Справа № 738/1612/19
№ провадження 1-кп/738/144/2019
УХВАЛА

16 жовтня 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2019 року за №0000414, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Мена Чернігівської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого: вироком Менського районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2014 року за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.69, 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75, 76, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік; вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року за ч.1 ст.185, ч.1ст.357, ч.1 ст.70 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2019 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2019 року за №0000414, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з додатками та угодою про визнання винуватості від 12 вересня 2019 року.

З обвинувального акту вбачається, що 26 червня 2019 року близько 18-00 години ОСОБА_3 , всупереч Закону України від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», в редакції Закону України №406-VII, за попередньою змовою з ОСОБА_6 з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний намір спрямований на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, знаходячись по вул. Сіверський шлях, біля ППКФ «Прометей» філія «Менський сир» в м. Мена Чернігівської області, під час оперативної закупки, яку здійснював в якості покупця ОСОБА_7 , незаконно збув останньому наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, у вигляді подрібненої речовини рослинного походження, вага якого в перерахунку на висушену речовину становить 9,495 г, за що отримав від ОСОБА_7 в якості оплати грошові кошти в сумі 600 гривень, які були раніше оглянуті та передані останньому працівниками поліції для здійснення оперативної закупки.

26 червня 2019 року о 18.00 год. після проведеної оперативної закупки ОСОБА_7 в приміщенні Менського ВП ГУНП в Чернігівській області було добровільно видано працівникам поліції придбану у ОСОБА_3 речовину, що знаходилась у поліетиленовому пакеті, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №525 (х) від 01 липня 2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 9,495 г.

Згідно з обвинувальним актом умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України.

Крім цього, 26 червня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 26 червня 2019 року було проведено обшук господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_3 , під час якого було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №524 (х) від 02 липня 2019 року містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого у перерахунку на амфетамін-основу становить 0,0915 г та 0,0039 г, яку останній всупереч Закону України від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», в редакції Закону України №406-VII, за попередньою змовою з ОСОБА_6 з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний намір спрямований на незаконний збут психотропної речовини амфетамін, включеного до переліку психотропних речовин таблиці ІІ списку №2 «Психотропні речовини обіг яких обмежено», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, зберігав з метою збуту.

Згідно з обвинувальним актом умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в незаконному зберіганні психотропних речовин з метою збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України.

Остаточно дії ОСОБА_3 , які виразилися в незаконному збуті наркотичних засобів, також незаконному зберіганні психотропних речовин з мето збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України.

12 вересня 2019 року між прокурором Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні й зобов`язувався визнати беззаперечно обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, припинити незаконну діяльність пов`язану із збутом наркотичних речовин, надати показання, що викривають злочинну діяльність ОСОБА_6 , а також надати відповідному підрозділу Менського ВП ГУНП в Чернігівській області відому йому інформацію стосовно осіб, які здійснюють незаконний збут наркотичних засобів, способів здійснення такої діяльності та у подальшому активно сприяти уповноваженим особам Менського ВП ГУНП в Чернігівській області у документуванні злочинної діяльності таких осіб, сторони угоди погодились на призначення підозрюваному покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 років позбавлення волі. В угоді зазначено, що підозрюваний обізнаний з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими статтею 473 КПК України, та наслідками невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 12 вересня 2019 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором, обвинувачений визнав вину у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та разом з тим показав, що він розуміє характер обвинувачення, права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, а також вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також зазначив, що угода укладена ним добровільно, без будь-якого примусу, обіцянок.

Прокурор зазначив, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно та без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, просив затвердити угоду та ухвалити вирок, відповідно до її умов.

Вирішуючи питання про можливість затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За приписами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, судом встановлено, що органами досудового розслідування 18 липня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000239 від 20 травня 2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який за приписами ст. 12 КК України є тяжким злочином.

19 серпня 2019 року прокурором винесена постанова про виділення матеріалів досудового розслідування, згідно з якою з матеріалів досудового розслідування № 0000239 від 20 травня 2019 року виділено матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 , які направлені до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області для внесення відомостей до ЄРДР та подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.8 ст. 469 КПК України у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з яким досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження.

Разом з тим, згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону та відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення уголи не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В національному законодавстві презумпцію невинуватості як один з основоположних конституційних принципів судочинства відображено в ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 КПК України. Згідно з цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ця презумпція вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону. При цьому навіть за відсутності офіційних висновків достатньо деякого припущення, що суд розглядає особу як винувату. Попереднє висловлення судом такої думки неминуче порушує презумпцію невинуватості.
З тексту обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 убачається, що в інкримінованих стороною обвинувачення злочинах описуються поряд з діями ОСОБА_3 і дії ОСОБА_6 , оскільки зазначено, що кримінальне правопорушення вчинено ними за попередньою змовою.
Тобто, у обвинувальному акті наявна пряма вказівка на прізвище ОСОБА_6 , викладена в ньому інша інформація, що є достатньою для однозначної ідентифікації особи, прізвище ОСОБА_6 в межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 зазначається не лише в обвинувальному акті, а й в угоді про визнання винуватості.
Таким чином, обвинувальний акт містить категоричні твердження про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за попередньою змовою групою осіб, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Цим самим суд, у разі затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку на підставі угоди стосовно ОСОБА_3 , визнає й ОСОБА_6 винуватими у вчиненні злочину, без забезпечення доведеності його вини шляхом безпосереднього дослідження доказів.
Між тим, обвинувачення ОСОБА_6 не було предметом судового розгляду в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_3 і факт його можливої злочинної діяльності не встановлено обвинувальним вироком суду, який би набрав законної сили.
Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_6 у злочині грубо порушує передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, зокрема, засади презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів.
Натомість, міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.
Таким чином, затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення на підставі угоди про визнання винуватості обвинувального вироку щодо ОСОБА_3 безпосередньо призведе до порушення прав, свобод й інтересів ОСОБА_6 ..
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, яка законодавчо закріплює результати підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню в разі, коли до суду разом з обвинувальним актом надійшла угода, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

За вказаних обставин та виходячи із закріпленого конституційного принципу презумпції невинуватості, суд не може затвердити угоду про визнання винуватості від 12 вересня 2019 року, укладену між прокурором Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , та призначити узгоджене сторонами покарання, оскільки вона не відповідає вимогам закону, і оскільки угоду було укладено під час досудового розслідування, то провадження підлягає поверненню прокурору.

Керуючись статтями 314, 370-372, 468-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 12 вересня 2019 року, укладеної між прокурором Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за частиною 2 статті 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2019 року за №0000414.

Повернути матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 серпня 2019 року за №0000414, прокурору Менської місцевої прокуратури Чернігівської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 17 жовтня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1