ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1386/19 Справа № 216/4081/15-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0004065, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, не зареєстрованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року визнано винуватими та засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
- ОСОБА_7 : за ч. 3 ст. 146 КК України - на строк 10 років; за п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна.

- ОСОБА_8 : за ч. 3 ст. 185 КК України - на строк 4 роки; за ч. 3 ст. 146 КК України - на строк 10 років; за п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років із конфіскацією всього належного йому майна.

Вирішено питання про цивільні позови, запобіжні заходи, процесуальні витрати та речові докази у провадженні.

За цим вироком також засуджено ОСОБА_11 (за ч. 2 ст. 146 КК України), судові рішення щодо якого в апеляційному порядку не оскаржуються.

Як установив суд ОСОБА_7 06 вересня 2012 року взяв у борг у ОСОБА_12 50 тис. дол. США, які обіцяв повернути до кінця лютого 2014 року. В середині грудня 2014 року ОСОБА_7 , усвідомлюючи відсутність у нього коштів для повернення боргу, запропонував ОСОБА_8 допомогти йому вчинити умисне вбивство ОСОБА_12 , на що той погодився.
22 грудня 2014 року ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що вони поїдуть до ОСОБА_12 . Цього ж дня близько 20.00 год. ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_12 про зустріч біля гаражу останнього, розташованого в мікрорайоні «Військове містечко-1 у м. Кривому Розі. За вказівкою ОСОБА_7 . ОСОБА_8 підшукав знаряддя вбивства два металеві прути, які поклав до салону автомобіля «ВАЗ-2106 (д.н.з. НОМЕР_1 ).
Рухаючись указаним автомобілем по дорозі з с. Степанове в напрямку м. Кривого Рогу, поблизу с. Трудолюбівка вони підібрали на трасі їхнього знайомого ОСОБА_11 , який також мав намір їхати до міста. У салоні автомобіля ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 про їх намір залякати ОСОБА_12 та попросив допомогти, на що той погодився.
У зазначений день близько 21.00 год. ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на автомобілі під керуванням останнього приїхали на оговорене місце зустрічі.
Дочекавшись, коли ОСОБА_12 вийшов із гаража, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 відповідно, металевим прутом та кулаками почали завдавати йому ударів по голові та інших частинах тіла, від яких той упав на підлогу. В цей час ОСОБА_7 перегородив автомобілем вихід із гаражу та включив дальнє світло фар, щоб випадкові перехожі їх не помітили.
Далі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проникли до гаражу, де відшукали та забрали боргові розписки, після чого залишили вказане приміщення.
У гаражі ОСОБА_8 також побачив та викрав з нього телевізор «Orion» вартістю 1100 грн., який належав потерпілому.
Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 поклали його в багажник автомобіля, тим самим незаконно позбавивши волі потерпілого.
З метою доведення задуманого до кінця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поїхали в безлюдне місце і по дорозі висадили ОСОБА_11 , який не знав про їх дійсні наміри і думав, що виконав свою роль у спільному залякуванні потерпілого.
Під`їхавши до гаражів на вул. Піскова у м. Кривому Розі, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зупинили автомобіль, витягнули з багажника і поклали на землю ОСОБА_12 , який був у свідомості, однак через свій стан не міг вчиняти активні дії, після чого кожний зі значною силою завдав потерпілому не менше трьох ударів металевим прутом по голові.
Потім знову поклали ОСОБА_12 у багажник автомобіля та поїхали у напрямку водойми поблизу с. Красне Криворізького району Дніпропетровської області, прибувши до якої приблизно о 22.00 год. витягнули потерпілого з багажника на землю і завдали йому зі значною силою численних ударів металевими прутами по голові, чим заподіяли несумісних із життям тілесних ушкоджень, від яких потерпілий на місці помер.
Щоб приховати вбивство ОСОБА_12 , ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_7 перетягнув тіло потерпілого за ноги до заростей очерету, де його було знайдено працівниками міліції 21 березня 2015 року.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що вирок постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд належним чином не обгрунтував у ньому висновків про його винуватість у вчиненні злочинів. Крім цього, в порушення вимог закону, йому не було надано захисника при затриманні та при проведенні слідчих дій, що є істотним порушенням вимог КПК України та є підставою для скасування судового рішення. Крім того, зазначає, що суд не перевірив його заяви про застосування незаконних методів слідства з боку працівників міліції. Вважає, що досудове розслідування та судове слідство у справі було проведено односторонньо та з обвинувальним ухилом, неповно і необ`єктивно, що суд порушив вимоги процесуального законодавства щодо безпосередності дослідження доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що досудове розслідування та судове слідство у справі було проведено односторонньо з обвинувальним ухилом, неповно та необ`єктивно. Вказує на те, що суд порушив вимоги процесуального законодавства щодо безпосередньості дослідження доказів, що поза увагою суду без належної оцінки залишилися порушення, допущені органом досудового розслідування при огляді трупа та прилеглої території 21 березня 2015 року, які було проведено без участі захисника, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим. Також наголошує на тому, що суд не перевірив його заяви про застосування незаконних методів слідства з боку працівників міліції. Вважає, що вирок постановлено з порушеннями вимог закону, оскільки наведені у ньому висновки суду про його винуватість у вчиненні злочинів належним чином не обгрунтовано.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, відповідно до якого визнати невинуватим ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в зв`язку з недоведеністю винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок відносно ОСОБА_7 ухвалений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку. На думку захисника, всі висновки суду щодо обставин вчинення обвинуваченими злочинів ґрунтуються на показах, які отримані від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час досудового розслідування, як були надані під примусом внаслідок застосування незаконних методів слідства з боку працівників міліції. Захисник також вказує, що протокол огляду трупа та прилеглої ділянки місцевості від 21.03.2015 року винесений з порушеннями, було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , тому суд не може використовувати його при прийнятті процесуальних рішень.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 , просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 в частині обвинувачення в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, виправдати в зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_10 зазначає, що вирок відносно ОСОБА_8 є незаконним та підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. На думку захисника, суд порушив вимоги процесуального законодавства щодо безпосередньості дослідження доказів, що поза увагою суду без належної оцінки залишилися порушення, допущені органом досудового розслідування при огляді трупа та прилеглої території 21 березня 2015 року, які було проведено без участі захисника, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим. Крім того, захисник вказує, що суд не перевірив його заяви про застосування незаконних методів слідства з боку працівників міліції.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років, за п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених, зазначає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 . Покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вважає достатнім та справедливим. На думку прокурора обвинувачений ОСОБА_7 з метою уникнення боргових зобов`язань перед ОСОБА_12 , фактично спланував та організував вбивство потерпілого, тому таких осіб необхідно ізолювати від суспільства назавжди, так як факт планування вбивства дає підстави вважати, що обвинувачений схильний до вчинення й інших особливо тяжких кримінальних правопорушень з метою уникнення власних проблем. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 під час судового розгляду не розкаявся, намагався уникнути відповідальності, вину не визнав, вчинив вбивство при наявності трьох кваліфікуючих ознак, а саме: вбивство викраденої людини, вбивство з корисливих мотивів та вбивство вчинене за попередньою змовою групою осіб. Тому прокурор вважає, що покарання призначене судом не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості і просить ухвалити новий вирок в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обювинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали вимоги, викладені в апеляційних скаргах та з підстав, зазначених в скарзі, просили їх задовольнити, вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинувачених та захисників.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При цьому згідно ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок судупро доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінальногопровадження, підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обгрунтованим.

