Справа № 131/413/19
провадження №1-кп/136/43/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 25.03.2019, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 05.03.2019, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іллінці, Вінницька область, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, одружена, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
В кінці січня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись в березі біля своєї земельної ділянки, що в с. Іллінецьке, Іллінецького району, Вінницької області, під час збирання дров, між деревами, знайшла в металевій коробці 46 набоїв, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - малокаліберними, спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5,6 мм., призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ - 11», «ТОЗ-99», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших, калібру 5,6 мм. та придатні для стрільби чим незаконно придбала вказані патрони, які в подальшому занесла до свого житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , де обгорнула їх в паперову інструкцію від «Димедролу» і в одній із кімнат у серванті на верхній полиці зберігала їх до 14.03.2019.
Таким чином ОСОБА_3 придбала та зберігала без передбаченого законом дозволу 46 (сорок шість) бойових припасів.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 25.03.2019 між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі її захисника ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , а саме: у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст.75 звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на неї певні обов`язки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій в присутності її захисника.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, а саме: придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а отже її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.
Судом також враховано, що ОСОБА_3 раніше не судима; за місцем проживання характеризується посередньо; має четверо неповнолітніх дітей, на обліку в лікаря психіатра не перебуває. Згідно відомостей Комунального некомерційного підприємства «Іллінецька центральна районна лікарня» ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом F 11, 252, є учасницею програми ЗПТ.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

У ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, 65-67 КК України, ст.314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.03.2019 між прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 05.03.2019.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25.03.2019 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази 50 патронів, що передані на зберігання до кімнати для зберігання зброї Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта в сумі 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1