У Х В А Л А

Справа № 184/1962/18
Номер провадження 1-кп/184/42/19

21 травня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000679 від 04.09.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000679 від 04.09.2018 року.

26.04.2019 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3

02.05.2019 року прокурор звернувся до суду з клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченої з метою приводу для участі в розгляді зазначеного клопотання.

02.05.2019 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 було зупинено, оголошено її розшук.

21.05.2019 року внаслідок здійснення оперативно-розшукових дій було розшукано ОСОБА_3 та доставлено обвинувачену до суду.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року поновлено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 03.09.2018 року близько 21 год. знаходилась в літньому павільйоні кафе «Візит» по вул. Г.Тикви, 10 м. Покров Дніпропетровської області, де таємно заволоділа мобільним телефоном, який належить ОСОБА_6 .

Обвинувачена в судові засідання систематично не з`являлася, про місце та час судових засідань повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі, внаслідок чого ухвалою суду оголошено ОСОБА_3 в розшук. Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість ухилення від суду.

Особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть запобігти можливості обвинуваченої ОСОБА_3 ухилитися від суду. Крім того, в оточенні ОСОБА_3 немає особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України. Також, майновий стан обвинуваченої, а саме відсутність постійного джерела доходів не надає останній можливості внести заставу. Застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України їй може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Обвинувачена та її захисник проти задоволення поданого клопотання прокурора заперечували, просили обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час, враховуючи наявність у ОСОБА_3 малолітньої дитини та постійного місця проживання.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання доцільності застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у виді тримання під вартою суд бере до уваги те, що остання обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до трьох років. Зазначене відповідає позиції ЄСПЛ, яку було неодноразово висловлено у різних рішеннях (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 р. та інших), відповідно до якої «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
Вивченням особистості ОСОБА_3 встановлено, що вона не одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, постійні джерела для забезпечення базових потреб відсутні, раніше не судима. Обвинувачена в судові засідання систематично не з`являлася, причини неявки суду та захиснику не повідомляла, оголошувалася у розшук, що свідчить, на думку суду, про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість ухилення від суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачений частиною першої цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Доводи сторони обвинувачення щодо необхідності застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вважає достатньо переконливими й такими, що у сукупності свідчать про те, що встановлений щодо обвинуваченої ризик, може бути усунений лише в такий спосіб. Отже, прокурором не доведено неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої. Враховуючи, що обсяг пред`явленого обвинувачення зводиться до таємного викрадення чужого майна (крадіжки) на суму 4740, 63 гривень, то застосування найсуворішого запобіжного заходу не носитиме співмірного характеру із ступенем суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р у справі Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою в кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування інших запобіжних заходів судом встановлено, що застосування, зокрема, особистого зобов`язання є неможливим, оскільки не в повній мірі зможе запобігти описаному в клопотанні ризику.
Осіб, які могли внести за обвинувачену заставу або поручитися за виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, не виявлено, майновий стан обвинуваченої та відсутність клопотань щодо застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на думку суду свідчать про відсутність можливості внесення ОСОБА_3 застави.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Таким чином, суд приходить до висновку, що хоча сукупність встановлених даних, зокрема вагомість доказів про вчинення обвинуваченою інкримінуємих їй злочинів та дані про її особу, свідчать про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, однак суд вважає, що на цій стадії провадження домашній арешт зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою по АДРЕСА_1 . Факт постійного проживання обвинуваченої за вказаною адресою підтверджено даними, зазначеними у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та показаннями самої обвинуваченої.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час за місцем постійного проживання обвинуваченої з забороною залишати місце проживання з 24 години ночі до 06 години ранку, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-196, 331, 369-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000679 від 04.09.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - відмовити.
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час за місцем постійного проживання обвинуваченої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати місце проживання з 24 години ночі до 06 години ранку.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Нікополь Дніпропетровської області без дозволу прокурора, суду;
- невідкладно повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків - до 21 липня 2019 року.
ОСОБА_3 негайно звільнити з-під варти на підставі ч.3 ст.202 КПК України, та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.
Копію ухвали для виконання направити Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю - прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури.
Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити обвинуваченій негайно після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1