Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

24 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Рівненського апеляційного суду апеляційну скаргу заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_7 (далі прокурор) на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року у кримінальному провадженні №0000243 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

встановила :

Цим вироком ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Підзамче Радивилівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи загального захворювання, на утриманні двоє неповнолітніх осіб, раніше судимого востаннє 17.05.2018 Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, визнано винним та засуджено:

-за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки;

-за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 шляхом часткового складання покарань за попереднім вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 17.05.201 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 судом залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та зараховано строк його попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Початком строку відбування покарання встановлено з 22.10.2018 року.

Речові докази в справі: дві металеві стельваги, кінний обгортувач, алюмінієву каструлю, ємністю 10 л. та банку білої фарби марки «Maxima», ємністю 0,9 кг, - залишено власнику ОСОБА_8 .

Також судом вирішено питання процесуальних витрат у провадженні.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 засуджено за те, що він, будучи судимим за умисний і корисливий злочин, належних висновків для себе не зробив, і приблизно в обідню пору 07 серпня 2018 року, перебуваючи в господарстві ОСОБА_8 , що за адресою - АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу, таємно, з єдиним умислом, почергово викрав матеріальні цінності, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, на загальну суму 219,84 гривень. Своїми діями заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_9 в обідню пору 07 серпня 2018 року, перебуваючи у господарстві ОСОБА_8 , що за адресою - АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, через незамкнені двері проник до підсобного приміщення господарства, звідки таємно, повторно викрав матеріальні цінності на загальну суму 939,67 гривень.

Не погодившись з вироком суду, прокурор, оскаржив судове рішення в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації судом дій обвинуваченого вказує, що рішення є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що відповідно до положень ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Зазначає, що згідно вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 11.12.2018 року, ОСОБА_9 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України шляхом часткового приєднання на підставі ст.71 КК України, невідбутої частини покарання за вироком Радивилівського районного суду Рівненської області від 17.05.2018 року, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Крім того, вирок Радивилівського районного суду від 17.05.2018 року щодо ОСОБА_6 вже врахований Демидівським районним судом 11.12.2018 року. На думку прокурора, при призначенні покарання Дубенський міськрайонний суд повинен був застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Просить вирок суду змінити та вважати ОСОБА_6 засудженим - за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, - за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, - на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання 3 роки позбавлення волі; 3) на підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного за вироком від 19.12.2018 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 11.12.2018 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів 3 роки 2 місяці позбавлення волі. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який погодився з вимогами апеляційної скарги прокурора, думку прокурора який підтримав вимоги викладені у апеляційній скарзі та просив вирок суду змінити з наведених ним підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, встановлені сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом дана повна та всебічна оцінка, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким не оспорюються.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України (крадіжка вчинена повторно) та ч.3 ст.185 КК України (крадіжка вчинена повторно та поєднана з проникненням у житло) є вірною.

Що стосується покликань апелянта на неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону України про кримінальну відповідальність а саме застосування судом щодо такого норми ст.71 КК України, то такі покликання прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.71 КПК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання.

Згідно вироку Демидівського районного суду від 11.12.2018 року, ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст.15 і ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Радивилівського районного суду від 17.05.2018 року.

Отже, Дубенським міськрайонним судом Рівненської області неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність , а саме неправильно призначено покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Таким чином, місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити.

Визначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Демидівського районного суду від 19.12.2018 року визначити остаточне покарання ОСОБА_6 - 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді :

__________ ____________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3