Справа № 570/2919/19
номер провадження 1-в/570/287/2019
У Х В А Л А
іменем України
17 вересня 2019 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області заяву захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 засуджений 12.08.2016 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70, 75, 76 ч. 1 п.п. 2, 3, 4 КК України строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. 19.06.2018 року Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.08.2016 року скасовано за м`якістю призначеного покарання та постановлено новий вирок в цій частині, визнати винуватим за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 69, 70 КК України строком на 3 роки 3 місяці обмеження волі. На підставі ст. 70 ч. 4, 72 КК України, в строк покарання зарахувати повністю відбуте ним покарання 100 годин громадських робіт за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2015 року. В решті вирок суду залишено без змін.

Відповідно до заяви засуджений за час відбування покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень режиму утримання не допускає, має заохочення. У зв`язку з цим захисник просить замінити йому невідбуту частину покарання у виді обмеження волі на більш м`яке покарання у виді виправних робіт.

Прокурор в судовому засіданні вказав на положення ст. 57 КК України про те, виправні роботи призначаються на строк від 6 місяців до двох років, а невідбута частина покарання засудженого становить більше половини строку призначеного покарання, що суперечить вимогам ст. 82 КК України.

Його захисник в судовому засіданні звернув увагу на позитивну характеристику засудженого під час відбування покарання, як доказ надав документи, що характеризують особу засудженого. Також зауважив, що застосування ч.4 ст. 82 КК України не є обов`язковим, а факт невідбуття половини строку покарання не може перешкодити заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити заяву його захисника.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років.

Заміна невідбутої частини покарання більш мяким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Суду під час розгляду зазначених клопотань слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодільних організаціях, а також наміри засудженого щодо залучення до суспільно корисної праці.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 станом на даний час не відбув 1/2 частину строку покарання, як того вимагають положення ст. 82 КК України за вчинення умисного тяжкого злочину.

Суд вважає, що засудженому слід відмовити в заміні невідбутої частини основного покарання у виді обмеження волі більш м`яким, а саме на виправні роботи, оскільки виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи особу засудженого, тяжкість злочину та відбуту частину покарання, яка є меншою 1/2 призначеного строку покарання (п.2 ч.4 ст. 82 КК України), така заміна покарання на виправні роботи буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин. Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж такий короткий проміжок часу відбування покарання не є достатнім для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав визначених ст.82 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що засуджений не підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як він не відбув необхідну частину покарання, а також процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді обмеження волі перестає бути доцільним. До того ж строк невідбутої частини покарання засудженого перевищує строк, на який можуть бути призначені виправні роботи.

Задоволення клопотання засудженого та його захисника не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, лише зразкова поведінка під час відбування покарання не є підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Його поведінка під час відбування покарання може враховуватись при розгляді справи в сукупності з іншими встановленими обставинами по справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений, його захисник вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1