Справа № 383/680/19
Номер провадження 1-кс/383/275/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, з середньою спеціальною освітою, не військовозобов`язаний, раніше не судимий,

у кримінальному провадженні № 0000182 від 10.06.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2019 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів, якому повідомлено про підозру у тому, що 09 червня 2019 року близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпілий ОСОБА_10 . На ґрунті давніх неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 дерев`яними битками, які заздалегідь взяли з собою, пошкодили вікно домоволодіння та попрямували до приміщення літньої кухні, в якому на той момент перебував потерпілий. Зайшовши через вхідні двері до середини вказаного приміщення, ОСОБА_7 діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наблизився до потерпілого та наніс йому дерев`яною биткою один удар по голові. Від отриманого удару ОСОБА_11 впав на підлогу та в цей час ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , на головах яких були маски типу балаклави чорного кольору, які вони одягли для того, щоб їх не впізнав ОСОБА_10 , стали наносити йому почергові множинні удари битками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, нанісши не менш ніж по три удари кожен.

Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , тримаючи за руки та ноги потерпілого ОСОБА_10 , витягли його з приміщення літньої кухні на подвір`я та продовжили побиття, при цьому наносили йому множинні удари ногами та битками по різним частинам тіла.

Діючи далі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , взявши ОСОБА_10 за руки та ноги стали тягнути його та волочити по землі на вулицю та в напрямку балки, при цьому по черзі наносили удари ногами та битками в різні частини тіла.

Після вмовлянь потерпілого припинити насильницькі дії та знущання над ним ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 потягнули потерпілого назад та затягнувши його до середини подвір`я домоволодіння, в якому він проживає, кинули на землі та залишили територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 ..

Внаслідок спричинених дій потерпілий отримав численні тілесні ушкодження:

- закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани лобної ділянки, склепіння черепа, закрита травма грудної клітини, закритий перелом 8-го та 9-го ребер зліва, поранення правої і лівої легень, закритий двохсторонній пневмоторакс, підшкірна емфізема грудної клітини, плевропульмональний шок тяжкого ступеня, множинні забої, рани, садна тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

10.06.2019 року по даному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

10.06.2019 року о 19 год. 45 хв. ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину.

11.06.2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий послався на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні та враховуючи надані докази.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні відносно клопотання заперечив, оскільки ризики не доведені та не підтверджені належними доказами, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, зазначивши, що підозрюваний не має наміру ухилятися від досудового розслідування,має на утриманні бабусю похилого віку, яка потребує його постійного догляду..
Підозрюваний під час розгляду клопотання заперечив проти обрання запобіжного заходу, вказавши, що не спричиняв тілесних ушкоджень потерпілому.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб.

Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри підтверджується наданими доказами, зокрема протоколом допиту потерпілого, показаннями свідків.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Злочин посягає на суспільні інтереси - проти життя та здоров`я потерпілого, що є найвищою соціальною цінністю.

Підозрюваний на даний час не надав показань з приводу обставин правопорушення, слідчим не допитані всі свідки та зібрані докази, що вказує на існування ризику вчинення дій, спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню та з метою уникнення відповідальності, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також переховатися від органів досудового розслідування. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Так, підозрюваний не працює, не одружений, задовільно характеризується, що вказує на нестійкість його соціальних зв`язків. Наявність на утриманні особи похилого віку не може достатньо переконати суд у відсутності ризиків переховування від слідства.

Таким чином, сукупність обставин, в яких підозрюється ОСОБА_4 істотно підвищують ступінь і характер суспільної небезпеки діяння, тому відносно нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкодити розслідуванню кримінального провадження, тобто заявлені у клопотанні та встановлені слідчим суддею ризики є реальними.
Застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі наведені обставини у їх сукупності, з урахуванням постійного місця проживання, відсутності судимостей не зменшує ризиків його неналежної процесуальної поведінки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, характер умисних протиправних дій, в яких він підозрюється, суспільну важливість об`єкту посягання, та не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Відповідно до вимог положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір грошової застави при застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 176-178, 183, 193-197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 год. 45 хв. 08.08.2019 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_4 , тобто з 19 год. 45 хв. 10.06.2019 року.

Строк цієї ухвали закінчується 19 год. 45 хв. 08.08.2019 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1