провадження №1-кп/ 359/548/2019
справа №359/8983/19
ВИРОК
іменем України

10 грудня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши з технічною відеофіксацією у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борисполя обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001155 від 07.07.2019р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , гр.України, не працюючого, мешканця села АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2019 року близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по другорядній автодорозі Т1016 сполученням Київ-Рогозів на території Бориспільського району Київської області в напрямку села.Рогозів.

Під час руху по зазначеній автодорозі, обвинувачений проявив злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надавши дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Таким чином Хацьола грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме:

?п. 16.11 - згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

?вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» - згідно якого забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається.

Внаслідок порушення ПДР, ОСОБА_4 допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI L 10», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній автомобільній дорозі вулиці Центральна, в селі Рогозів Бориспільського району в напрямку м.Борисполя, справа наліво відносно напрямку руху зазначеного автомобіля «ВАЗ 21074».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HYUNDAI L 10», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта № 99Д від 19.08.2019 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що тягнуть тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день.

Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження., ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав згоду на проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позицій. Тому, заслухавши думку обвинуваченого, потерпілої та прокурора, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного, речові докази у справі та судові витрати.

Заявлений потерпілою ОСОБА_3 позовом на суму 20000 грн. ОСОБА_4 визнав у повному обсязі.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений підтвердив, що 06.07.2019 року близько 18 години 20 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній автодорозі Т1016 сполученням Київ-Рогозів, не врахував дорожню обстановку, не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Правил дорожнього руху, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надавши дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI L 10», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HYUNDAI L 10», ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаявся.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому органами досудового слідства злочині доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 286 КК України кваліфіковані правильно, оскільки останній порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинили тілесні ушкодження середньою тяжкості потерпілій.

Згідно медичних довідок ОСОБА_7 на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту, або обмеження волі строком до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Призначаючи покарання за санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, судом враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визнання вини обвинуваченим, його щире каяття у скоєному, наявність на утриманні малолітньої дитини, суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає, але в той же час приймає до увагу ту обставину, що останній був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і 06.06.2019 постановою судді йому було призначене покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік. В той же час, не маючи права на керування транспортним засобом, обвинувачений керував автомобілем та допустив скоєння ДТП.

У зв`язку з цим суд вважає, що покарання ОСОБА_4 необхідно обрати у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

В той же час суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства та відбування реального покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Речові докази автомобілі передати власникам.

Судові витрати за проведення експертиз повинні стягуватися з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 28, 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним та призначити покарання

ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України 2 роки обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням та призначити йому іспитовий термін строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави, за проведення експертиз, 3454,22 грн.

Речові докази автомобілі «ВАЗ 21074», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «HYUNDAI L 10», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 заподіяні моральні збитки на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.

Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1