В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "15" жовтня 2019 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000319 від 14.01.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, Камянського району, с. Михайлівка, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинувальний акт за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 357, ч. ч. 2, 3, 4 ст. 187 КК України стосовно ОСОБА_8 17.11.2015 скеровано до Дарницього районного суду міста Києва, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09 серпня 2017 року, приблизно о 20-00 год. ОСОБА_8 перебував за адресою: АДРЕСА_3 разом із вітчимом ОСОБА_9 ..

У вказаний час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході розмови виник словесний конфлікт та сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_9 , погрожуючи розправою, взяв зі столу кухонний ніж та направився в бік ОСОБА_8 .

Останній усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, тримаючи в руці скляний стакан, кинув їм в голову ОСОБА_9 , який продовжував розмахувати ножем.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи небезпеку, з мотивів захисту власного життя, наніс 3-4 удари руками в область голови ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу.

Після цього, ОСОБА_8 на місце події викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Лікарями швидкої медичної допомоги ОСОБА_9 доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де поміщено на лікування.

21.08.2017 в приміщенні Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги констатовано біологічну смерть ОСОБА_9 ..

Згідно висновку експерта № 1977/2: при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені наступні ушкодження:

1.Закрита черепно-мозкова травма синець на повіках лівого ока, забійно-рвана рана по ходу лівої брови, забійно-рвана рана по нижньому краю лівої орбіти з переходом назовні; рана по ділянці перенісся; перелом кісток носа; розповсюджені крововиливи під м`яку мозкову оболонку на випуклій поверхні правої півкулі мозку з переходом на медіальну поверхню з найбільшим проявом в правій тім`яній області та правій медіальній поверхні; на випуклій поверхні лівої півкулі мозку з найбільшим проявом в лівій тьмяно-скроневій області, крововилив у шлуночки головного мозку; деструктивний набряк тканини головного мозку.

2.Рани в ділянці лівого плечового суглоба та передньої поверхні грудей справа.

Виявлена закрита черепно-мозкова травма утворилась від дії тупого предмета. Характер та локалізація ушкоджень м`яких тканин голови, кісток обличчя, оболонок головного мозку вказують на утворення наявної черепно-мозкової травми у ОСОБА_9 в результаті не менш як трьох ударів тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту в ділянку обличчя (можливо «кулаками рук»), індивідуальні особливості якого не відобразилися. Також утворення такої черепно-мозкової травми у ОСОБА_9 « від падіння з положення стоячи з висоти власного зросту на рівну тверду поверхню» виключається.

Наявна черепно-мозкова травма могла утворитись в час, що вказаний в постанові слідчого, тобто 09.08.2017 року.

Смерть ОСОБА_9 настала від закритої-черепно мозкової травми у вигляді забійних ран та синців на обличчі, перелому кісток носа, розповсюджених крововиливів під оболонки та у шлуночки головного мозку, що обумовило розвиток деструктивного набряку тканин головного мозку.

Наявна закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійних ран та синців на обличчі, перелому кісток носа, розповсюджених крововиливів під оболонки та у шлуночки головного мозку з розвитком деструктивного набряку тканин головного мозку моє ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження, небезпечного для життя. Між наявною закритою черепно-мозковою травмою та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.

Рани в ділянці лівого плечового суглоба та передньої поверхні грудей справа мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта № 2137 від 30.08.2017 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при обстеженні виявлені ушкодження:

А) подряпини в проекції 1-ї п`ясної кістки, в проекції 2-го між пальцевого проміжку, проксимальної фаланги 3-го пальця по тильній поверхні;

Б) різана рана в проекції підвищення 1-го пальця лівої кисті по долонній поверхні;

В) синці на тильній поверхні правої кисті від проксимальної третини п`ясних кісток до середніх фаланг 1-го 5-го пальців, на долонній поверхні лівої кисті в проекції підвищення 1-го пальця з переходом на передню поверхню променево-зап`ястного суглобу, на заднє-зовнішній поверхні правого передпліччя у середній третині, на тильній поверхні правої ступі в проекції ступі 2-го 4-го плесно-фалангових суглобі з переходом на проксимальні фаланги пальців.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень свідчать про наступне: подряпини і різана рана утворилась від дії гострого предмету; синці утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 09.08.2017. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин.
Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, а тому, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого у разі перевищення меж необхідної оборони, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неофіційно працює будівельником, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його вік та стан здоров`я, майновий стан, соціальні зв`язки.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його молодий вік, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_8 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді арешту, в межах санкції статті.
25.03.2019 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України і він був попередньо ув`язнений до 16.06.2019 року, коли ухвалою слідчого судді до нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Відтак, строк попереднього ув`язнення слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання відповідно до співвідношення, передбаченого п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
Потерпілим до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15 200 грн., моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди потерпілий зазначив, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечний злочин в результаті якого, настала смерть його батька, у зв`язку з чим потерпілий поніс витрати, а саме на лікування батька, а після смерті на здійснення поховання та поминальні обіди. Розмір моральної шкоди потерпілий обґрунтовує тим, що смерть батька завдала йому тяжкої моральної травми. Після даної події в нього значно погіршився стан здоров`я та загальне самопочуття. Потерпілий визнаний інвалідом 3 групи та після смерті батька він залишився повним сиротою. В судовому засіданні потерпілий підтримав, поданий цивільний позов.
Обвинувачений ОСОБА_8 визнав цивільний позов потерпілого: матеріальну шкоду та моральної шкоди в повному обсязі.

Розглядаючи цивільний позов потерпілого суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.
Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що протиправні дії ОСОБА_8 , знаходяться в причинному зв`язку з негативними наслідками, які настали для потерпілого ОСОБА_5 , тому підстав для звільнення ОСОБА_8 від обов`язку по відшкодуванню заподіяних збитків суд не вбачає.
Враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілим, з врахуванням втрат немайнового характеру, які він зазнав внаслідок смерті батька, що призвело до життєвих змін та він потребує додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. При цьому суд враховує матеріальне становище обвинуваченого.
Виходячи з принципів розумності, справедливості та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на корить потерпілого ОСОБА_5 у якості компенсації за спричинену моральну шкоду суму в розмірі 500 000 гривень.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті вчинення злочину обвинуваченим, потерпілий ОСОБА_5 поніс витрати на придбання медичних препаратів та в подальшому поховання ОСОБА_9 , тому матеріальні збитки у вигляді реально понесених, документально підтверджених витрат у розмірі 15 200 гривень, які визнані обвинуваченим, слід стягнути з нього на користь потерпілого.
Судові витрати у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 місяців арешту.

Відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1, ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання його попереднє ув`язнення з 25 березня по 16 червня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_8 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_8 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15 200 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 273 грн. 80 к. за проведення судової експертизи.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: