Провадження № 11-кп/824/2909/2019 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2019 року, яким :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого водієм в ТДВ «Укрліфтсервіс», неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
засуджено ч.1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Вироком також вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати по справі.
Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

15.08.2018 року близько 19 годині 30 хвилини, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Вербицького зі сторони вул. Харківське шосе в напрямку вул. Декабристів в м. Києві, допустив порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться по вул. Вербицького, в районі буд. №9 - не зупинився та допустив виїзд автомобіля на пішохідний перехід, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась по пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля та мала перевагу в русі. Внаслідок наїзду, остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та була доставлена до лікарні.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що на схемі ДТП на зазначено фуру, яка стояла перед пішохідним переходом, тому висновок судової авто технічної експертизи ґрунтується на недостовірних вихідних даних. Судом не взято до уваги порушення потерпілою п. 4.14 ПДР. Під час досудового слідства ОСОБА_8 перебував у статусі свідка, чим позбавлено його права захищати себе від обвинувачення, тому сторона захисту вважає усі зібрані в цей період докази, які були покладені в обґрунтування вироку, - недопустимими. При розгляді цивільного позову судом не було застосовано норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, при призначенні покарання судом не обґрунтовано його вид та не враховано даних про особу обвинуваченого та не мотивовано висновок про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Заслухавши суддю доповідача, обвинуваченого та захисника,які підтримали подану апеляційну скаргу, потерпілу та її представника, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченим останнє слово, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 286 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та детально наведених у вироку доказах в їх сукупності та взаємозв`язку, і такі висновки, на думку колегії суддів, відповідають дійсності і є правильними, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника, що судом було допущено неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не відповідають дійсності.

Відповідно до п.18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Потерпіла по справі ОСОБА_10 в судовому засіданні конкретно зазначила обставини, за яких сталося ДТП. Зокрема вона пояснила, що автомобіль «Daewoo Lanos» під керуванням обвинуваченого не знизив швидкість та здійснив на неї наїзд на пішохідному переході, внаслідок чого вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Дослідженням висновку судової авто-технічної експертизи № 12-1/1911 від 19.10.2018 року встановлено, що причиною виникнення ДТП з технічної точки зору є порушення водієм автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_8 вимог п. 18.1 ПДР України.

Не заперечував факту наїзду на потерпілу на пішохідному переході і обвинувачений, однак послався на те, що був засліплений сонцем та його огляд обмежував припаркований на відстані приблизно 20 м вантажний автомобіль.

Суд першої інстанції розглянув вказані доводи та визнав їх необґрунтованими у зв`язку з тим, що засліплення сонячним світлом не звільняє водія від виконання вимог ПДР та жоден із учасників провадження не повідомив про те, що безпосередньо перед пішохідним переходом знаходилась перешкода у виді автомобіля, з чим колегія суддів погоджується.

З цих же підстав колегія суддів вважає не обгрунованими і вимоги про визнання недопустимим доказом - висновку судової авто-технічної експертизи № 12-1/1911 від 19.10.2018 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в даному випадку висновок судової авто-технічної експертизи № 12-1/1911 від 19.10.2018 року не є вирішальним при призначенні наявності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху прямо зобов`язують водія транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги про те, що причиною ДТП стали дії потерпілої, яка, як пішохід, не дотрималася при переході нерегульованого пішохідного переходу вимог ПДР , є безпідставними, так як причиною ДТП стали саме порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги про те, що під час досудового слідства порушено право на захист ОСОБА_8 , який перебував у статусі свідка, чим позбавлено його права захищати себе від обвинувачення, є безпідставними, так як після оголошення підозри, відкриття матеріалів кримінального провадження сторона захисту мала право звернутися з відповідними клопотаннями та висловити свої зауваження щодо проведених слідчих дій, однак не скористалася своїм правом.

Крім цього, судом першої інстанції досліджувалася вся сукупність доказів по справі і саме ця сукупність наявних доказів дала суду можливість зробити висновок про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, доводи, аналогічні наведеним в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції та він належним чином обґрунтував свої мотиви визнання їх необгрунтованими.

Посилання захисника на те, що при розгляді цивільного позову судом не було застосовано норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу в зв`язку з тим, що судом відмовлено в задоволенні цивільного позову.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначення покарання засудженому ОСОБА_8 , належним чином дотримані вимоги ст. 65 КК України і призначене покарання в даному випадку є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Зокрема, судом враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, конкретні обставини вчинення злочину. При призначенні додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом враховано ставлення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, і той факт, що внаслідок непрофесійного керування обвинуваченим транспортним засобом та грубого порушення ПДР України потерпілій були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

За таких обставин колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2019 року щодо ОСОБА_8 , без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І :