Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/4521/2019 Справа № 641/9691/19
УХВАЛА
26 листопада 2019 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
встановив:
В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 21.11.2019 року до чергової частини ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що в приміщенні вестибюля станції метро «Південний вокзал» співробітником поліції було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі має предмет зовні схожий на кастет. (ЖЕО № 1128 від 21.11.2019 року). 21.11.2019 року, у кімнаті поліції станції метрополітену «Південний вокзал». ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ., тел. НОМЕР_1 ) добровільно видав, після чого було вилучено: предмет зовні схожий на кастет, який поміщено до білого паперового конверту з надписом НІІУ ГУ в Харківській області СУ, з підписами понятих та учасників огляду речей та завірено печаткою «Для пакетів № 57». 22.11.2019 року постановою слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , предмет зовні схожий на кастет, який поміщено до білого паперового конверту з надписом НПУ ГУ в Харківській області СУ, з підписами понятих та учасників огляду речей та завірено печаткою «Для пакетів № 57», визнано речовим доказом, оскільки є предметом кримінального правопорушення.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
21.11.2019 року на станції метрополітену «Південний вокзал» в приміщенні кімнати поліції проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду речей вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення .

Слідчий суддя- ОСОБА_1