КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, встановивши заборону розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежилими приміщеннями з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, було об`єктом кримінально протиправних дій, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити ПАТ «Банк Камбіо» строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року.
Щодо строку апеляційного оскарження представник зазначає, що копію оскаржуваної ухвали ПАТ «Банк Камбіо» було отримано 11 жовтня 2019 року , а тому строк на оскарження ухвали від 08 жовтня 2019 року спливає 16 жовтня 2019 року включно.

Представник вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм КПК України та підлягає скасуванню.
Апелянт посилається на те, що постановою Правління Національного банку України від 18 серпня 2014 року за №510/БТ прийнято рішення про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ "Банк Камбіо" шляхом призначення куратора. Постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року за №603/БТ ПАТ "Банк Камбіо" віднесено до категорії проблемних та постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року за №782 ПАТ "Банк Камбіо" віднесено до категорії неплатоспроможних.

В подальшому на підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавчою дирекцією ФГВФО прийняла рішення від 22 лютого 2016 року за №212 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" на два роки до 01 березня 2018 року включно.

01 лютого 2018 року виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 304 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Камбіо" строком на один рік з 02 березня 2018 року до 01 березня 2019 року включно.
14 лютого 2019 року Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 350 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» строком на один рік, з 02 березня 2019 року до 01 березня 2020 року включно.
Апелянт звертає увагу суду на те, що постановою Верховного суду від 06 серпня 2019 року касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» задоволено. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 910/16477/18 скасовано. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс на Саксаганського» у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Як зазначає апелянт, у банківській системі кошти клієнтів обліковуються як запис, однак, за відсутності коштів у банку платника, такі кошти не можуть перераховуватись на будь-який інший рахунок у тому числі відкритий в цьому ж банку.

Погашення заборгованості за Кредитним договором відбувалось за рахунок депозитних коштів, зважаючи на те, що перерахування коштів проводилось в межах Банку, в період очевидної неспроможності виконання ним своїх грошових зобов`язань, без залучення реальних коштів на оплату договору.
Отже, таким погашенням було порушено суть та мету встановлених постановою Правління НБУ № 510/БТ від 19 серпня 2014 року обмежень щодо прийняття розрахунків за договорами виключно через кореспондентський рахунок НБУ.
Представник зазначає, що всупереч вимогам чинного процесуального законодавства, судом не було повідомлено ПАТ "Банк Камбіо" про розгляд даної справи.

Крім того, як вказує представник, оскільки ухвала суду містить посилання на обставини неплатоспроможності ПАТ «Банк Камбіо», прокурор (подаючи клопотання про арешт майна Банку) та слідчий суддя (задовольняючи таке клопотання) не могли не знати про порушення такими діями прямих заборон КПК.
Зокрема, дана ухвала забороняє Банку та ФГВФО здійснювати відчуження активівБанку через електронні аукціони, а відповідно Кредитори Банку (в тому числі вкладники) не зможуть отримати задоволення кредиторських вимог у порядку чинного законодавства.
Як зазначає апелянт, продаж майнових прав жодним чином не порушує права боржника - ТОВ «Сервіс на Саксаганського» та не потребує накладення арешту на майно, встановивши заборону розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежилими приміщеннями з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).
А також беззаперечним являється той факт, що відкриті торги за лотом GL16N011913 скасовані відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2554 від 07.10.2019 року, що на думку представника свідчить про безпідставне накладення арешту на майно.

Прокурор та представник власника майна в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце судового засідання були завчасно проінформовані, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника ПАТ «Банк Камбіо», що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, Третім слідчим відділом Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001017 від 10 липня 2019 року за фактом замаху на заволодіння службовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за попередньою змовою з невстановленими працівниками правоохоронного органу та службовими особами суб`єкта господарської діяльності нерухомим майном ОСОБА_7 , вартість якого в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Генеральною прокуратурою України.
Встановлено, що між ТОВ «Сервіс на Саксаганського» в особі директора ОСОБА_8 та ПАТ «БАНК КАМБІО» в особі заступника Голови Правління ОСОБА_9 укладено кредитний договір № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 року (далі - «кредитний договір»), згідно якого Товариство отримало від Банку кредитні кошти у сумі 750 000,00 доларів США.
З метою забезпечення виконання кредитного договору Банком 24.04.2013 прийнято в іпотеку від майнового поручителя ОСОБА_7 нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений іпотечний договір посвідчений 24.04.2013 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу міста Києва ОСОБА_10 за реєстраційним № 845.
В серпні 2014 року на вимогу Банку щодо збільшення гарантованого покриття повернення кредитних коштів Товариством залучено додаткового майнового поручителя ОСОБА_11 , який 10.09.2014 уклав з Банком договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_11 передав в заставу банківській установі майнові права на грошові кошти розміщені за депозитним договором.
У подальшому Банком за згодою заставодавця - ОСОБА_11 здійснено списання грошових коштів останнього розміщених за депозитним договором в рахунок погашення кредиту за кредитним договором.
Враховуючи зазначені обставини право вимоги за кредитним договором перейшли від Банку до ОСОБА_11 .
У зв`язку з виконанням основного зобов`язання припинено договір іпотеки укладений між Банком та ОСОБА_7 та скасовано відповідні записи про обтяження нерухомого майна.
Враховуючи зміни кредитора в основному зобов`язанні ОСОБА_7 укладено з ОСОБА_11 договір іпотеки відповідно до якого останнім прийнято в іпотеку нерухоме майно.
Згодом ОСОБА_11 задоволено свої майнові вимоги як кредитора шляхом вчинення іпотечного напису та перереєстрації за собою об`єкту нерухомого майна переданого ОСОБА_7 в іпотеку.
Не зважаючи на зазначені вище обставини службовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за попередньою змовою з невстановленими працівниками правоохоронного органу та службовими особами суб`єкта господарської діяльності, вчинено дії щодо заволодіння нерухомим майном ОСОБА_7 , іпотека якого припинена у зв`язку з виконанням основного зобов`язання.
Так, на підставі постанови Правління Національного банку України № 782 від 04.12.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 140 від 04.12.2014 про початок процедури виведення Банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в редакції чинній на день початку тимчасової адміністрації Банку, визначено суб`єкта та порядок віднесення правочинів до нікчемних стороною яких є банк, що виводиться з ринку.
Так, відповідно до ст. 34 Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду.
Статтею 35 цього ж Закону передбачено, що здійснення тимчасової адміністрації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.
Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Тимчасова адміністрація Банку здійснювалась в період з 04.12.2014 до 02.03.2015, за вказаний період уповноваженою особою Фонду зазначені вище правочини не визнавались нікчемними, у зв`язку з чим до них не застосовувались відповідні наслідки.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 46 про початок ліквідаційної процедури, яка триває до теперішнього часу.
Через 3 роки після завершення здійснення тимчасової адміністрації Банку, а саме 29.07.2018 рішенням виконавчої дирекції Фонду № 900 ліквідатором Банку було призначено ОСОБА_12 .
У жовтні 2018 року ліквідатор Банку направив ОСОБА_7 та Товариству повідомлення про визнання Банком договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги від 10.09.2014 нікчемним та застосування відповідних наслідків такої нікчемності у вигляді поновлення правовідносин за кредитним договором та договором іпотеки.
Після цього ліквідатором Банку зазначені майнові права по кредитному договору та договору іпотеки виставлено на аукціон, лот № GL8N04259, який 19.06.2019 не відбувся, у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників.
Враховуючи протиправний характер дій ліквідатора Банку Товариством подано позовну заяву за результатами розгляду якої Північний апеляційний господарський суд 29.07.2019 (судова справа № 910/16477/18) прийняв рішення яким:
- визнав зобов`язання між TOB «Сервіс на Саксаганського» та ПАТ «БАНК КАМБІО» за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 (з наступними додатковими угодами до нього) повністю припиненими шляхом їх повного належного виконання;
-

