Постанова

іменем України
01 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 209/3986/18

провадження № 51-2063км19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув касаційну скаргу директора ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинського ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Єлизаветівки Дніпропетровської області, жителя м. Кам`янське, такого, що судимості не мав, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205 КК. Кримінальне провадження з обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 205 Кримінального кодексу України (далі - КК), закрито на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року вказану ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги, наведені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі директор підприємства ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Вказано на те, що апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що встановлення вини особи без дотримання права на справедливий судовий розгляд з порушенням презумпції невинуватості є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На переконання директора підприємства, постановленими судовими рішеннями вирішено питання про права та свободи підприємства.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, й перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.
Мотиви Суду
Верховний Суд неодноразово у своїх висновках наголошував на тому, що за змістом статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.
Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано.
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
Статтею 24 КПК визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому процесі.
Відповідно до вимог пунктів 9-2, 10 частини 1 статті 393 КПК право на апеляційне оскарження має фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, наданих суду; третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію та інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею 7 КПК передбачено загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом та судом, презумпція невинуватості й забезпечення доведеності винуватості, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
У визначених у частині 2 статті 24, пунктах 9-2 та 10 частини 1 статті 393 КПК випадках для виникнення права на апеляційне оскарження у особи КПК встановлена умова, а саме оскаржуване рішення має стосуватися її прав, свобод та інтересів. Наявність такої умови пов`язана з обов`язком особи довести під час апеляційного оскарження судового рішення, що це рішення стосується її прав, свобод та інтересів.
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу представника вказаного підприємства, суд апеляційної інстанції вважав, що питання про виключення із обсягу обвинувачення посилання на ПП «ВКФ «ЕЛІТ - ДИЗАЙН» не може бути підставою для зміни чи скасування судового рішення.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту кримінальне провадження 0000067 здійснювалось відносно ОСОБА_7
ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» учасником учасником кримінального провадження у зазначеному провадженні не було та жодного процесуального статусу не мало.
Більше того відносно ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» при постановленні ухвали місцевим судом будь-яких питань щодо його прав та обов`язків також не вирішувалось.

Також зі змісту ухвали місцевого суду вбачається, що в ній відсутні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо даного підприємства - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ним чи його службовими особами кримінального правопорушення. Не йдеться в ній і про доведеність винуватості будь-якої сторонньої особи (фізичної чи юридичної).
Ухвала місцевого суду стосується виключно прав, свобод та інтересів ОСОБА_7 , якого було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК.

Згадка в судовому рішенні про ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» при викладенні фактичних обставин у цьому провадженні сама по собі не дає підстав вважати, що нимм вирішено питання про права та свободи цього підприємства.
Посилання у касаційній скарзі директора ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» про встановлення вини цього підприємства без дотримання права на справедливий судовий розгляд з порушенням презумпції невинуватості є безпідставними, оскільки чинний КПК не звільняє сторону обвинувачення від доказування відповідних обставин в кримінальному провадженні щодо однієї особи (фізичної або юридичної) в разі наявності судового рішення стосовно іншої особи.

Таким чином, оскаржувана ухвала не стосується прав, свобод та інтересів ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН», з огляду на положення статей 7, 9 24 КПК тією мірою, щоб мати право на оскарження судових рішень до вищих інстанцій.

Так само Верховний Суд не знаходить у даному випадку порушення принципу презумпції невинуватості та інших загальних засад кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено порушень вимог закону при постановленні ухвали суду апеляційної інстанції, у зв`язку із чим касаційна скарга директора ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» є необґрунтованою.

Отже, касаційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала апеляційного суду колегією суддів визнається законною і обґрунтованою.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу директора ПП «ВКФ «ЕЛІТ-ДІЗАЙН» - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _______________________ ________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3