УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 487/4590/19
провадження № 51-5320ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Миколаївського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.
Суть питання
Як убачається із долученої до касаційної скарги копії судового рішення ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2019 року, якою призначено до судового розгляду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Миколаєві від 30 травня 2019 року про відмову у визнані останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000371.
Не погоджуючись із вказаним рішенням апеляційного суду ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржуване судове рішення.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону скаржник, указуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить доводів на обґрунтування незаконності оскаржуваного судового рішення, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 75, 76, 80 - 82, 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.

Крім того, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про те, що суддями Миколаївського апеляційного суду не вирішено питання про відвід у цій справі, однак, з його скарги не зрозуміло якому саме судді Миколаївського апеляційного суду він заявляв відвід і на яких підставах.

Вказане позбавляє Верховний Суд можливості перевірити доводи касаційної скарги скаржника щодо безпідставної, на його думку, відмови апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження за його скаргою.
Відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені скаржником у скарзі, в частині повернення справи до суду апеляційної інстанції, не відповідають змісту ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК України, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 цього Кодексу, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3