визнав відсутнім у ПАТ «БАНК КАМБІО» прав кредитора по відношенню до ТОВ «Сервіс на Саксаганського» у зобов`язаннях за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013 (з наступними додатковими угодами до нього);
- визнав відсутнім у ПАТ «БАНК КАМБІО» прав іпотеки за іпотечним договором, укладеним між ОСОБА_7 і ПАТ «БАНК КАМБІО», посвідченим приватним нотаріусом Київського нотаріального округу міста Києва ОСОБА_10 24.04.2013, за реєстраційним № 845.
Зазначена постанова Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 набрала законної сили.
Цим же рішенням констатовано, що правочини є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону. Правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.
Відповідно до устеленої практики Верховного Суду нікчемним правочин є в силу закону, а тому він не може бути визнаний таким рішенням банку, протоколом, тощо.
Аналогічну правову позицію висвітлено в постановах Великої Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24198/19, від 07.07.2018 року у справі № 826/1476/15).
Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1863 від 25.07.2019 ліквідатором Банку призначено ОСОБА_13 .
Незважаючи на викладені вище обставини правовідносин, які виникли між Товариством та Банком, а також наявність рішення суду яким встановлено припинення правовідносин за основним зобов`язанням шляхом його виконання та відсутність у Банку прав по іпотечному договору службовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб майнові права за вказаними договорами виставлено на продаж.
Так, відповідно до відомостей розміщених на сайтах ПАТ «БАНК КАМБІО» (http://www.cambio.com.ua/site/ua/pr/news/1211.html) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://torgi.fg.gov.ua/catalog/krediti/patbank kambio/208926/index.php?lang=ru).
19 вересня 2019 року опубліковано оголошення про проведення 10.10.2019 аукціону з продажу лоту № GL16N011913 до якого включено майнові права за кредитним договором № 008/1-2013/840 від 24.04.2013, який забезпечений нежилими приміщеннями загальною площею 664,60 кв.м., розташованими за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, які належать ОСОБА_7
07 жовтня 2019 року прокурор третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суд м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, встановивши заборону розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежилими приміщеннями з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Клопотання прокурора мотивовано необхідністю забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вищевказане нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вказане майно, з тим підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, було об`єктом кримінально протиправних дій, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0001017, про арешт нерухомого майна, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив клопотання і додані до нього матеріали та прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, встановивши заборону розпорядження зазначеним об`єктом нерухомого майна.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Абзацом 2 ч.1 ст.173 КПК України встановлено, що не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

02 вересня 2015 року директором-розпорядником ОСОБА_14 виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіббуло прийнято Рішенням №46 про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.
29 березня 2018 року виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 900, згідно з яким було змінено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ОСОБА_12 , якому делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Камбіо» з 30 березня 2018 року по 01 березня 2019 року включно.
Оскільки стосовно ПАТ «Банк Камбіо» здійснюється процедура ліквідації, то на нього розповсюджується дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким врегульовані правовідносини, що виникають за участі неплатоспроможного Банку.

Зокрема, цим Законом встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодувань за вкладами, а також врегульовані відносини між Фондом, банками і Національним банком України, в тому числі визначені повноваження та функції ФГВФО щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Виходячи з того, що задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», здійснюється за рахунок коштів, одержаних від продажу Фондом майна (активів) банку в процесі ліквідації, то саме тому в абзаці 2 ч. 1 ст. 173 КПК України законодавець заборонив арешт коштів/майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, накладення арешту на майно, яке знаходиться в іпотеці ПАТ «Банк Камбіо», який є неплатоспроможним і перебуває в процесі ліквідації, що здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, за умови незавершеності судових процедур у Касаційному Господарському суді Верховного Суду, є незаконним навіть з огляду на те, що воно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_5 задоволенню, з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у задоволенні прокурора про накладення арешту на майно, із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежилими приміщеннями з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), як такого, що внесено до суду за недоведеності обставин, які свідчать про можливість накладення арешту на майно, та з порушенням абзацу 2 ч. 1 ст. 173 КПК України, тобто з порушенням вимоги закону про недопустимість арешту коштів/майна банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Банк Камбіо» ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, встановивши заборону розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежилими приміщеннями з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, із забороною розпорядження об`єктом нерухомого майна: нежилими приміщеннями з № 1 по № 19 (групи приміщень № 51) (літера Б), загальною площею 664,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0) відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6118/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1