йСправа № 304/1534/19 Провадження № 1-кс/304/705/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000410 від 26 вересня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, розлученого (має на утриманні двох малолітніх дітей), непрацюючого, учасника АТО, українця, громадянина України, раніше не судимого,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000410 від 26 вересня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України про продовження строку застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 січня 2020 року з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання мотивує тим, що 26 вересня 2019 року СВ Перечинського ВП внесено відомості до ЄРДР за № 0000410 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 вересня 2019 року близько 22.00 год ОСОБА_4 знаходячись у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс своєму батьку ОСОБА_7 , який лежав на ліжку, не менше семи ударів руками та ногами по різних частинах тіла, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження. 30 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, а саме заявою ОСОБА_7 від 24 жовтня 2019 року, висновком судово-медичної експертизи № 325 від 22 жовтня 2019 року та іншими доказами. Крім цього, 08 жовтня 2019 року близько 11.30 год ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання своїх батьків в будинку АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, будучи в стані алкогольного сп`яніння, через особисті неприязні відносини зі своїм батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи у руках металеву каністру з бензином, ємністю 10 л, зайшов всередину будинку, де облив бензином меблі та інше майно, після чого за допомогою запальнички підпалив фіранку, з якої вогонь поширився по всьому будинку та виникла пожежа; сума збитків встановлюється. Того ж дня відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0000421 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області. 09 жовтня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в сумі 115 260 грн. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами прийняття заяви, огляду місця події, огляду предмету, затримання особи та допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08 жовтня 2019 року, а також протоколом проведення слідчого експерименту від 08 жовтня 2019 року та іншими доказами. 30 жовтня 2019 року прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000421 від 08 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000410 від 26 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України об`єднано в одне провадження №0000410. Постановою керівника Ужгородської місцевої прокуратури від 27 листопада 2019 року строк досудового розслідування продовжено до 09 січня 2020 року. Так, слідчий зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування/суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення даного злочину незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, існування яких обґрунтовується зокрема тим, що ОСОБА_4 офіційно ніде не працює, не одружений, неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення відносно членів своєї сім`ї. Також слідчий зазначає, що під час допиту потерпілого ОСОБА_7 останній вказував, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу вчиняв з ним сварки, які переростали у бійки, під час яких підозрюваний погрожував йому, що підпалить будинок, що у свою чергу додатково підтверджує ризик впливу на потерпілих. Також слідчий просить врахувати, що більш м`який запобіжний захід застосувати до підозрюваного неможливо, оскільки він не має зареєстрованого місця проживання, а місцем його фактичного проживання є будинок, який пошкоджено шляхом підпалу та в якому на даний час проживають потерпілий з сім`єю, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим. На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у такому.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні залишив вирішення клопотання слідчого на розсуд суду, а його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи, що запобіжним заходом, який зможе запобігти передбаченим законом ризикам, а також забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом, буде запобіжний захід, що не пов`язаний із обмеженням волі.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що слідчим відділом Перечинського ВП Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000410 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України (а. с. 8-9).

Так з наданих слідчим матеріалів вбачається, що 26 вересня 2019 року до Перечинського ВП надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 25 вересня 2019 року близько 22.00 год за місцем проживання в ході сімейної сварки його син ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження.

Крім того вбачається, що 08 жовтня 2019 року близько 12.00 год ОСОБА_8 умисно, з метою знищення чужого майна, за допомогою речовини із різким запахом нафтопродукту, яку розлив у приміщеннях будинку та літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив підпал вказаного будинку.

Протоколом огляду місця події від 08 жовтня 2019 року встановлено, що об`єктом огляду являється домогосподарство АДРЕСА_1 , де на подвір`ї та всередині будинку виявлено обгорілі речі домашнього вжитку, а також побутова техніка та меблі, а також металеву каністру для пального (а. с. 10-13).

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08 жовтня 2019 року вбачається, що вже протягом тижня вони з дружиною ОСОБА_9 проживають у будинку його матері ОСОБА_10 у АДРЕСА_2 , оскільки їх син ОСОБА_4 з початку літа цього року постійно зловживає алкогольними напоями, вчиняє з ними сварки, б`є його та постійно погрожує, що підпалить будинок. Тому, коли 08 жовтня 2019 року близько обіду його мати повідомила його, що їх будинок горить, то він відразу зрозумів, що це зробив їх син. Зазначені потерпілим факти також підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 08 жовтня 2019 року (а. с.14-16, 17-19).

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 грудня 2019 року (включно) із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, як вбачається з матеріалів клопотання постановою керівника Ужгородської місцевої прокуратури від 27 листопада 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000421 від 26 вересня 2019 року продовжено до трьох місяців, тобто до 09 січня 2020 року (а. с. 38-41), у вказаному кримінальному провадженні призначені пожежно-технічна та судова фоноскопічна експертизи (а. с. 36, 37).

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011 р).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р, § 57).

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 08 жовтня 2019 року, протоколом допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 08 жовтня 2019 року, Висновком по дослідженню пожежі №18/18/08.10.2019 від 11 жовтня 2019 року, а також іншими дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

Також при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, один з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке може бути призначено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а також те, що зокрема 09 жовтня 2019 року ОСОБА_4 вже було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, що унеможливить повноту і всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та відповідно свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує зазначені слідчим у клопотанні ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схиляння їх до зміни чи відмови від показань під час допиту у судовому засіданні, оскільки потерпілими є його батьки, а батько до того ж є особою з інвалідністю ІІ групи.

Крім наявності зазначених ризиків, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, є не працевлаштованим, розлученим, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Навпаки, найближчі люди, що й утворюють його родину є потерпілими у обох кримінальних правопорушеннях, що інкримінуються йому органом досудового розслідування.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, дає підстави слідчому судді для продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у нанесенні тілесних ушкоджень та в умисному пошкодженні чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу у стані алкогольного сп`яніння при тому ж відносно своїх батьків, а також те, що інших джерел доходу не має, оскільки ніде не працює, та наявні ризики, існування яких доведено, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у даному випадку не забезпечить потреби досудового розслідування на даному етапі, та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. У зв`язку з цим клопотання сторони захисту про застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, задоволенню не підлягає.

Крім цього, за допомогою застосування до ОСОБА_4 такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. У пункті 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя, з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, та виходячи з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також сприяння органам досудового розслідування та те, що він брав участь у антитерористичній операції на Сході країни, вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків буде передбачений цим Кодексом розмір у вигляді шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 115 260 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 183, 186, 193, 194, 196-198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000410 від 26 вересня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 194 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09 січня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 115 260 (сто п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовити.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 09 січня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1