 березня 2019 року старший слідчий ВР ОТЗ СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучений під час обшуку 18 березня 2019 року автомобіль Mercedes-Benz E320, днз НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , магнітний ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

При цьому, в обґрунтування вказаного клопотання, слідчий зазначив про наявність достатніх підстав вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди його вчинення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно шляхом накладення заборони на розпорядження ним та відчуження.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор порушує питання про необхідність накладення заборони на користування автомобілем, магнітним ключем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу у зв`язку з необхідністю відшкодування заподіяної у кримінальному провадженні шкоди за майбутніми цивільними позовами потерпілих.

Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Таким чином, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, відповідно до ч.3 вказаної статті Кодексу, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Водночас, частиною 6 наведеної статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження майна з огляду на його відповідність критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Проте прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про необхідність заборонити користування майном, на яке накладено арешт, саме у зв`язку з необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, тобто на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України, що є окремою підставою для накладення арешту на майно, потребує необхідного обґрунтування та в даному випадку виходить за межі поданого до слідчого судді клопотання.

Крім того, всупереч положенням ч.6 ст.170 КПК України, матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження наявності цивільного позову у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Разом із цим, постановляючи оскаржуване рішення, слідчий суддя невірно зазначив державний номерний знак автомобіля Mercedes-Benz Е320, вказавши НОМЕР_1 , хоча правильним є НОМЕР_3 .
За таких обставин, на підставі ст.404 КПК України, необхідно уточнити, що державним номерним знаком автомобіля Mercedes-Benz Е320 є НОМЕР_3 .
Рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, істотних порушень кримінального процесуального закону колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На підставі ст.404 КПК України уточнити, що державним номерним знаком автомобіля Mercedes-Benz Е320 є НОМЕР_3 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4