Справа № 303/7723/19
Провадження № 1-кс/303/3347/19
У Х В А Л А
06 грудня 2019 року м.Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево клопотання слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000654 від 22 березня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000654 від 22 березня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що куртка чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакету з логотипом «Національна поліція України головне слідче управління» № INZ2052659, є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речового доказу на вказане майно слід накласти арешт.
У судове засідання слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує, просить клопотання задоволити.
У судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України та подане із дотриманням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено 22 березня 2019 року до ЄРДР за № 0000654 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Куртка чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакету з логотипом «Національна поліція України головне слідче управління» № INZ2052659, є тимчасово вилученим майном, що підтверджується протоколом обшуку від 05 грудня 2019 року.
Зазначене вище тимчасово вилучене майно перебувало у власності ОСОБА_4 ,
Постановою слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 05 грудня 2019 року, куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000654 від 22 березня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України.
Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вимоги ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зазначене в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.
З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000654 від 22 березня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст.194, ч.1 ст. 263 КК України, накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: куртку чорного кольору, яка належить ОСОБА_4 , яку поміщено до спеціального пакету з логотипом «Національна поліція України головне слідче управління» № INZ2052659.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст. 174 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1