УХВАЛА

Справа № 569/20395/18

1-кс/569/5408/19

14 червня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Рівненського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Личківці Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, номера обслуги 2 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 10 гаубичної артилерійської батареї 4 гаубичного артилерійського дивізіону, військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий військової прокуратури Рівненського гарнізону капітан юстиції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.
В обґрунтування клопотання вказав, що військовою прокуратурою Рівненського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному за №0000116 від 11 вересня 2017 року, за підозрою військовослужбовця військової НОМЕР_3 (польова пошта НОМЕР_2 ) солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що 16 травня 2016 року громадянин ОСОБА_5 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України з командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) терміном на 3 роки та цього ж дня, наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_5 зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду «курсант».

Відповідно до положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з моменту зарахування до списків особового складу військової частини, тобто з 16 травня 2016 року ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

20.07.2016 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) №156 солдата ОСОБА_5 , який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_4 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 2 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 10 гаубичної артилерійської батареї 4 гаубичного артилерійського дивізіону у військовому званні «солдат».

Під час проходження військової служби солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216, 217 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України від 1 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 2 березня 2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України та «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Окрім цього, ч. 9 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону № 589-VII (589-18) від 19.09.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1275-VII (1275-18) від 20.05.2014) визначено, що у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України.

Про те, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи у порушення вимог вище згаданого законодавства, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, у період з середини квітня 2017 по червень 2017 військова частина НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) тимчасово перебувала для проходження бойового злагодження на НОМЕР_6 загальновійськовому полігоні, що в АДРЕСА_3 .

21 квітня 2017 року у солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 раптово винник злочинний умисел на самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), з метою назавжди ухилитися від несення обов`язків військової служби, яка тимчасово дислокувалася на НОМЕР_6 загальновійськовому полігоні, що в АДРЕСА_3 , припинивши тим самим, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України.

Реалізовуючи свій злочинний намір, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , діючи умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою ухилитися від військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування частини, 21 квітня 2017 року близько 07 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка тимчасово дислокувалася для проходження бойового злагодження на НОМЕР_6 загальновійськовому полігоні, що в АДРЕСА_3 та до цього часу до розташування військової частини так і не повернувся, припинивши тим самим, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та недоторканості України.

24 квітня 2018 року солдату військової служби за контрактом військової частини військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, у спосіб передбачений КПК України та цього ж дня, через подальше ухилення від з`явлення до органу досудового розслідування та переховування, останнього оголошено в розшук.

Станом на момент внесення даного клопотання ОСОБА_5 до розташування військової частини не повернувся, про своє місце перебування командирів (начальників), а також правоохоронні органи не повідомив та продовжує ухилятись від військової служби без будь яких поважних причин, чим продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: є повідомлення та матеріали службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 , показами свідків, які кожен окремо підтвердили, той факт, що солдат ОСОБА_5 з 21.04.2017 по теперішній час відсутній на військовій службі без поважних причин та інші матеріали кримінального провадження, які зібрані під час здійснення досудового розслідування.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу: солдат військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 своїми протиправними діями переховується від органів досудового розслідування та/або суду та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, тобто існують ризики передбачені ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини: із показів свідків та службового розслідування проведеного у військовій НОМЕР_7 (польова пошта НОМЕР_2 ), вбачається, що солдат ОСОБА_5 з метою ухилитися від військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування частини, 21квітня 2017 року близько 07 год. 00 хв. самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка тимчасово дислокувалася для проходження бойового злагодження на НОМЕР_6 загальновійськовому полігоні, що в АДРЕСА_3 та до цього часу до розташування військової частини так і не повернувся, тим самим продовжує вчиняти інкримінований йому злочин та переховується від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює його участь в розгляді слідчим суддею клопотання про обрання останньому запобіжного заходу, через що його необхідно затримати та доставити до суду.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: з врахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років, продовжить злочинну діяльність, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності, тривалий час переховується від органів досудового розслідування та суду, про своє місце перебування командирів (начальників), інші державні органи та місцевого самоврядування не повідомив, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризикам передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою.

За місцем проходження служби ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони,досить тривалий час, а саме з 21.04.2017 відсутній за місцем проходження служби. При цьому, не має стійких родинних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, схильний до відкритого ігнорування вимог законодавства щодо дотримання суспільно прийнятих норм поведінки та доброчесності.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, та скоєння іншого кримінального правопорушення, з огляду на що, тримання ОСОБА_5 під вартою - є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи те, що прокурором доведено, наявність достатніх підстав для тримання під вартою та те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та перебуваючи на волі вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу, суд прийшов до висновку, що слід надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.189, 190 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Личківці Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, не судимого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, номера обслуги 2 гармати 1 гаубичного артилерійського взводу 10 гаубичної артилерійської батареї 4 гаубичного артилерійського дивізіону, військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали.

Копію даної ухвали направити в ГУ НП в Тернопільській області для виконання.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий