28.05.2019 Провадження № 1-в/331/35/2019
Єдиний унікальний номер 331/2372/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого -судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації - ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку відбутого покарання,

в с т а н о в и в:

В провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку відбутого покарання у відповідності до положень ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання». Так, адвокат просив зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк покарання: період відбуття ним покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 року; період перебування в ДУ «Біленківська виправна колонія (№99) з 17.01.2017 року по 31.05.2018 року включно з розрахунку один день перебування у колонії (попереднього ув`язнення) за два дні позбавлення волі; період відбуття 9 місяців виправних робіт, що дорівнює 3 (трьом) місяцям позбавлення волі із розрахунку три дні виправних робіт за один день позбавлення волі, до нового покарання, яке було призначене вироком Запорізького апеляційного суду від 15.04.2019 року.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 внесене клопотання підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що після постановлення первісного вироку по справі ОСОБА_6 був затриманий та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, у подальшому до нього було застосовано Закон України "Про амністію", зменшено строк покарання та, відповідно, замінено на більш м"яке - виправні роботи, які він також відбував включно по день винесення нового вироку Запорізьким апеляційним судом 15.04.2019 року. Оскільки відбуте ним покарання було рамках того самого кримінального провадження, ввважав доцільним зарахувати цей строк до строку знов призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що на виконання ухвали Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2018 року ОСОБА_6 відбував покарання у вигляді виправних робіт включно до моменту його звільнення з роботи, строк відбутого ним покарання складає 9 місяців 16 днів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку покарання, призначеного ОСОБА_6 , зараховано термін його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 27.02.2012 року до 23.03.2012 року включно. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. При цьому, ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», а запобіжний захід у вигляді застави скасовано.
Вироком апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2016 року відносно ОСОБА_6 у частині перекваліфікації його дій з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2 ст. 296 КК України і в частині призначення йому покарання скасовано та визнано ОСОБА_6 винним увчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 27.02.2012 року по 23.03.2012 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01.11.2017 року у справі № 317/3317/17 задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 , засудженому вироком Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до 4 років позбавлення волі, скорочено наполовину невідбуту частину призначеного покарання за цим вироком.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2018 року у справі № 317/1264/18 ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на строк 11 місяців 20 днів, з утримуванням 20 % від заробітної плати в дохід держави.
Станом на 28.04.2019 року ОСОБА_6 відбув 9 місяців та 16 днів покарання у вигляді виправних робіт.
Крім того, згідно довідки про звільнення ОСОБА_6 відбув покарання у державній установі "Біленківська виправна колонія № 99" з 17.01.2017 року до 31.05.2018 року у вигляді позбавлення волі (1 рік 4 місяці 14 днів).
Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.06.2018 року вирок Апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2017 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вироком Запорізького апеляційного суду від 15.04.2019 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2016 відносно ОСОБА_6 у частині перекваліфікації його дій з ч. 4 ст. 296 КК України на ч. 2ст. 296 КК України і в частині призначення йому покарання скасовано та визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, із призначенням останньому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_6 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 27.02.2012 року по 23.03.2012 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Виходячи зі змісту ст. 537 КПК України, суддя дійшов висновку, що питання про зарахування строку відбутого покарання, про що порушив питання адвокат ОСОБА_5 , може бути віднесене до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Відповідно до положень п.п. 1,4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, або до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частина перша ст. 72 КК України визначає, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 1) одному дню позбавлення волі відповідають, зокрема, в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт .

У судовому засіданні встановлено, що після постановлення вироку Апеляційним судом Запорізької області 12.01.2017 року та до постановлення нового вироку Запорізьким апеляційним судом 15.04.2019 року у тому самому кримінальному провадженні ОСОБА_6 фактично відбув покарання у вигляді позбавлення волі з 17.01.2017 року до 31.05.2018 року тобто 1 рік 4 місяці та 14 днів та 9 місяців та 16 днів виправних робіт, що відповідно до ч.1 ст. 72 КК України дорівнює трьом місяцям та п"яти дням позбавлення волі
Таким чином, з метою дотримання прав засудженої особи та принципів призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність зарахувати відбуте ОСОБА_6 покарання до строку знов призначеного покарання у рамках одного й того самого кримінального провадження.

При цьому, доводи захисника про те, що строк перебування ОСОБА_6 у місцях позбавлення волі необхідно обчислювати у відношенні один день дорівнює двом дням суд відхиляє, оскільки відповідне правило зарахування строку розповсюджується лише щодо терміну попереднього ув"язнення особи, а не строку відбуття ним покарання після винесення остаточного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 372, 395, 537, 539 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку відбутого покарання задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до строку покарання, призначеного за вироком Запорізького апеляційного суду від 15.04.2019 року, період відбування ним покарання у цьому кримінальному провадженні у вигляді позбавлення волі у ДУ «Біленківська виправна колонія (№99) з 17.01.2017 року по 31.05.2018 року включно, а саме: 1 рік 4 місяці та 14 днів позбавлення волі, та термін відбуття ним виправних робіт у розмірі 9 місяців та 16 днів виправних робіт, що дорівнює 3 місяці та 5 днів позбавлення волі.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1