Провадження №11-п/4911/49/19
У Х В А Л А

26 вересня 2019 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
учасники судового провадження: особа, яка подала скаргу, ОСОБА_8 не з`явилися, представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_9 , уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України не з`явилася,
розглянула в судовому засіданні подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності справи за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Історія провадження
1.09.09.2019 ОСОБА_8 засобами поштового зв`язку надіслала до Солом`янського районного суду міста Києва скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених в її повідомленні від 14.06.2019 (далі скарга).
2.Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ухвалою від 11.09.2019 передав матеріали вказаної скарги для розгляду до Вищого антикорупційного суду.
3.Направлення матеріалів скарги до Вищого антикорупційного суду обґрунтовано тим, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, з початку роботи цього суду, тобто з 05.09.2019, здійснюється виключно слідчими суддями Вищого антикорупційного суду. При цьому слідчий суддя посилався на положення статті 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» та пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) (у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018).
4.Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, не розпочинаючи судовий розгляд скарги, ухвалою від 16.09.2019 постановив направити матеріалі за вказаної вище скаргою ОСОБА_8 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для визначення підсудності.
5.До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності щодо розгляду скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, (далі також подання) надійшло 18.09.2019.
6.У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, просив відмовити в задоволенні подання.
7.Окрім того, учасники судового провадження, які не з`явилися, не надали Суду свої позиції щодо подання та їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання (частина 4 статті 34 КПК).
Вимоги і доводи подання
8.У поданні, поданому в порядку статті 34 КПК, висловлюється прохання вирішити питання про підсудність справи за вказаною вище скаргою ОСОБА_8 .
9.У поданні не міститься жодного мотивування, а лише зазначається, що до Вищого антикорупційного суду на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 11.09.2019 надійшли матеріали скарги та ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.09.2019 постановлено направити матеріали цієї скарги до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для визначення підсудності. У свою чергу в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.09.2019 зазначено, що підпунктом 3 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018) не передбачено передачу на розгляд слідчим суддям Вищого антикорупційного суду скарг, які надійшли до слідчих суддів місцевих загальних судів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду. На підставі цього стверджується, що матеріали за скаргою надійшли до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.
Оцінка та мотиви Суду
10.Враховуючи наведене, Суд має визначити: (1) чи є правові підстави для передачі скарги ОСОБА_8 з Солом`янського районного суду міста Києва до Вищого антикорупційного суду; (2) якщо така передача не передбачена пунктом 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018, то чи означає це порушення правил підсудності.
11.Окрім цього, Суд має визначити, (3) чи застосовується порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК, до провадження за скаргою ОСОБА_8 .
12.Пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018 не містив положення, яке б встановлювало можливість передання до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду скарги ОСОБА_8 .
13.Крім цього, ОСОБА_8 подала скаргу до Солом`янського районного суду міста Києва вже після початку роботи Вищого антикорупційного суду, тому в даному випадку норма пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018) не могла бути застосована. На цій стадії слідчий суддя, встановивши, що скарга не підлягає розгляду в цьому суді, мав би повернути скаргу особі, яка її подала, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 304 КПК, а не направляти скаргу до належного суду за підсудністю.

14.Направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовано статтею 34 КПК, згідно з пунктом 1 частини 1 якої кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

