Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 червня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання: ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6
апелянта ОСОБА_7
представника апелянта ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою представника апелянта ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року,
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене 20.02.2019 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Приймаючи рішення щодо задоволення клопотання слідчий суддя в ухвалі зазначив, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна) з забороною розпоряджання ним, може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому з метою досягнення дієвості провадження, наявні достатні підстави для накладення арешту на майно зазначене слідчим у клопотанні до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя врахував, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження. Накладення арешту на майно, яке є речовими доказами, дасть можливість проведенню ряду експертиз, крім того таке майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Не погодившись з прийнятим рішенням, представник апелянта ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій стверджує, що рішення слідчого судді є незаконним, необґрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки копію судового рішення йому не надали, а про існування такого він взнав із Єдиного державного реєстру судових рішень. Ухвалу слідчого судді просить скасувати та відмовити слідчому у заявлено клопотанні щодо арешту майна. Свою позицію мотивує тим, що клопотання слідчого щодо арешту майна подане слідчим до слідчого судді з пропуском встановленого законом строку для його подання, - зокрема подане органом досудового розслідування через сім днів після проведення обшуку та вилучення майна, хоча законом встановлено строк подання такого не пізніш наступного робочого дня після вилучення майна.
Вказує, що слідчим суддею клопотання, всупереч вимогам закону, розглянуто за відсутності слідчого та власника майна/особи, у володінні якої знаходиться майно, стосовно якого подане клопотання про арешт, яких не було повідомлено про час та дату судового засідання.
Також переконує, що власник арештованого майна ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а в оскаржуваній ухвалі не зазначено мотивів, з яких виходив суд при її постановленні.
Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 щодо законності ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали щодо задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Щодо заявлених представником апелянта вимог стосовно поновлення йому пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, то такий, як з`ясовано колегією суддів пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

По суті заявлених у апеляційній скарзі вимог, колегією суддів з`ясовано наступне.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000335, внесеному до ЄРДР від 04 квітня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.301 КК України, в рамках вказаного кримінального провадження проводяться слідчі дії.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР були матеріали правоохоронних органів щодо організації та забезпечення діяльності на території м.Рівне групою жителів, з початку 2018 року, онлайн-студії, у якій з використанням професійного обладнання здійснюється трансляція порнографічного відео потоку з веб-камер у режимі реального часу.
З поданого клопотання про арешт майна вбачається, що вилучене 20.02.2019 року у ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду за адресою м.Дніпро, вул.Леоніда Стронцова (Вакаленчука), 1А кв.52, майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000335 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.301 КК України, та приєднано до матеріалів провадження.
Слідчий, подаючи погоджене із прокурором клопотання слідчому судді, виходив з того, що вилучене у ході обшуку, а в подальшому арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди; надане особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходом від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до приписів ст.ст.170-173 КПК України, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Перевіривши матеріали судового провадження та прийняті органом досудового розслідування процесуальні рішення та документи, складені за наслідками проведення слідчих дій на даному етапі, що знаходяться у матеріалах провадження, колегія суддів вважає, що прийняте слідчим суддею рішення про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно повністю відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України, що стосується порядку розгляду клопотання про арешт майна та мети накладення арешту на тимчасово вилучене майно фізичної чи юридичної особи.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Погоджується колегія суддів і з висновками слідчого судді про те, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також має значення для встановлення осіб причетних до злочину.
Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В контексті наведеного, доводи апеляційної скарги представника апелянта ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 стосовно того, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено мотивів, з яких виходив суд при її постановленні - є голослівними та у ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

Що стосується доводів апеляційної скарги про подання слідчим клопотання щодо арешту майна до слідчого судді з пропуском встановленого законом строку для його подання, - то у ході апеляційного розгляду з`ясовано, що такі доводи є необґрунтовані, оскільки погоджене прокурором клопотання слідчим складено 21 лютого 2019 року, відразу ж - наступної доби після проведення обшуку 20 лютого 2019 року, санкціонованого ухвалою слідчого судді. Крім того, уже 22 лютого 2019 року згідно вхідного штампу реєстрації суду за Вх.№ 10095/19, матеріали клопотання слідчого передані через канцелярію суду слідчому судді, згідно протоколу передачі судової справи, для здійснення розгляду.
Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду й доводи апеляційної скарги щодо розгляду слідчим суддею, всупереч вимогам закону, клопотання за відсутності слідчого та власника майна/особи, у володінні якої знаходиться майно. Колегією суддів з`ясовано, що слідчий у заявленому клопотанні щодо арешту майна просив розгляд такого, в силу вимог ч.2 ст.172 КПК України, здійснити без виклику осіб, у яких було вилучено зазначене у клопотанні майно що і зробив слідчий суддя. Зокрема, з метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт такого майна, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчим суддею законно накладено арешт на речі, які 20.02.2019 року у ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 виявлено та в подальшому вилучено.
Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено розумність й співрозмірність обмеження права власності власника заявленого у клопотанні майна завданням кримінального провадження.
Враховуючи достатність доказів, що вилучене майно може бути основним доказом у відкритому кримінальному провадженні, то у відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, на думку колегії суддів, слідчий суддя з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту та перевіривши обставини кримінального провадження, в повній мірі встановив правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
На думку колегії суддів, наведені в ухвалі слідчим суддею мотиви, з котрих він дійшов висновку щодо задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно є переконливими.
При постановленні ухвали слідчим суддею було враховано усі обставини, пов`язані з розглядом заявленого слідчим клопотання, судове рішення прийнято відповідно до вимог закону, також з`ясовано усі обставини з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Поновити апелянту ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження судового рішення ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2019 року щодо задоволення клопотання слідчого ОСОБА_9 , про арешт майна вилученого 20.02.2019 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000335 внесеному до ЄРДР 04.04.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.301 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника апелянта ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________ ____________ _________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3