ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/6386/2019
УХВАЛА
Іменем України

11 листопада 2019 рок Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Дніпро клопотання слідчого СП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Дніпропетровській місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002054, від 23.08.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127 ст. 166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Дніпропетровській місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , звернувся з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , згідно рішенню Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради виконавчого комітету № 216 від 21.07.2016 призначена опікуном над дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено спільне місце проживання. Так, під час спільного проживання разом з ОСОБА_7 , при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_7 з заподіянням йому фізичних страждань.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_7 , 21.08.2019 приблизно о 08:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , з метою обмеження пересування ОСОБА_7 , у час відсутності її вдома, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, насильно за допомогою металевого ланцюга та нашийника з тканини пристебнула малолітнього ОСОБА_7 до каркасу ліжка розташованого в кімнаті, при цьому зав`язавши очі ганчіркою почала незаконно проти волі ОСОБА_7 утримувати його за вищевказаною адресою, де також заподіяла ОСОБА_7 фізичних страждань, тим самим позбавивши останнього можливості самостійно пересуватись та обирати місцезнаходження до 15:00 години, 21.08.2019.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 - злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі вчинені щодо малолітнього, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань.
Також, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння фізичного та морального страждання малолітній ОСОБА_8 , шляхом нанесення побоїв, мучення з метою покарання її за дії скоєнні останньою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також захист від усіх форм фізичного та психічного насильства, діючи умисно, за допомогою палиці, долоней своїх рук спричиняла тілесні ушкодження в область голови, кінцівок, тулуба малолітньої ОСОБА_8 , а також періодично смикала останнього за різні частини тіла, штовхала її та скидувала на підлогу.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 - злочин, передбачений ч. 1 ст. 127 КК України, катування, тобто умисне заподіяння фізичного страждання, шляхом нанесення побоїв, мучення з метою покарати особу за дії скоєні ним.
Крім того, знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на умисне заподіяння фізичного та морального страждання малолітньому ОСОБА_7 , шляхом нанесення побоїв, мучення з метою покарання його за дії скоєнні останнім, вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.10 Закону України «Про охорону дитинства», де передбачено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, а також захист від усіх форм фізичного та психічного насильства, діючи умисно, повторно за допомогою палиці, долоней своїх рук спричиняла тілесні ушкодження в область голови, кінцівок, тулуба малолітнього ОСОБА_7 , а також періодично смикала останнього за різні частини тіла, штовхала його та скидувала на підлогу.
Згідно висновку судово медичного експерта № 2612 від 23.08.2019 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден та внутрішньо-шкіряного крововиливу на обличчі, шиї, правій верхній та нижніх кінцівках які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 - злочин, передбачений ч. 2 ст. 127 КК України, катування, тобто умисне заподіяння фізичного страждання, шляхом нанесення побоїв, мучення з метою покарати особу за дії скоєні ним, вчинене повторно.
Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , згідно рішенню Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради виконавчого комітету № 216 від 21.07.2016 призначена опікуном над ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Так, будучи опікуном малолітніх дітей за період їх виховання з 21.07.2016, умисно, всупереч вимог ч. ч. 2, 4, 7 ст. 150 Сімейного Кодексу України, ч. 3 ст. 59 Закону України "Про освіту", згідно яких батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, поважати дитину, не застосовувати до неї фізичні та інші види покарання, які принижують людську гідність, постійно дбати про фізичне здоров`я, психічний стан, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність, виховувати почуття доброти, милосердя, а також вимог ст.10 Закону України "Про охорону дитинства", згідно яких кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності, дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах, які мають забезпечуватись на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, проживаючи спільно з малолітніми ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 злісно ухилялась від виконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.
Зокрема, за період виховання малолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 з 21.07.2016 злісно ухилялась від виконання своїх обов`язків по догляду за дитиною: не створила належних умов для розвитку дітей, не піклувалась про стан їх здоров`я, фізичний стан та не сприяла загальному розвитку останніх, не забезпечувала достатнім та раціональним для життя харчуванням, неодноразово залишала дітей без нагляду, незаконно позбавляла волі та піддавала катуванню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не забезпечила нормальний розвиток і виховання дітей, що в свою чергу спричинило тяжкі наслідки, у вигляді нанесення значної шкоди психічному стану дітей, спричинення їм психічних травм та розладів, затримки розвитку ОСОБА_7 .
Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 - злочин, передбачений ст. 166 КК України, катування, тобто злісне невиконання опікунами встановлених законом обов`язків по догляду за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування, що спричинило тяжкі наслідки.
На підставі викладеного ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, склад яких передбачений ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127 ст. 166 Кримінального кодексу України.
У вчиненні злочину підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, українка, громадянка України, яка має вищу освіту, не заміжня, має на утриманні малолітніх дітей, офіційно працевлаштована, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні нею злочинів, передбачених ч. 1 ст. 127,ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, повністю обґрунтована та підтверджена.
23.08.2019 о 12:20 годині ОСОБА_6 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.
23.08.2019 слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з Дніпропетровською місцевою прокуратурою № 3 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127 ст. 166 КК України.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2019 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 00:01 години 22 жовтня 2019 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04.09.2019 апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу слідчого судді Бабушкінського судум. Дніпропетровська від 24.08.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_6 скасовано, застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів, тобто до 14 жовтня 2019 року.
Так, Дніпровським апеляційним судом визнано підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ст. 166 КК України, пред`явлену ОСОБА_6 , обґрунтованою, а ризики заявлені стороною обвинувачення, а саме те, що знаходячись на волі підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків такими, що знайшли своє підтвердження.
17.10.2019 керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування зазначеного кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 22.11.2019.
В судовому засіданні прокурор просив суд продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 , під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрювана та його захисник просили суд відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, та подали у судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного запобіжного заходу, а саме домашній арешт.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши відповідно до ч.4 ст.193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення клопотання, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, 23.08.2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127 ст. 166 КК України.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127 ст. 166 КК України, що підтверджується документами, долученими до клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, в тому числі, таким спробам, як: п.1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п.3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п.4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п.5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З досліджених матеріалів вбачається, що заявлені прокурором ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, оскільки на даний час досудове слідство не завершено, а вона перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або навіть вчинити нове кримінальне правопорушення.

Окрім того, суд вважає, що в даний час також існує ризик, передбачений п. п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі звільнення підозрюваного з-під варти, він, з метою уникнення покарання, може покинути своє постійне місце проживання та переховуватися від слідства та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Іліков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвими елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Обґрунтованими є й обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки з огляду на наявність ризиків, встановлених п.п 1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України і підтверджених у судовому засіданні, значний обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести у кримінальному провадженні, дійсно не дозволяє завершити досудове розслідування без продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 ,під вартою.

Також у судовому засіданні було долучено постанову керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 від 17 жовтня 2019 року про продовження строків досудового слідства у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002054 від 23.08.2019до трьох місяців, тобто до 22 листопада 2019, включно.

До суду адвокатом підозрюваної ОСОБА_6 було долучено документи які характеризують особу, а сме: інформаційни довідки, акт службового розслідування, накази, характеристики з місця праці Житник А,П, дипломи подяки та інші.
Виходячи з вищенаведених обставин, а також з особистості який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку суду забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для зміни даного запобіжного заходу на менш суворий суд не вбачає.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину вчиненого із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя людини, суд вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави.

Клопотання адвоката, заявленого у судовому засіданні, щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, свідчить фактично про заперечення на клопотання прокурора і не потребує окремого обґрунтування як процесуальної дії, охоплюється матеріалами і заявлено як позиція захисту ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 199 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 на строк досудового розслідування, а саме до 22 листопада 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1