У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання та долучених матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке 17.05.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134.

Згідно клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , причетний до функціонування каналу по незаконному переміщенню через державний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичних засобів синтетичного походження та опійної групи у великих розмірах з метою їх подальшого незаконного збуту на території м. Ужгород та Ужгородського району. Безпосереднє незаконне переміщення здійснюється через міжнародні пункти пропуску Закарпатської митниці ДФС України невстановленими на даний час особами. Окрім того, під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 зберігає за місцем проживання з метою збуту та збуває наркотичні засоби.
В клопотанні прокурор зазначає, що враховуючі конкретні обставини кримінального провадження, які давали підстави вважати, що ОСОБА_6 будучи причетним до вчинення кримінальних правопорушень, може знищити майно, зокрема і здобуте незаконним шляхом, з метою не викриття його у злочинній діяльності, та переховуватись від переслідування, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення наркотичних засобів, або майна, яке здобуте у результаті його вчинення грошових коштів, які отримав ОСОБА_6 в результаті збуту наркотичних засобів, та відсутністю процесуальної можливості звернутись до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку, слідчим було прийнято рішення про проведення обшуку за місцем його фактичного проживання. Так, 18.09.2019 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та затримано ОСОБА_6 .Також у ході проведення даної слідчої дії у ОСОБА_6 виявлено та вилучено наступне: квадратної форми чорну тверду речовину, загорнуту в поліетиленовий пакет, яка у відповідності до експрес тесту виявилась наркотичним засобом канабісом (гашиш); грошові кошти в сумі 9500 євро. Вказане майно тимчасово вилучене, оскільки є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди. Так, квадратної форми чорна тверда речовина, загорнута в поліетиленовий пакет, яка у відповідності до експрес тесту виявилась наркотичним засобом канабісом (гашиш) є предметом кримінального, у тому числі пов`язаного з незаконним обігом (п.3 ч. 2 ст. 167 КПК України). Грошові кошти 9500 євро, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього (п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Обгрунтовуючи внесене клопотання прокурор вказує, що зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт. На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів. Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів. Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності. У зв`язку з наведеним виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані предмети, речовини та речі, що вилучені 18.09.2019 під час проведення обшуку в будинковолодінні ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, пояснивши, що грошові кошти йому не належать це гроші його тітки які вона отримала за продаж свого будинку і яка уже тривалий час проживає у нього.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти заперечив, пояснивши, що грошові кошти не належать його підзахисному, а є власністю іншої особи тітки підозрюваного, і накладення арешту на вказані грошові кошти порушуватиме її права на володіння своїм майном.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, а також підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В ході розгляду клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000134 від 17.05.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України.

Також встановлено, що 18.09.2019 року у ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено квадратної форми чорну тверду речовину, загорнуту в поліетиленовий пакет, яка у відповідності до експрес тесту виявилась наркотичним засобом канабісом (гашиш), а також грошові кошти в сумі 9500 євро.

Згідно постанови слідчого від 18.09.2019 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000134, як такі, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя не бере до уваги заперечення підозрюваного та його захисника щодо накладення арешту на грошові кошти, оскільки стороною захисту належними доказами не доведено, що такі належать іншій особі.
Крім того , ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України санкція якого також передбачає і конфіскацію майна .
За таких обставин, враховуючи, що в ході розгляду клопотання встановлено, наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході проведення 18.09.2019 року обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , речі, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КК України іматимуть доказове значення у даному кримінальному провадженні та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у випадку встановлення вини ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що клопотання по накладення арешту на зазначені речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно тимчасово вилучене 18.09.2019 під час проведення обшуку в будинковолодінні ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 :

- квадратної форми чорну тверду речовину, загорнуту в поліетиленовий пакет, яка у відповідності до експрес тесту є наркотичним засобом канабісом (гашиш);
- грошові кошти в сумі 9500 євро.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1