490/7168/13-к 01.08.2019
н/п 1-в/490/168/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/7168/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році", -

В С Т А Н О В И В :

12 червня 2019 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році".

В обґрунтування поданого клопотання засуджена ОСОБА_4 зазначила, що вона засуджена вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.08.2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і їй призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Згідно з даним вироком, вона засуджена за вчинення умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненні нею 28.09.2012 року, тобто до дня набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році". При цьому, вона має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому не виповнилося 18 років та щодо якого вона батьківських прав не позбавлена, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.02.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1542 від 30.05.2007 року. Враховуючи дані обставини, вона підпадає під дію пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" і щодо неї можливе застосування амністії та звільнення від відбування покарання. Враховуючи викладене, просила звільнити її від відбування призначеного покарання, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VIII від 22 грудня 2016 року.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання засудженої ОСОБА_4 не заперечувала.

Засуджена ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження №490/7168/13-к, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.85 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" №1810-VIII від 22.12.2016 року.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році", дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання цим Законом чинності включно.

Стаття 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про амністію у 2016 році", рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Згідно п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав та які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Так, вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.08.2013 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки 1 /один/ місяць, та на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки 2 /два/ місяці.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, не є тяжким або особливо тяжким та відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджена ОСОБА_4 не позбавлена батьківських прав та має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 18.02.2012 року, актовий запис №1542 від 30.05.2007 року.

Згідно копії характеристики на ОСОБА_4 , остання за місцем свого проживання характеризується позитивно та має на вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час розгляду даного клопотання обставини, передбачені ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які б виключали можливість застосування амністії до засудженої ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Крім того, статтею 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Як встановлено в судовому засіданні, вирок Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.08.2013 року стосовно ОСОБА_4 станом на час розгляду клопотання не виконано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від відбування покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.85, 86 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст.ст.1, 10, 11, 13, 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" №1810-VІІІ від 22 грудня 2016 року, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення її від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 05 серпня 2013 року за ч.2 ст.185 КК України, на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1