Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9961/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге, Іршавського району Закарпатської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі складає 38 420 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що приймаючи рішення слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, підозрюється в незакінченому замаху на вчинення злочину, своїми діями не завдав жодної матеріальної шкоди, повністю визнає свою вину та щиро кається. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Посилається на те, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обгрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 03.07.2019 року близько 03 години 30 хвилин у ОСОБА_8 , який перебував поблизу кафе «Caramell» за адресою: вул. Б. Лятошинського, 11 в м. Житомирі виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, а саме в приміщення вищевказаного кафе.

Реалізуючи свій злочинний умисел, враховуючи сприятливу обстановку, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , пересвідчившись, в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, за допомогою ножа зробив отвір у захисній плівці кафе, через яку проник всередину вказаного кафе.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні кафе, ОСОБА_8 оглянув вказане кафе, де виявив дві музичні колонки марки «Sanyo» вартістю 500 гривень за одиницю. Після чого зняв вказані колонки зі стелі, попередньо перерізавши дроти, та розмістив їх біля виходу з кафе.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно, намагався покинути приміщення кафе «Caramell», таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були виявлені та припинені поліцією охорони.

Таким чином ОСОБА_8 намагався завдати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 гривень.

Відомості за даним фактом 03.07.2019 року були внесені до ЄРДР за № 0002776 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.

03.07.2019 року ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послалася на те, що без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, яке є умисним тяжким злочином, оскільки його затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується також зібраними доказами: витягом з кримінального провадження № 0002776; заявою ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 03.07.2019 року; рапортом поліцейського-водія ВР №1 ОСОБА_13 . Копії зазначених доказів містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не працює, неодружений, не має постійного місця проживання в м. Житомирі, а тому має місце ризик повторного вчинення корисливого або будь якого кримінального правопорушення.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Тому, є необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи наведене, доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, і в апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.06.2019 року обвинувачений за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0004034 ОСОБА_8 оголошувався в розшук в зв`язку з ухиленням від явки до суду (а.п. 22), що свідчить про наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування.

Зазначення апелянтом про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, підозрюється лише в незакінченому замаху на вчинення злочину, своїми діями не завдав матеріальної шкоди, повністю визнає свою вину та щиро кається, не може свідчити про те, що останній не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та не виключає можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Також, слід зазначити, що прокурор в засіданні апеляційного суду пояснив, що на даний час стосовно ОСОБА_8 до суду першої інстанції направлено два обвинувальних акти за ч.1 ст. 289 КК України та ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, які перебувають на розгляді.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Розмір застави визначений слідчим суддею відповідно до ст. 183 КПК України з урахуванням як обставин кримінального правопорушення так і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, який на думку слідчого судді буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків. З зазначеним розміром застави погоджується і апеляційний суд.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 04 липня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі складає 38 420 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: