У Х В А Л А
Іменем України

19 серпня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України -
В С Т А Н О В И В:
В провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на дії слідчого Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві щодо повідомлення підозри ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0003427 від 08.05.2019 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що СВ ВП №1 Деснянського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003427 від 08.05.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

07.05.2019 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4

01 липня 2019 року слідчим за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003427 від 01.07.2019 підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Згідно повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюють у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось винятковою зухвалістю та цинізмом із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України. Зазначає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази для кваліфікації ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, крім того, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 мав умисел саме на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Наголосив, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0003427 не було встановлено події кримінального правопорушення, повідомлення про підозру ОСОБА_4 є необґрунтованим та таким, що призводить до безпідставного і невиправданого процесуального примусу особи.

Посилаючись на викладені обставини справи, просить суд: скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 1988 р.н., у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 296 ч. 1 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні №0003427 від 08.05.2019 року.

Адвокат підтримав скаргу та її обґрунтування.

Слідчий Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та/або прокурор Київської місцевої прокуратури №3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце розгляду скарги (клопотання) повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи.
Матеріали кримінального провадження №0003427 від 08.05.2019 року на неодноразову вимогу суду, надано не було.

Заслухавши думку особи, яка подала скаргу, дослідивши надані заявником матеріали, приходжу до висновку, що скарга у задоволені скарги необхідно відмовити, з наступних підстав.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК.

Так, відповідно п. 10) ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особу про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідно п.4 параграфу 2 Прикінцевих положень Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, зміни, які були внесені до ст.303 ч.1 КПК України в частині її доповнення пунктом 10, застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018 року.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цьогоКодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, імя, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Уразі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання,така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбаченістаттею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

В той же час, вважаю що КПК України дозволяє слідчому одночасно винести повідомлення про нову підозру та зміну підозри одним документом, про що говорить і ст. 279 КПК України, в якій містяться положення щодо цих процесуальних дій і якою не визначено, що такі дії мають бути вчинені окремо. А оскільки процедура проведення таких слідчих дій чітко не врегульована, дії слідчого в даному випадку не можуть вважатися такими, що вчиненні з порушенням норм КПК України.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставою скасування повідомлення про підозру скаржник вважає, що повідомлення про підозру було передчасним, оскільки на момент повідомлення достатні докази для підозри ОСОБА_4 були відсутні. Інші доводи сторони захисту про відсутність доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки повинні перевірятись при розгляді обвинувального акту в суді.
За своїм змістом повідомлена ОСОБА_4 , 01.07.2019 року підозра відповідає вимогам ст.277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, наразі обвинувальний акт по розгляду кримінального провадження №0003427 від 08.05.2019 року подано до суду, та призначено підготовче судове засідання у справі.

Отже, оскільки органом слідства не надано матеріалів кримінального провадження №0003427 від 08.05.2019, що унеможливлює належну оцінку зазначеним у скарзі обставинам щодо законності повідомлення про підозру ОСОБА_4 по зазначеному кримінальному провадженні, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про відмову в задоволенні скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-304, 306, 307 КПК України,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення..

Слідчий суддя: