Cправа № 700/825/19
Провадження № 1-кс/700/507/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2019 р. Слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського відділення поліції ОСОБА_4 , начальника слідчого відділення Лисянського відділення поліції та постанову слідчого ОСОБА_4 від 20.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2019 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про відмову у задоволенні її клопотання.
Дана скарга мотивована тим, що в провадженні слідчого слідчого відділу Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУ національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 з травня 2019 року перебуває кримінальне провадження №0000591, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.3 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання службовою особою- головою Корсунь-Шевченківської районної ради ОСОБА_6 ухвали Корсунь-Шевченківського районного суду від 15.12.2017 року, якою всім посадовим особам Корсунь-Шевченківської районної ради, в тому числі ОСОБА_6 , як керівнику районної ради, було заборонено приймати рішення про її звільнення із займаної посади на підставі оскаржуваних рішень до набрання законної сили судового рішення у адміністративній справі №699/799/17. В даному кримінальному провадженні її визнано потерпілою.
13.11.2019 року вона направила рекомендованим листом №7037 слідчому слідчого відділу Лисянського відділення поліції Звенигородського відділення поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 клопотання в порядку ст..220 КПК України, в якому клопотала перед слідчим виконати наступні слідчі та процесуальні дії: в прядку передбаченому ст.ст. 480,481 України, на виконання ст.. 278 КПК України та ст..31 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», оголосити ОСОБА_6 , як службовій особі, яка займає відповідальне становище та є депутатом місцевої ради, підозру, керуючись п.3 ч.1 ст.276 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження за №0000 є достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Дане клопотання було вручене слідчому 14.11.2019 року, про що їй надійшло смс повідомлення.
Проте, слідчий ОСОБА_4 впродовж 3-х днів не розглянув її клопотання, адже постанова про відмову у задоволенні її клопотання від 13.11.2019 року ухвалена ним лише 20.11.2019 року, чим в черговий раз порушено слідчим вимоги ч.1 ст.220 КРПК України та її права як потерпілої.
Вона телефонувала слідчому та просила направити копію даної постанови їй рекомендованим листом. Проте, слідчий повідомив, що направив їй цю постанову поштою звичайним листом, а не рекомендованим. Тобто слідчий ОСОБА_4 свідомо хотів, позбавити її права на оскарження винесеною ним 20.11.2019 року постанови.
Листа слідчий ОСОБА_4 відправив їй лише 27.11.2019 року, що підтверджується штемпелем на конверті, який вона отримала 28.11.2019 року.
Ознайомившись з копією постанови слідчого ОСОБА_4 від 20.11.2019 року про відмову у задоволенні її клопотання від 13.11.2019 року, вважає, що така не відповідає вимогам ч.2 ст.220 КПК України, та підлягає скасуванню, так як не надав мотивованого обґрунтування причин такої відмови, адже про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання.
Обгрунтування відмови в даній постанові відсутнє.
Вважає, що службові особи слідчого відділення Лисянського відділення поліції, зокрема начальник слідчого відділення та слідчий ОСОБА_4 не дотримуються вимог КПК України.
Начальник слідчого відділення Лисянського відділення поліції відповідно до чинного законодавства керує діяльністю слідчого відділу та є відповідальним за виконання покладених на відділ завдань, дотримання підпорядкованими слідчими вимог законодавства України. Проте у даному кримінальному провадженні начальник слідчого відділення Лисянського відділення поліції не слідкує за дотриманням підлеглими чинного законодавства під час досудового розслідування.
Вважає, що така бездіяльність слідчого ОСОБА_4 та начальника слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області призвела до порушення її прав як потерпілої, в результаті чого затягується досудове розслідування.
У судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Начальник слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги слідчий суддя приходить до таких висновків.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП у Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000591 від 17.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
13.11.2019 року ОСОБА_3 направила рекомендованим листом №7037 слідчому слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 клопотання в порядку ст.220 КПК України, в якому клопотала перед слідчим виконати наступні слідчі та процесуальні дії: в прядку передбаченому ст.ст. 480,481 України, на виконання ст.278 КПК України та ст.31 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад», оголосити ОСОБА_6 , як службовій особі, яка займає відповідальне становище та є депутатом місцевої ради, підозру, керуючись п.3 ч.1 ст.276 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження за №0000 є достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Дане клопотання було вручене слідчому 14.11.2019 року, про що свідчить витяг Укрпошти щодо доставки смс-повідомлення.
Проте слідчим ОСОБА_4 впродовж 3-х днів клопотання ОСОБА_3 розглянуто не було, адже постанова про відмову у задоволенні її клопотання від 13.11.2019 року ухвалена ним лише 20.11.2019 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Таким чином, слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що начальником слідчого відділення Лисянського ВП ОСОБА_4 не подано доказів повідомлення заявника ОСОБА_3 про результати розгляду її клопотання, будь-якої інформації про розгляд такого клопотання у встановлений законом строк немає, а також не спростовано обставини викладені у скарзі, що свідчить про бездіяльність слідчого при здійсненні досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Вказані вимоги закону слідчим належним чином не виконані.
Оцінюючи доводи скаржника та аналізуючи матеріали справи, приходжу до висновку, що слідчим не були перевірені всі обставини справи.
Відповідно до ст.110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Мотивування це розгорнута аргументація, яка відображає правильність рішення, яке приймається.

Оскільки процесуальне рішення слідчого являє собою акт застосування права, воно може бути визнано законним, обґрунтованим та справедливим лише тоді, коли слідчий навів у цьому процесуальному акті фактичні і правові мотиви.

Зі змісту постанови від 20.11.2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2019 року, яка ухвалена слідчим Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000591 вбачається, що остання є невмотивованою та необґрунтованою.
Так, слідчий не надав оцінки фактам, що викладені у клопотанні потерпілої ОСОБА_3 , а обмежився лише загальним висновком, що недостатньо даних для оголошення підозри.
Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського відділення поліції ОСОБА_4 , начальника слідчого відділу Лисянського відділення поліції та постанову слідчого ОСОБА_4 від 20.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2019 року - задовольнити.
Визнати незаконною бездіяльність начальника слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області у частині невручення ОСОБА_3 , як потерпілій, копії вмотивованої постанови про відмову у задоволенні її клопотання від 13.11.2019 року у термін та у спосіб згідно зі ст.220 КПК України.
Визнати незаконною бездіяльність слідчого слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у частині порушення строку розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 13.11.2019 року, відповідно до вимог ч.1 ст.220 КПК України.
Визнати незаконною бездіяльність слідчого слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у частині невручення потерпілій ОСОБА_3 копії вмотивованої постанови від 20.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання від 13.11.2019 року у спосіб визначений ч.2 ст.220 КПК України.
Скасувати постанову слідчого слідчого відділення Лисянського відділення поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 20.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 13.11.2019 року, як таку, що не відповідає вимогам ст.220 КПК України.
Зобов`язати слідчого слідчого відділення Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 13.11.2019 року та прийняти обґрунтовані процесуальні рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1