ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2254/19 Справа № 210/2343/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11червня 2019 року про відмову у задоволенні подання КВК №80 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року у задоволенні подання КВК № 80 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 було відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що даних на підтвердження факту виправлення, засуджений ОСОБА_7 не навів та не надав при розгляді клопотання. В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_7 , який скоїв зухвалий злочин, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, виходячи із аналізу вироку, за якими відбуває покарання, суд вважав, що перебування ОСОБА_7 на волі може становити небезпеку для громадян, а отже суд не знайшов підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сумлінно працює та активно приймає участь в благоустрою відділення, за яким був закріплений, працює слюсарем з ремонту автомобілів та отримує заробітну плату. З 28.08.2017 року він знаходиться на дільниці соціальної реабілітації, де характеризується задовільно і має два заохочення за сумлінну працю. Посилається на те, що дома у нього мама пенсійного віку, яка потребує допомоги, а також сестра.

Заслухавши суддю доповідача, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення даної апеляції, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, щодо апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як убачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання суду першої інстанції, суд, дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку.
Так, ОСОБА_7 у цій справі засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року за ч. 1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання - 14.12.2015 року, кінець строку 14.12.2020 року.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_7 перебуває з 15.12.2015 року.
Під час перебування у Дніпропетровському стягнень та заохочень не мав.
З 28.12.2015 року по теперішній час ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80», на теперішній час характеризується позитивно, мав 1 стягнення, яке на даний час погашене, та 2 заохочення.
Згідно з характеристикою, наданою установою виконання покарань, наявною у матеріалах справи, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований на контрагентському об`єкті «ГТК» різноробочим, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайних зовнішній вигляд, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, працездатний, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», "Правова просвіта", "Підготовка до звільнення".
Разом з тим, при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення висновок суду повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, а тому колегія суддів приходить до висновку, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні подання установи відбування покарань, оскільки в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, тому що умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а отже суд обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11червня 2019 року, якою відмовлено у застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4