15.Разом із тим, передача до Вищого антикорупційного суду з Солом`янського районного суду міста Києва скарги ОСОБА_8 на підставі пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018, який до 22.09.2019 не містив положення, яке б встановлювало можливість такої передачі, не означає, що ця скарга надійшла до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.
16.Для встановлення того, чи були порушені правила підсудності при надходженні скарги ОСОБА_8 до Вищого антикорупційного суду слід керуватися не пунктом 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018, а статтею 33-1 КПК (а з 22.09.2019 статтею 33-1 КПК з урахуванням положень пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 100-IX від 18.09.2019), адже лише цією нормою визначається предметна підсудність Вищого антикорупційного суду.
17.У поданні не ставиться питання про невідповідність скарги ОСОБА_8 вимогам статті 33-1 КПК.
18.Разом із тим, з матеріалів провадження вбачається, що в скарзі ОСОБА_8 ставить питання про зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення на підставі її повідомлення від 14.06.2019, стверджуючи, що вони ймовірно вчиненні суб`єктом, передбаченим в пункті 1 частини 5 статті 216 КПК, та мають бути кваліфіковані, зокрема, за статтею Кримінального кодексу України, на яку вказує стаття 33-1 КПК (повідомлення про вчинення злочину від 14.06.2019) (а. с. 6-10).
19.Отже, Суд дійшов висновку, що саме по собі передання до Вищого антикорупційного суду скарги ОСОБА_8 за відсутності в пункті 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК (у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018) положення, яке б встановлювало можливість такого передання, не свідчить, що матеріали за цією скаргою надійшли до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.
20.Крім цього, з дня набрання чинності Законом України № 100-IX від 18.09.2019, тобто з 22.09.2019, у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України, передбачено припинення прийняття до розгляду скарг слідчими суддями (крім слідчих суддів Вищого антикорупційного суду) та передачу нерозглянутих скарг до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду (підпункти 1, 3 абзацу 2 пункт 20-2 КПК Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 100-IX від 18.09.2019).
21.Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК. Інші суди, визначені КПК, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом 7 частини 1 статті 34 КПК) (частини 2, 3 статті 33-1 КПК). Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (частина 1 статті 306 КПК).
22.У зв`язку із цим, хоча передання до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому порядку слідчими суддями цього суду скарги ОСОБА_8 не передбачалося пунктом 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону України № 2509-VIII від 12.07.2018, проте слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва позбавлена повноважень відповідно до статті 33-1 КПК здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
23.Питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема, за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання, про що постановляється вмотивована ухвала (абзац 2 частини 3 статті 34 КПК).
24.Підстави для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого закріплені в частині 1 статті 34 КПК. У зазначеній нормі використовується, зокрема, така термінологія: «кримінальне провадження передається» (частина 1), «до початку судового розгляду» (пункт 1 частини 1 та абзац 6 частини 1), «для судового розгляду» (пункт 2 частини 1), «обвинувачений» (пункт 3 частини 1 та абзаци 6 і 7 частини 1), «судове провадження» (пункт 4 частини 1).
25.Згідно з частиною 6 статті 34 КПК суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною 1 цієї статті.
26.Системне тлумачення зазначених правових норм, а також визначень термінів «кримінальне провадження» (пункт 10 частини 1 статті 3 КПК) та «судове провадження» (пункт 24 частини 1 статті 3 КПК) дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні статті 34 КПК є тотожним поняттю «судове провадження».
27.Направлення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в порядку, передбаченому статтею 34 КПК, подань про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду можливе лише після направлення обвинувального акту до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КПК, для розгляду його по суті за правилами глав 27 та 28 КПК. Такий висновок вбачається з позиції, яка викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 571/196/18-к (провадження № 51-4493впс18).
28.Зазначений висновок Суду також узгоджується із тим, що відповідно до КПК на стадії досудового розслідування вирішення питання про порушення правил підсудності при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора окремо регламентується статтею 304 КПК.
29.З подання ж вбачається, що йдеться про визначення підсудності розгляду скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення викладених в її повідомленні від 14.06.2019 відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто у даному випадку кримінальне провадження навіть ще не розпочато.
30.Отже, порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК, до провадження за скаргою ОСОБА_8 не застосовується.

31.Окрім цього, відповідно до статті 34 КПК Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду може вирішити питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду, а не вирішує питання визначення підсудності, як про це ставиться питання в поданні.
32.На підставі викладеного, подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності справи за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 34, 372, 376, 532 КПК, колегія суддів постановила:
1. Подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду про визначення підсудності справи за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідуваньзалишити без задоволення.
2. Матеріали провадження за скаргою ОСОБА_8 (справа № 760/25563/19) повернути до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_5
ОСОБА_6