Справа № 126/706/19
Провадження по справі № 1-кп/129/343/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2019 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника підозрюваного (органу опіки та піклування) ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (підозрюваного) ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000004 із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Киріївка, Бершадського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, несудимого, який обвинувачується у скоєнні суспільно-небезпечного діяння (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

Встановив:

01.04.2019 року до Гайсинського районного суду надійшли із Вінницького апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 0000004 із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03.04.2019 року ухвалою Гайсинського районного суду призначено до судового розгляду кримінальне провадження № 0000004 із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В судовому засіданні прокурор, пославшись на обставини викладені в клопотанні, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав, що ним особисто вчинено суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, - умисне вбивство його матері ОСОБА_9 , не заперечував щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, а також пояснив, що він, ОСОБА_8 , 31.12.2018 року приблизно о 22 год. 40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті розлюченості та особистої неприязні до своєї матері ОСОБА_9 , викликаної тим, що його матір`ю напередодні було подано заяву до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо безвісного його зникнення та у зв`язку із чим він змушений був спілкуватись із поліцейськими та давати пояснення з приводу свого зникнення, вирішив вбити свою матір, - ОСОБА_9 , та з цією метою він вийшов з будинку до підсобного приміщення, де взяв до рук колун, з яким повернувся до житлової кімнати, що в приміщенні літньої кухні даного домоволодіння, підійшов до матері, яка готувала їсти, став позаду неї та обухом вказаного колуна завдав їй близько п`яти ударів по голові, від яких вона впала та померла, при цьому він бив її з достатньою силою саме по голові, так як бажав, щоб вона швидше померла, а після скоєного вбивства матері він залишив будинок та пішов до с. Берізки Чечельницькі Чечельницького району Вінницької області.

Захисник та законний представник підозрюваного щодо застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не заперечували.

Заслухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_8 , захисника, законного представника підозрюваного, дослідивши докази, надані сторонами у справі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом з таких міркувань.

Доведено, що 31.12.2018 року приблизно о 22 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , будучи позбавлений можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок страждання ним на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу (F 20.00), на ґрунті розлюченості та особистої неприязні до своєї матері ОСОБА_9 , викликаної тим, що його матір`ю напередодні було подано заяву до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо безвісного зникнення її сина ОСОБА_8 та у зв`язку із чим останній змушений був спілкуватись із поліцейськими та давати пояснення з приводу свого зникнення, вирішив (у нього виник умисел) протиправно заподіяти смерть (вбити) свою матір, - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з цією метою ОСОБА_8 вийшов з будинку до підсобного приміщення, де взяв до рук колун, з яким повернувся до житлової кімнати, що в приміщенні літньої кухні даного домоволодіння, та обухом вказаного колуна завдав ОСОБА_9 близько п`яти ударів по голові, заподіявши їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в тімяно-потиличній ділянці волосяної частини голови зліва з ознаками при життєвості, невизначеної форми синця в області проекції лівого плечового суглобу з ознаками при життєвості, обширного дефекту шкіряних покровів та м`яких тканин обличчя без ознак при життєвості, крововиливів в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні, що розташовані в тімяно-потиличній ділянці зліва та тімяно-потиличній ділянці справа, багатоуламкового перелому скату потиличної кістки зліва з переходом радіарних та концентричних ліній перелому на луску лівої скроневої кістки та на кістки основи черепа в задній черепній ямці до пірамідки лівої скроневої кістки і далі до турецького сідла, вздовж кордону між задньою та середньою черепними ямками, перелому скату потиличної кістки в правій черепній ямці з подальшим переходом лінії перелому на луску правої скроневої кістки і далі на кордон між задньою та середньою черепними ямками справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку травматичного походження, забою (розчавлення) кори головного мозку на поверхні лівої півкулі в тімяно-потиличній ділянці, несумісних із життям переломів склепіння та основи черепа, від заподіяння яких (отриманих травм) потерпіла ОСОБА_9 померла на місці.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вказані обставини не заперечуються підозрюваним ОСОБА_8 , а також повністю підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме: висновком судово-психіатрічного експерта № 28 від 14.03.2019 р., висновком судово-психіатрічного експерта № 12 від 21.01.2019 р., протоколом проведення слідчого експерименту від 08.01.2019 р., висновком експерта (експертиза трупа) № 4 від 03.01.2019р. - 04.01.2019 р., протоколом огляду місця події від 03.01.2019 р., протоколом огляду трупа від 03.01.2019 р. і свідчать про наявність суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України та вчинення його саме ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу огляду місця події з фото-таблицею від 03.01.2019 р. (а.с.а.с.147-161), в житловому будинку АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_9 із явними ознаками насильницької смерті, сліди та знаряддя вчинення злочину.

Згідно із протоколу огляду трупа від 03.01.2019 р. (а.с.а.с.162-163), встановлено, що труп ОСОБА_9 одягнено в чорні гумові калоші, сині спортивні штани, светр світлого кольору, червона куртка, в області поясу підв`язана зелена хустка, в області голови хустка світло-коричневого кольору.

