Номер провадження: 11-сс/813/949/19
Номер справи місцевого суду: 522/9019/19 1-кс/522/9177/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002753 від 27 травня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 липня 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0002753 від 27 травня 2019 року.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню, у зв`язку із тим, що жодний ризик у клопотанні про застосування вказаного запобіжного заходу, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений, підозрюваний не має наміру переховуватись від органу досудового слідства або суду, оскільки має постійне місце роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 27.05.2019 р. ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 24-26), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в тому, що він 26.05.2019 р. приблизно о 17:30 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння, після словесного конфлікту на ґрунті побутових складнощів з матір`ю ОСОБА_8 , пов`язаних з низьким матеріальним забезпеченням сім`ї, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, взяв з кухні квартири кухонний ніж з білою рукояткою, з яким зайшов до кімнати, де на ліжку відпочивала його мати ОСОБА_8 та, діючи умисно, наніс їй одне ножове поранення в область правого колінного суглобу, заподіявши останній, згідно довідки з КУ «Міська клінічна лікарня № 1» від 26.05.2019 року колото-різану рана п/з правого бедра, зовнішня кровотеча, геморологічний шок 2-3 ступеню, в результаті чого вона була доставлена до КУ «Міська клінічна лікарня № 1» де їй була надана невідкладна медична допомога, а ОСОБА_9 був затриманий працівниками поліції.
Зазначена підозра підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, а саме: протоколом огляду місця події від 26.05.2019 р. (а.с. 9-12); протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 13-14 та 15-16 відповідно); поясненнями ОСОБА_9 від 26.05.2019 р. (а.с. 18-19) та протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28.05.2019 р. (а.с. 28-31).

Апеляційний суд не може погодитися з доводами сторони захисту про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с. 34, зворотна сторона), в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконного впливу на потерпілу та свідків в зазначеному провадженні, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, пов`язаного із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчиненого у стані алкогольного сп`яніння по відношенню до рідної матері; підозрюваному відомі особи свідків в зазначеному провадженні, з деякими із них, відповідно до пояснень самого обвинуваченого та його сусідів (а.с. 16 та 19), він підтримує дружні стосунки.

Апеляційний суд також наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений органами досудового розслідування ризик того, що підозрюваний може вчинити новий злочин відносно своєї матері, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України було вчинено за місцем їх проживання на побутовому підґрунті.

Водночас, зазначені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризики знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на переконання апеляційного суду, є припущеннями та їх існування жодними доказами доведено не було.
Що стосується тверджень сторони захисту про те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має постійне місце роботи, колегія суддів вважає їх слушними та такими, що відповідають дійсності, однак наголошує на тому, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 .
Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також особу підозрюваного, на переконання апеляційного суду, слідчим та прокурором було доведено те, що обрання підозрюваному ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_9 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року, якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 липня 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0002753 від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4