ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2303/19 Справа № 191/4257/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001741 від 23 жовтня 2018 року за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

30.05.2011 року Вільнянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі;
20.09.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 23.06.2017 року з Солонянської ВК -21 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року визнано ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Цим вироком дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.
За обставин встановлених судом та детально викладених у мотивувальній частині вироку, 29 вересня 2018 року, приблизно о 20 год. 10 хв., ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де вживав алкогольні напої. В цей час до приміщення квартири зайшла ОСОБА_9 та почала вимагати, щоб ОСОБА_8 покинув приміщення квартири. На ґрунті цього між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 , перебуваючи в кухні вищевказаної квартири, маючи раптово виниклий умисел направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підійшов до неї, та усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівого ока потерпілої ОСОБА_9 , після чого остання вибігла до прихожої кімнати цієї ж квартири, а ОСОБА_8 не бажаючи припинення свої протиправних дій прослідував за нею та правою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в область правої щоки потерпілої ОСОБА_9 , яка уникаючи побиття, вибігла на вулицю. Але, поблизу першого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 наздогнав її, та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак, в область правого ока, від якого вона впала на асфальтобетонне покриття ґрунту, а ОСОБА_8 наніс їй не менше трьох ударів в область нижніх кінцівок. В результаті протиправних умисних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців обох повік лівого ока, численних подряпин верхнього повіка правого ока, смугопобідного переривчатого садна шкіри в області правої щоки, чотирьох синців в область обох стегон, синця передньої поверхні правого колінного суглобу, смугоподібного переривчатого садна шкіри передньої поверхні лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №387 від 29 жовтня 2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин злочину та не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає, що санкція ч. 1 ст. 125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року. Однак, як вбачається з резолютивної частини вироку, суд першої інстанції порушив вищевказані вимоги закону призначивши ОСОБА_8 покарання у вигляді 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не передбачено санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального закону, виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 65 КК України та роз`яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Вказані положення закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції не виконав в повній мірі.
Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Проте, санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень, не звернув уваги на положення ст. 65 КК України і призначив покарання в більшому розмірі ніж передбачено санкцією відповідної статті особливої частини кримінального закону, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України, санкція якої передбачає покарання, зокрема, у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, апеляційний суд доходить висновку, що покарання останньому може бути призначено у виді штрафу у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в частині призначення покарання змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4