Справа 288/385/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 19 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району Житомирської області, фактично проживає АДРЕСА_1 ,
що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною другою статті 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною другою статті 185 КК України.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2019 року, оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 . Надано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13 листопада 2019 року до Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
У ході досудового розслідування встановлено, що 01 листопада 2014 року у ОСОБА_4 , який перебував в смт. Корнин з ОСОБА_6 , виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного демонтажу з`єднань залізничної колії, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 01 листопада 2014 року, близько 16.00 год., разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яким пояснили, що мають дозвіл на проведення демонтажу з`єднань колії, прибули до залізничного полотна, яке належить ПАТ «Корнинський цукровий завод», розташоване поблизу вул. Мічуріна, в смт. Корнин, Попільнянського району Житомирської області, де шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 незаконно демонтували два металеві з`єднання залізничних колій, вартістю по 720 гривень 00 копійок кожне.

Після вчинення злочину, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали збитку ПАТ «Корнинський цукровий завод», в особі керуючого санацією ОСОБА_9 , на загальну суму 1440 гривень 00 копійок.

02 листопада 2014 року, близько 16.00 годині, у ОСОБА_4 , який перебував в смт. Корнин з ОСОБА_6 , виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного демонтажу з`єднань залізничної колії, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули до вказаного залізничного полотна, де шляхом вільного доступу, повторно, таємно від оточуючих, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 незаконно розпочали демонтувати два металеві з`єднання залізничних колій, вартістю по 720 гривень 00 копійок кожне, після чого були помічені охоронцями даного підприємства, а тому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.

Своїми діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 185 КК України.
Своїми діями, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України.
Згідно статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У ході судового розгляду встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки останній неодноразово не з`являвся до Попільнянського районного суду при цьому будучи належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомляв.
Також прокурор просить суд врахувати те, що вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 про який йдеться в клопотанні прокурора, та може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, що відповідає загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 КПК України.
Таким чином, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України існують ризики того, що ОСОБА_4 зважаючи на тяжкість злочину, а також міри покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від суду, впливати на свідків у цьому кримінальному правопорушенні.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, ніде не працює, має слабкі соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а тому прокурор приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.
Таким чином, щоб запобігти зазначеним ризикам, які можуть виникнути при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, в судові засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся, до нього неодноразово застосовувався привід, привід не виконано, так як ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні середньої тяжкості злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Таким чином, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України існують ризики того, що ОСОБА_4 зважаючи на тяжкість злочину, а також міри покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладені обставини, прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора, який підтримав клопотання та вказав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти наведеним у клопотання ризикам, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення даного клопотання та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; - міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; - репутацію підозрюваного, обвинуваченого; - майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; - наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; - дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За умовами частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, стороною кримінального провадження не надано доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (пункт 3 частини першої статті 194 КПК України), суд застосовує більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні та покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Згідно частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, суд вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню та відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ливада проти України" від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи "за" і "проти" звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (рішення у справі "Доронін проти України", "Осипенко проти України", "Харченко проти України").
Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, особу обвинуваченого, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей та враховуючи, що обвинувачений може переховуватися від суду, та неодноразово уникав викликів суду для розгляду кримінального провадження обвинуваченим в якому він являється, суд дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Враховуючи наведене та керуючись статтями 131, 132, 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 19 січня 2015 року відносно ОСОБА_4 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною другою статті 185 КК України відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Корнин, Попільнянського району Житомирської області, не працюючого, фактично проживає АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого, останнього разу 02 серпня 2011 року Попільнянським районним судом за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 304, на підставі частини першої статті 70 КК України до 4 років позбавлення волі, за ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 03 червня 2014 року звільнений від відбуття покарання на підставі статті 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», 21 вересня 2017 року Солом`янським районним судом м. Києва за частиною другою статті 186 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року, звільнений у зв`язку з фактичним відбуттям покарання, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:
-прибувати за викликом до Попільнянського районного суду Житомирської області для розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 19 січня 2015 року;
-повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Визначити термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 по 06 лютого 2020 року включно.
Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу покласти на прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1