Справа № 462/3844/19
провадження 1кс/1549/19
У Х В А Л А

19 червня 2019 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001917 від 14.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором ОСОБА_4 , звернулася в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: джинси синього кольору із маркуванням «Vingvgs», футболку сірого кольору із маркуванням «X Under», штани темно-синього кольору із маркуванням «VS Jeans», кофту сірого кольору із рукавами синього кольору та маркуванням «Topman», 1 пару черевиків чоловічих замшевих, чорного кольору, які належать ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене під час огляду місця події від 15.06.2019 року відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001917.
Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності власника майна ОСОБА_5 .

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження № 0001917, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001917, 14.06.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.2 ст.187 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2019 року надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що у перукарні «Вербена» на вул. Городоцька, 84, перебуває мужчина, який повідомив, що 14.06.2019 року невідомі особи перебуваючи на вул. Головацького, завдали йому тілесних ушкоджень та відкрито заволоділи його грошовими коштами. На даний час потерпілий госпіталізований в реанімаційне відділення КМК ЛШМД, з попереднім діагнозом важка поєднана травма - псевдомоторикс.

15.06.2019 року надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав одяг, в якому він був одягнений під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 та одяг в якому його доставили для проведення слідчих дій до Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області.

В ході огляду речей від 15.06.2019 року, у приміщенні службового кабінету №54 Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області проведено огляд речей, а саме: джинсів синього кольору із маркуванням «Vingvgs», футболки сірого кольору із маркуванням «X Under», штанів темно-синього кольору із маркуванням «VS Jeans», кофти сірого кольору із рукавами синього кольору та маркуванням «Topman», 1 пари черевиків чоловічих замшевих, чорного кольору, які належать ОСОБА_5 .
Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.
Відповідно до вимог ст.ст. 236, 237 КПК України при обшуку, огляді слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.
Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене при обшуку майно. Так, згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Тому, зважаючи на положення ст.ст. 167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час обшуку у підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч.2 ст.167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч.2 ст.170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч.2 ст.167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається із постанови слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 15.06.2019 року майно, на яке просить накласти арешт слідчий, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001917.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.2 ст.167 КПК України.
Таким чином, з огляду на положення ч.2 ст.167, ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вказані у клопотанні речі вилучені під час огляду, мають статус тимчасово вилученого майна та відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що дані речі є речовими доказами, можуть бути приховувані, пошкоджені, зіпсовані, втрачені, знищені, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001917 від 14.06.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на джинси синього кольору із маркуванням «Vingvgs», футболку сірого кольору із маркуванням «X Under», штани темно-синього кольору із маркуванням «VS Jeans», кофту сірого кольору із рукавами синього кольору та маркуванням «Topman», 1 пару черевиків чоловічих замшевих, чорного кольору, які належать ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: (підпис)
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1