Справа № 273/1877/19
Провадження № 1-кп/273/208/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2019 року за №0000285 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лісове Баранівського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта професійно - технічна, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, 24.08.2019 близько 21 год. ОСОБА_4 з метою з`ясування стосунків прибув до місця проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . Під час перебування у будинку, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла суперечка, яка переросла в бійку. Нанісши удари ОСОБА_5 та збираючись йти додому, ОСОБА_4 побачив на дивані мобільний телефон марки «Assistant AS -101», який належав останньому, та вирішив його відкрито викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що власник спостерігає за його подальшими діями, ОСОБА_4 підійшов до дивана та відкрито викрав мобільний телефон марки «Assistant AS -101», вартістю 198,00 грн., в зборі з сім картою «Київстар» вартістю 35,00 грн., та картою пам`яті марки «Apacer» вартістю 51,33 грн. Ігноруючи спроби та прохання ОСОБА_5 повернути мобільний телефон, ОСОБА_4 з відкрито викраденим майном залишив місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 284,33 грн.
27.09.2019 року в м.Баранівка між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, потерпілий з однієї сторони та підозрюваний з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, потерпілий ОСОБА_5 визнає, що заподіяну йому злочином шкоду підозрюваним ОСОБА_4 відшкодовано повністю і жодних додаткових претензій до підозрюваного не має, а підозрюваний ОСОБА_4 не несе перед потерпілим зобов`язань щодо іншого відшкодування заподіяної матеріальної чи моральної шкоди.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020,00 грн.
Отримана згода потерпілого та підозрюваного на призначення вищевказаного покарання.
В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.
Потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим, підозрюваним або обвинуваченим.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Узгоджена угодою про примирення міра покарання для ОСОБА_4 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_5 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про примирення та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.
Арешт на майно не накладався.
Судові витрати в кримінальному провадженні становлять 942,06 грн. (висновок експерта №5/425 від 10.09.2019 року) та підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 27 вересня 2019 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000285, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2019 року
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн.)
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в сумі 942,06 грн. (дев`ятсот сорок дві грн. 06 коп.).

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Assistant AS -101», в зборі з сім картою «Київстар» та картою пам`яті марки «Apacer», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про за результатами розгляду апеляційної скарги.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1