Провадження № 1-кп/679/81/2019
Справа № 679/776/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000125 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, громадянина України, українця, одруженого, тимчасово не працюючого, з вищою освітою, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 14.05.2019 року близько 13 години 00 хвилин, достовірно знаючи про обмеження господарської діяльності на водоймах в зв`язку з нерестом з корисливого мотиву, маючи за мету здійснити незаконний вилов раків для власного вживання, без належного дозволу, в заборонений час, прибув на озеро 1 (штучна водойма загального користування), що розташоване ліворуч автодороги на відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електростанція», по вул. Енергетиків у м.Нетішин. де використовуючи засоби для підводного ниряння та полювання (гідрокостюм), почав здійснювати вилов раків.

Продовжуючи свої злочинні наміри. ОСОБА_6 14.05.2019 року близько 13 години 40 хвилин перемістився із озера 1 на озера 2, що розташоване поруч та продовжив вилов раків. Після чого близько 14 години 30 хвилин вийшов з вищевказаного водоймища при цьому ним в результаті незаконного заняття водним добувним промислом ним виловлено раків загальною вагою 2,9 кілограми в кількості 79 шт. вартістю 25 гривень 50 копійок за екземпляр на загальну суму 2014 гривень 50 копійок.

Так, ОСОБА_6 порушивши ст. 52-1, Закону України «Про тваринницький світ» від 13.12.2001 року, Постанову Кабінету Міністрів України від 18.07.1998 року. № 1126 «Про затвердження порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» на встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення рибної водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, згідно Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу, затверджених Постановою KM України від 21.11.2011 року за № 1209, заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 2014 гривень 50 копійок.

Здійснивши незаконний вилов раків, які відносяться до водних тварин, в період нересту, який встановлено відповідно до наказу №24-од від 20.03.2019 року Управлінням Державного рибного господарства у Хмельницькій області. ОСОБА_6 заподіяв істотну шкоду запасам водних тварин України, позбавивши можливості природного відтворення водних ресурсів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в незаконному зайнятті водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 249 КК України.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості, укладена 18 травня 2019 року між начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249, КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Також вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 , у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Крім того згідно вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації у дохід держави вилучені у нього на місці події знаряддя лову гідрокостюм марки «Beuchat Champion du Monde» чорного кольору, маска з трубкою, ласти марки «Seal», ремінь резиновий з чотирма грузами та два садки для зберігання водних біоресурсів, а також живих водних біоресурсів, а саме раки в кількості 79 штук.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Під час судового засідання прокурор підтримав угоду з підозрюваним про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000125, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України. Дані діяння відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угод, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. При цьому, за наявності сукупності вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 249 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Крім того згідно вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації у дохід держави вилучені у нього на місці події знаряддя лову гідрокостюм марки «Beuchat Champion du Monde» чорного кольору, маска з трубкою, ласти марки «Seal», ремінь резиновий з чотирма грузами та два садки для зберігання водних біоресурсів, а також живих водних біоресурсів, а саме раки в кількості 79 штук.

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 18 травня 2019 року між начальником Нетішинського відділу Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 249 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази:

Гідрокостюм марки «Beuchat Champion du Monde» чорного кольору, маска з трубкою, ласти марки «Seal», ремінь резиновий з чотирма грузами та два садки для зберігання водних біоресурсів, що зберігаються в кімнаті речових доказів Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області конфіскувати.

Раки в кількості 79 штук загальною вагою 2,9 кг., які здані як продукти швидкого псування в Старокривинський будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1