Дата документу 31.10.2019
Справа № 334/6945/18
Провадження № 1-кп/334/335/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0002574 від 28.07.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Норильськ, Красноярського краю, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
20.11.1990 Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 3 ст. 140, покарання до 3 років позбавлення волі.
15.05.1995 Шевченківськім районним судом м Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 26.08.1997 звільнений за указом президента України «Про амністію» від 26.06.1997 року.
12.05.1998 Шевченківським районним судом ч Запоріжжя за ч.3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна. 18.08.2001 звільнений по відбуттю строку покарання.
10.04.2002 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, На підставі ст. 71 КК України остаточно визначено покарання до 4 років позбавлення волі. 17.02.2006 звільнений по відбуттю строку покарання.
24.12.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
23.06.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 71, 72 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.
13.09.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст..389 КК України, арешт 1 місяць. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до 1 місяцю 15 днів арешту. 30.12.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання.
28.05.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
09.12.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст309, ч. 2. 263 КК України 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27 липня 2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 зустрівся в парку «ДК Піонерів» по вул. Богдана Хмельницького в місті Запоріжжі із своєю знайомою ОСОБА_6 , в якої взяв з метою здійснення дзвінка належний їй мобільний телефон марки «STELLS3-05», ІМЕL1: НОМЕР_1 , ІМЕL2: НОМЕР_2 в корпусі білого кольору, вартість якого, згідно висновку експерта №2222/18 від 31.07.2018 року, становить 255 гривень. В ході розмови ОСОБА_4 по вищевказаному телефону, коли ОСОБА_6 відійшла до кіоску з метою здійснення покупки, у останнього, у зв`язку з потребою у коштах виходячи з положень п. 1 Примітки до ст. 185 КК України, в якій зазначено про те. що у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу, виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого ОСОБА_4 , перебуваючи на території парку «ДК Піонерів», що розташований по вулиці Богдана Хмельницького, приблизно о 15:10 годині вказаного дня, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними викрав вищевказаний мобільний телефон, після чого з майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим спричинив громадянці ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та підтвердив, обставини, викладені в обвинувальному акті, що дійсно він скоїв крадіжку даного телефону. Також пояснив, що матеріальна шкода відшкодована потерпілій у повному обсязі шляхом повернення майна та щиро розкаявся в скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 , злочини за ч.2 ст.185 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості.
ОСОБА_4 раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся, матеріальну шкоду відшкодовано шляхом повернення майна.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 враховуючи його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст..75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «STELLS3-05», який належить ОСОБА_6 та передані їй на відповідальне зберігання залишити за належністю;

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1