ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 11-сс/819/424/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про арешт майна
УХВАЛА
іменем України
24 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000141 за клопотанням про поновлення строку та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2019 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: постановити ухвалу про арешт майна, а саме: земельних ділянок за кадастровими номерами:
-:01:063:0113 площею 3 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0244 площею 0,0607 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська; :01:001:0246 площею 0,075 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0247 площею 0, 075 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0248 площею 0,075 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0249 що розташована за адресою: Херсонська обл.., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0250 площею 0,06 га га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0251 площею 0,06 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0252 площею 0,06 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0253 площею 0,06 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0254 площею 0,06 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0255 площею 0,06 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0256 площею 0,0608 га, що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0257 площею 0,0608 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська; :01:001:0258 площею 0,0608 га., що розташована за адресою: Херсонська обл.., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:259 площею 0,0608 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0260 площею 0,0608 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0261 площею 0,0608 га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська;
-:01:001:0262 площею 0,0607га., що розташована за адресою: Херсонська обл., Скадовський район., с/р Лазурненська.
Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, власникам, членам їх сімей та будь-яким іншим особам проведення нового будівництва.
Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на зазначене майно.

В клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_7 зазначає, що клопотання було розглянуто без виклику особи (власника майна), а про оскаржуване рішення ОСОБА_8 , який є власником майна, щодо якого вирішується питання про арешт, стало відомо лише 05.07.2019 року.

Враховуючи зазначені обставини, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому просить його поновити.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , посилається на її незаконність та необґрунтованість у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Свої доводи мотивує тим, що слідчим суддею задоволено клопотання про арешт майна, яке подане неуповноваженою особою (слідчим), усупереч вимог ст. 64? КПК України. Зазначає, що зі змісту ухвали слідчого судді не вбачається, які саме сліди можуть містити на собі арештовані земельні ділянки, чим порушені права власника ОСОБА_8 розпоряджатися власним майном. Вважає, що підстави для накладення арешту на земельні ділянки є надуманими та нічим не підтверджуються, а тому підстав для накладення арешту на вказане майно відсутні. Просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами - :01:001:0248 площею 0,075 га., - :01:001:0256 площею 0,0608 га, які належатьОСОБА_8 ..

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, у дебатах сторони залишились на висловлених позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня його проголошення, крім того положеннями ч.3 ст.395 КПК України зазначено, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 до суду першої інстанції не викликався, а про оскаржуване судове рішення дізнався лише 05 липня 2017 року.

Зазначені в клопотанні обставини знайшли своє підтвердження, а тому колегія суддів визнає їх поважними, що є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170 - 173 КПК України.

Згідно із ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів наданих суду, слідчим відділом Херсонського відділу поліції Головного управління поліції у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000141 від 29.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.365-2 КК України за фактом підробки рішення Скадовського районного суду від імені судді ОСОБА_9 по справі №2-475/08 від 14.03.2008 року, на підставі якого з комунальної власності Лазурненської селищної ради вибули з власності земельні ділянки загальною площею 4 га, та зловживання службовими повноваженнями реєстраторами Херсонської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирської області.
Отже, шляхом неправомірних дій невстановлених осіб незаконно переведено з комунальної у приватну власність вище вказані землі, які перебувають на балансі Лазурненської селищної ради, що на даний час ставить під загрозу можливого перепродажу третім особам.
Постановою слідчого від 03.06.2019 року земельні ділянки за кадастровими номерами:
-:01:063:0113 площею 3 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:0244 площею 0,0607 га., що належить ОСОБА_11 ;
:01:001:0246 площею 0,075 га., що належить ОСОБА_12 ;
-:01:001:0247 площею 0, 075 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:0248 площею 0,075 га., що належить ОСОБА_8 ;
-:01:001:0249; - :01:001:0250 площею 0,06 га, що належить ОСОБА_13 ;
-:01:001:0251 площею 0,06 га., що належить ОСОБА_14 ;
-:01:001:0252 площею 0,06 га., що належить ОСОБА_14 ;
-:01:001:0253 площею 0,06 га., що належить ОСОБА_13 ;
-:01:001:0254 площею 0,06 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:0255 площею 0,06 га., що належить ОСОБА_15 ;
-:01:001:0256 площею 0,0608 га, що належить ОСОБА_8 ;
-:01:001:0257 площею 0,0608 га., що належить ОСОБА_10 ;
- :01:001:0258 площею 0,0608 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:259 площею 0,0608 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:0260 площею 0,0608 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:0261 площею 0,0608 га., що належить ОСОБА_10 ;
-:01:001:0262 площею 0,0607га., що належить ОСОБА_10 ; визнано речовими доказами.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Згідно із ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна, доказів розміру шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, доказів самого факту завдання шкоди ї розміру цієї шкоди, а також наявності цивільного позову.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання слідчого про необхідність арешту вилученого майна, та, врахувавши положення ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства і доводи апеляційної скарги з цього приводу їх не спростовують.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України, зокрема, є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вказане, майно, яке є предметом кримінального правопорушення, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України по суті є формою забезпечення доказів, самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає наявність усіх зазначених підстав для накладення арешту на майно.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочинів, а також на наявність підстав вважати, що майно, яке було вилучене має ознаки, передбачені ст.98 КПК України, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки слідчого судді.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався в клопотанні, а слідчий суддя відповідно до ст.94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Проте, слідчий суддя на даній стадії не вправі наперед вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб, що, на думку колегії суддів, було дотримано.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч.1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і негайно припиняється, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно має беззаперечне доказове значення.

Доводи захисника про неврахування вимог ст. 64? КПК України, якими передбачене звернення до суду з клопотанням про арешт майна лише прокурора, не ґрунтуються на вимогах закону, з огляну на наступне.

Порядок звернення із клопотанням про арешт майна регламентований ст.171 КПК України, в якій чітко зазначено про можливість звернення із вказаним клопотанням, як прокурора, так і слідчого із погодженням з прокурором, натомість в ст.64? КПК України визначається поняття третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, її права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів провадження, із клопотанням про арешт майна до суду звернувся слідчий СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_16 за погодженням із прокурором, а тому, у колегії суддів, відсутні підстави вважати, що клопотання було подане із порушенням, встановлених кримінальним процесуальним кодексом, вимог.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, оцінивши розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що іншим шляхом не виявляється можливим встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження, оскільки лише накладанням арешту на зазначене майно, можливо отримати докази, які мають суттєве значення для з`ясування обставин кримінальних правопорушень та осіб, причетних до їх вчинення.

Отже, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим, колегія судді підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника, не вбачає.

Інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваного рішення та з урахуванням зазначених обставин було постановлене відповідне судове рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які стали б безумовними підставами для скасування оскаржуваного рішення, колегія судді не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.171-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2019 року про арешт майна задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2019 року, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме: земельні ділянки у кримінальному провадженні № 0000141 від 29.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.365-2 КК України залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2