Висновком експерта з фото-таблицею № 4 від 03.01.2019 р. - 04.01.2019 р. (а.с.а.с.137-146) підтверджується, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження, зовнішні: забійної рани в тім`яно-потиличній ділянці волосяної частини голови зліва з ознаками прижиттєвості; невизначеної форми синця в області проекції лівого плечового суглобу з ознаками прижиттєвості; обширного дефекту шкіряних покровів та м`яких тканин обличчя без ознак прижиттєвості; тілесні ушкодження внутрішні: крововиливів в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні, що розташовані в тім`яно-потиличній ділянці зліва та тім`яно-потиличній ділянці справа; багатоуламкового перелому скату потиличної кістки зліва з переходом радіарних та концентричних ліній перелому на луску лівої скроневої кістки та на кістки основи черепа в задній черепній ямці до пірамідки лівої скроневої кістки і далі до турецького сідла, вздовж кордону між задньою та середньою черепними ямками; перелому скату потиличної кістки в праві черепній ямці з подальшим переходом лінії перелому на луску правої скроневої кістки і далі на кордон між задньою та середньою черепними ямками справа; крововиливу під тверду мозкову оболонку травматичного походження; забою (розчавлення) кори головного мозку на поверхні лівої півкулі в тім`яно-потиличній ділянці. Ретельний системний аналіз, отриманих при експертизі трупа даних, в сукупності з даними викладеними в матеріалах кримінального провадження, дозволяє зробити висновок про те, що найбільш вірогідною причиною смерті ОСОБА_10 явилася тупа відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась масивними, багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку, з послідуючим або одночасним крововиливом під тверду мозкову оболонку. Тупа відкрита черепно-мозкова травма стоїть в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно із протоколу слідчого експерименту від 08.01.2019 р. (а.с.а.с.135-136), проводився за участю підозрюваного ОСОБА_8 , який детально та послідовно розповів та відтворив обставини вбивства ОСОБА_9 .

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 12 від 21.01.2019 р. (а.с.а.с.130-134), у зв`язку з даними анамнезу про спадкову обтяженість психічними розладами з боку матері, виникнення у нього з 2010 - 2011 роках психічних розладів у вигляді надмірної дратівливості, конфліктності, розгубленості, безсоння, зниження продуктивності психічної діяльності, що слугувало причиною для звернення до екстрасенсів, лікаря-психіатра, припинення навчання в університеті, ускладнення в подальшому клінічної картини з посиленням дратівливості, конфліктності, виникненням злобності, психомоторного збудження, впевненості, що він «член банди, яка грабує людей», підозрілості, відчуття «напливу думок», страху «через вплив сторонньої сили», висловлювані ним маячні ідеї відношення (сусідка до нього погано ставиться, бажає йому зла), переслідування (казав, що його переслідують, йому загрожує небезпека), впливу (відчував, що на нього хтось впливає, його телефон прослуховується), розладів сприйняття («хтось дає накази по телефону»), що супроводжувалось неадекватною, агресивною поведінкою (побив сусідці вікна в будинку, виношував наміри її вбити), що слугувало причиною для його госпіталізації у 2013р. в психіатричну лікарню, а також виявленими при теперішньому психолого-психіатричному обстеженні формальним контактом, сплощеними емоціями, аморфним мисленням, порушенням вольових процесів, критичних здібностей, для об`єктивного визначення його психічного стану, притаманних ОСОБА_8 індивідуально-психологічних особливостей, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №28 від 14.03.2019 р. (а.с.а.с.124-129), ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованого йому діяння страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу (F20.00). Про це свідчать дані анамнезу про виникнення у підекспертного, починаючи з 2011 р., недоречностей в поведінці (став дратівливим, конфліктним, не спав, не зміг далі навчатися в університеті), з проявами агресії (в ході конфлікту з сусідкою побив їй вікна в будинку, вважаючи, що сусідка до нього погано ставиться, бажає йому зла), з маячною інтерпретацією оточуючого (вважав, що він - «член банди, яка грабує людей», його телефон прослуховується, «хтось дає накази по телефону»), що супроводжувалось соціально-трудовою дезадаптацією, слугувало причиною для його госпіталізації в психіатричну лікарню. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого-психіатричним обстеженням, яке виявило у експертного типові для шизофренічного процесу симптоми у вигляді зниження психічної продуктивності, зростання аутизму, відстороненості, замкнутості, неадекватності емоційних реакцій, розладів мислення у вигляді аморфності, паралогічності, непослідовності, розірваності; маячення, відсутності критики до хвороби, своїх вчинків, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_8 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперевного типу перебігу (F20.00), не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в теперішній час ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу (F20.00) та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із посиленим режимом нагляду.

Згідно із ст. 3 Конституції України Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно із п.1 ст.2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - Право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Згідно із ч.1 ст.115 КК України вбивством є суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» п римусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

За встановлених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки стороною обвинувачення доведено належними та допустимими доказами, що мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України, - умисне вбивство ОСОБА_9 , яке було вчинене ОСОБА_8 у стані неосудності, тобто останній вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства, а тому на підставі ст.ст. 92, 93, 94 КК України, ст.ст. 505-508, 512, 513 КПК України до підозрюваного ОСОБА_8 , який на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії, безперервного типу, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ст. 197 КПК України визначає, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

До набрання цією ухвалою законної сили запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_11 необхідно залишити попередній у вигляді поміщення особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (підозрюваного) до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, але зі строком дії не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 16.09.2019 року, оскільки судом встановлено, що останній вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя іншої особи, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства, на даний час страждає на хронічне психічне захворювання та до нього має бути застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, а тому лише цей запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного до набуття ухвалою чинності, яку постановлено стосовно нього.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 505-508, 512, 513 КПК України, ст.ст. 92, 93, 94 КК України, -

Ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Киріївка, Бершадського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До набрання цією ухвалою законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній у вигляді поміщення особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (підозрюваного) до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, але зі строком дії не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 16.09.2019 року.

Речові докази:

- куртку темного кольору на блискавці з підкладкою зеленого кольору, сокиру з дерев`яною рукояткою, чорні гумові калоші, сині спортивні штани, светр світлого кольору, червону куртку, зелену хустку, світло-коричневу хустку, чоловічі чорні спортивні штани, чорні калоші, - знищити;

- мобільний телефон «Nokia» чорного кольору - повернути його власнику ОСОБА_8 .

Копію ухвали направити до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2 та Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена згідно із ст. 395 КПК України до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3