Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 червня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000097 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої-адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 січня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, з призначенням покарання у виді арешту строком на один місяць.

Прийнято рішення рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту набрання вироку законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 61692 грн. В задоволенні моральної шкоди в сумі 10000 грн. відмовлено за недоведеністю.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 17 лютого 2017 року, реалізовуючи злочинний намір на особисте незаконне збагачення від злочинної діяльності, пов`язаної з використанням довіреного йому на підставі усної домовленості, укладеної влітку 2015 року, відремонтувати автомобіль марки FIAТ-DUCATO 2.5D д.н.з. НОМЕР_1 , 1992 року випуску, належний ОСОБА_9 , умисно, шляхом обману, без мети шахрайства, утримував його поблизу свого господарства по вул. Б.Хмельницького 11 в смт. Рафалівка, однак, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, розкомплектував його та продав на запчастини, позбавивши потерпілу використання транспортного засобу за власним розсудом, із спричиненням їй значної майнової шкоди 61692 грн.
У поданій на вирок суду апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 та призначеного покарання, вважає вирок суду незаконним в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди. Доводить, що суд безпідставно відмовив в задоволенні моральної шкоди на користь ОСОБА_9 , оскільки внаслідок умисних дій ОСОБА_5 потерпіла перенесла тривалі моральні страждання та зазнала вимушених істотних змін у житті, що виразилися в неможливості використання транспортного засобу нею та членами її родини протягом тривалого часу, в тому числі, здійснення підприємницької діяльності. Просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 , стягнувши з ОСОБА_5 на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

До початку апеляційного розгляду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 погодився на розгляд апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_9 , яка стосується питання стягнення моральної шкоди, що не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію діяння, з якими обвинувачений згідний, у відсутність обвинуваченого ОСОБА_5 , який знайомий з позовними вимогами потерпілої, неодноразово повідомлявся про дату і час судового засідання, однак в судове засідання не з`явився і причини неявки суду не повідомив, що підтверджується рекомендованими повідомленнями.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено. Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника-адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який частково визнав апеляційні вимоги і вважає достатньою суму морального відшкодування в 5000 грн, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, й обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, а обране покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, що не заперечується в апеляційній скарзі самим апелянтом і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Правомірно, виходячи з вимог ст. 128 КПК України та ст. 1166 ЦК України, згідно якої матеріальна шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, вирішив суд і позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 щодо відшкодування матеріальної щкоди в сумі 61тис.692 грн.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоровя потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Із позовної заяви, наявної у матеріалах судового провадження (т. 2 а.с. 22-24), вбачається, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_9 , яка, як і члени її родини, тривалий час була позбавлена засобу пересування, перенесла тривалі моральні страждання та зазнала істотних вимушених змін у житті через неможливість використання автомобіля за його цільовим призначенням, в тому числі, і здійснення підприємницької діяльності, було суттєво порушено її нормальні життєві звязки у зв`язку із втратою транспортного засобу.

При апеляційному розгляді представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 підтвердив, що потерпіла ОСОБА_9 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий обіцяв відремонтувати автомобіль, а, натомість, розкомплектував його і продав на запчастини, зазнала тривалих душевних моральних страждань та істотних вимушених змін у житті через неможливість використання автомобіля за його цільовим призначенням, перебуваючи у постійних стресових ситуаціях.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо недотримання належним чином судом вимог закону при вирішенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 щодо відшкодування моральної шкоди, і вважає, що вирок суду підлягає зміні на підставі п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України, оскільки це не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 січня 2019 року щодо ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3