Факт вчинення крадіжки телевізору «Orion LCD 1526» визнаний обвинуваченим ОСОБА_8 та підтверджується сукупністю інших доказів по справі.

В основу вироку в цій частині обвинувачення суд також обгрунтовано поклав послідовні показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , якому ОСОБА_8 залишив телевізор; протокол огляду телевізору та шнуру від нього, які добровільно були видані ОСОБА_13 .

Колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказаму сукупності, суд дійшов обгрунтованого висновку про винуватістьОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК Українисуд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині їх засудження за ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України суд постановив з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обгрунтоване судове рішення, що не дає можливості дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону.
Статтею ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо і не може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, а згідно з ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні або які було отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до положень ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Проте, суд першої інстанції ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині їх засудження за ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено під час апеляційного розгляду суд першої інстанції послався у вироку як на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, на протокол огляду трупа та прилеглої території від 21 березня 2015 року, залишивши при цьому факт порушення на захист ОСОБА_8 без належної оцінки з огляду на вимоги п. 3 ч. 2 та п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України.
Крім того, суд першої інстанції зазначив у вироку, як доказ винуватості обвинувачених протокол одночасного допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування 10 червня 2015 року, що не узгоджується з положеннями ст. 23 КПК України, відповідно до вимог якої суд отримує показання учасників кримінального провадження усно і може прийняти як доказ пояснення осіб, які не дають їх безпосередньо, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Допущені порушення є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Вказані істотні порушення норм процесуального права перешкоджають суду апеляційної інстанції дійти безспірного висновку про винуватість або невинуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів і це питання підлягає перевірці.
Відповідно до вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи, викладені в апеляційних скаргах з доповненнями, у тому числі за необхідності і шляхом дослідження доказів.

У свою чергу, положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено в ході апеляційного перегляду вироку.

Оскільки відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, а прокурором, обвинуваченими та захисниками в апеляційних скаргах та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заявлено клопотання про дослідження обставин, встановлених під час судового розгляду, суд апеляційної інстанції позбавлений права перевірити доводи апеляційних скарг обвинувачених захисників та прокурора, а також обґрунтування прийнятого судом рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких без клопотання учасників судового провадження не входить повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, що зазначено ч. 3 ст. 404 КПК України, з другого боку в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.п. 10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України та ст. 23 КПК України, відповідно до яких до загальних засад відноситься презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також безпосередність дослідження показань, речей і документів, вказаний вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Внаслідок скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості щодо розгляду решти апеляційних вимог обвинувачених, захисників та прокурора, що обумовлює часткове задоволення поданих обвинуваченими, захисниками та прокурором апеляційних скарг і вони підлягають перевірці при новому судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимими при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення права на захист, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження доказів і змагальності сторін у процесі, законності, гласності і відкритості судового провадження, його повного фіксування технічними засобами та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, наведених у главі 2 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку про наявність допущених судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку суду та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження необхідно усунути вказані недоліки, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх допустимість та достатність, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Якщо під час нового розгляду кримінального провадження буде доведена в повному обсязі винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, то покарання, що було визначено за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 рокуслід вважати невиправдано м`яким.

Що стосується запобіжного заходу, обраного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то враховуючи той факт, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, один з яких проти життя особи, передбачений п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, що вказує на такі ризики як продовження обвинуваченими злочинної діяльності, переховування від суду, чи можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, апеляційний суд вважає за необхідне залишити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжити до підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, але не більш ніж на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в частині засудження за ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В іншій частині вирок залишити без зміни.

Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без зміни і продовжити його до підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, але не більш ніж на 60 днів.
Ухвала в частині залишення вироку без змін набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4