Справа № 509/5560/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001382 від 22.08.2019 року, внесеному до ЄРДР за ч. 1 ст. 121 КК України, під час якого встановлено, що 22.08.2019 р. о 02:00 год., в той час як ОСОБА_7 йшов пішки по вул. Дністровська в с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, по якій в цей же момент на автомобілі марки «Toyota Camry», д/н НОМЕР_1 пересувалися ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які побачивши Войновського, зупинилися біля нього навпроти житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Далі, ОСОБА_8 запитав у Войновського, що він тут робить, однак останній в грубій формі вживаючи при цьому нецензурні слова в бік ОСОБА_8 , відповів, щоб вони їхали далі. Однак, вказані слова образили ОСОБА_11 , який сидів на задньому сидінні автомобіля, у зв`язку чим він вийшов із салону автомобіля та підійшов до ОСОБА_7 , внаслідок чого між ними виникла сварка. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, ОСОБА_7 , дістав з кишені шортів, в які був одягнений, ніж та тримаючи його в правій руці умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар в ліву частину грудної клітини потерпілого ОСОБА_11 . В цей час ОСОБА_8 вийшов із автомобіля та підбіг до Войновського, який продовжуючи свої протиправні дії, наніс не менше трьох ударів потерпілому ОСОБА_8 в область лівої частини грудної клітини.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючих поранень грудної клітини.
Злочинні дії ОСОБА_7 підтверджуються зібраними доказами, а саме :
- протоколом огляду місця події від 22.08.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заявою ОСОБА_8 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- заявою ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6
- довідкою з Овідіопольської районної лікарні.
22.08.2019 року о 11:45 год. Войновського затримано в порядку ст. 208 КПК України.
22.08.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.08.2019 р. було задоволено клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0001382, внесеному до ЄРДР 22.08.2019 року.
Строк дії ухвали визначений до 20.10.2019 року.

Вказана ухвала слідчого судді була залишена без змін ухвалою ОАС від 11.09.2019 р.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення заперечували з підстав викладених у письмових запереченнях на клопотання слідчого, а саме не доведення слідчим ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недотримання слідчим строків виготовлення та отримання висновків судових експертиз, що на їхню думку, жодним чином не може виправдати подальше тримання під вартою підозрюваного, а також те, що клопотання слідчого подано з порушенням процесуальних строків, а тому в його задоволенні просили відмовити, надавши при цьому клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 має позитивну характеристику, є громадянином України, раніше не судимий, має постійне місце проживання, на його утриманні є непрацездатна матір пенсіонерка за віком, яка потребує постійного лікування та догляду, проти чого заперечували слідчий та прокурор, вважаючи клопотання захисника безпідставним і невмотивованим.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши додатково надані докази, суд вважає, що клопотання слідчого про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 слід задовольнити, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 197 КПК України перебачає - строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Приписами ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.08.2019 року, яка була залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.09.2019 року, підозрюваному Войновському, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 11:45 годин 20.10.2019 року без визначення застави.
Строк досудового розслідування по кримінальному провадженні №0001382 закінчується 22.10.2019 року.
Слідчий у своєму клопотанні вказує, що після надходження висновків експертів, необхідно провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема, відкриття матеріалів іншій стороні, складення обвинувального акту та інше, що значно перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , а саме у строк до 20.10.2019 р.

Так, постановою керівника Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області від 15.10.2019 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме до 22.11.2019 р.

Приймаючи до уваги, що для виконання вищевказаних слідчих дій, передбачених ст. 290 КПК України, необхідний строк не менше одного місяця, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах досудового слідства, а саме до 22.11.2019 р.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину на даній стадії досудового розслідування - підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, вказаними вище.

Доводи сторони захисту відносно того, що підозрюваний позитивно характеризується, раніше не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, де мешкає з матір`ю пенсіонеркою, яка потребує його допомоги, що нібито свідчить про міцні соціальні зв`язки - не можуть бути взяті судом до уваги, так як на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

До того ж, захисником не надано суду будь-яких належних та допустимих документальних доказів про необхідність потреби постійного лікування та догляду матері підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_13 , а перебування останньої на «Д»-обліку не є такими обставинами в розумінні Закону, враховуючи що в довідці КНП «Овідіополський центр ПМСД» від 26.08.2019 р. яка вказує про це, допущена помилка в році народження вказаної особи.

Крім того, суд вважає, що обґрунтована на цій стадії досудового розслідування підозра та наявність зазначених ризиків - не дають суду достатніх підстав вважати, що зазначений соціальний фактор (міцність соціальних зв`язків) може мати для ОСОБА_7 достатню стримуючу дію.

Що стосується доводів захисника, щодо неправильності правової кваліфікації дій підозрюваного викладених у клопотанні про зміну запобіжного заходу суд наголошує, що на стадії досудового розслідування, слідчим суддею вирішується лише питання обґрунтованості підозри та наявності ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що ні захисником, ні підозрюваним ОСОБА_7 не було оскаржено обґрунтованість підозри, і яка в даному випадку - не є предметом розгляду слідчим суддею під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою.
Відносно інших доводів захисника ОСОБА_5 щодо порушення слідчим строку подання слідчому судді клопотання про продовження строку тримання під вартою, передбаченого ст. 199 КПК України суд наголошує на тому, що вказані обставини не є такими, що підлягають розгляду під час вирішення питання щодо продовження строків дії запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою та можуть бути предметом розгляду в суді першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити тиск на потерпілих та свідків з метою спонукання їх до надання неправдивих показань, зміну раніше наданих показань та уникнення таким чином кримінальної відповідальності.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність продовження строків тримання під вартою до підозрюваного , оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Суд бере до уваги вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, офіційно не працевлаштований, відповідно, не має постійного джерела прибутку, той факт, що інкримінований йому злочин був вчинений із застосуванням насильства, а також враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, а тому, на думку суду, знаходячись на волі, з метою уникнення відповідальності за скоєний ним злочин, може виїхати за межі території України, умисно переховуватися від органів слідства та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, з якими проживає в одному с. Миколаївка та знає їхнє місце проживання: може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість запобігання ризикам передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Довідку виконкому Миколаївської с/р № 631 від 17.10.2019 р., надану захисником підозрюваного про те, що ОСОБА_7 проживав з матір`ю ОСОБА_13 та займався вирощуванням овочів в теплицях на присадибній ділянці суд вважає неналежним доказом в розумінні приписів ст.ст. 84-86 КПК України щодо існування постійної роботи та джерела доходів, завдяки якій ОСОБА_7 отримує прибуток та може утримувати себе та матір.

З огляду на викладене, суд вважає, що зазначені прокурором та слідчим ризики наявні, і на даний час дійсно існують і виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як просив захисник - неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим є доцільним продовжити строки тримання підозрюваного під вартою до кінця досудового розслідування, тобто в межах строків досудового розслідування, продовжених керівником Іллічівсьскої міської прокуратури Одеської області до 22.11.2019 р. і з цих же підстав слід відмовити захиснику у задоволенні його клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, так як встановлені судом вищевказані ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою і не зменшились на сьогодні, так як досудове розслідування триває.

Керуючись ст.ст.197,199 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 15:00 год. 22 листопада 2019 року.
Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 15:00 год. 17 жовтня 2019 р. до 15:00 год. 22 листопада 2019 року.
Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 22 листопада 2019 року о 15:00 год.
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її проголошення, а іншими особами з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1