Справа № 307/1383/19
Провадження № 1-кс/307/959/19
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

30 травня 2019 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання начальника СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

начальник СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 01 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Вказує на те, що 30 квітня 2019 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись біля кафе «Едельвейс», в смт. Усть-Чорна, по вулиці Верховинська, 154, Тячівського району Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно розпочали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_13 , внаслідок чого заподіяли потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця правого кульшового суглобу та садна правої половини обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 120 від 08 травня 2019 року, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності.

Крім цього, 30 квітня 2019 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись біля кафе «Едельвейс» в смт. Усть-Чорна, по вулиці Верховинська, 154, Тячівського району Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно розпочали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла ОСОБА_14 .

28 травня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні зазначили, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину, а тому просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечили.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 підозрюється (підозра пред`явлена 28 травня 2019 року) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Що стосується загрози впливу на потерпілих, свідків та експерта, то зазначений ризик мав значимість на початковій стадії розслідування справи, проте в подальшому в ході допиту потерпілих, свідків по справі, із записом їх свідчень, завершенням усіх необхідних передбачених процесуальних дій по збиранню і закріпленню доказів, дана підстава втратила свою значимість і вагомість для утримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії, Mamedova v. Russia" скарга № 7064/05 від 1 червня 2006 року п. 79).

Наведені у клопотанні доводи про те, що ОСОБА_5 знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілих, свідків та експерта який проводив та проводитиме експертні дослідження у провадженні, у зв`язку з чим вбачається необхідність у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 години по 06 годину, є припущенням органу досудового слідства, які будь-якими фактичними даними не обґрунтовані.

Крім цього, суду не подано жодних доказів того, яким чином ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, свідків та експерта який проводив та проводитиме експертні дослідження у провадженні, в період часу з 23 години по 06 годину, не впливаючи на них в інший період доби.

За таких обставин, один лише характер діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатися достатньою підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та те, що прокурор в судовому засіданні довів лише обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На переконання суду, достатнім та ефективним для усунення виявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні є застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання одночасно з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що особисте зобов`язання є достатнім запобіжним заходом відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком до 28 липня 2019 року, наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, а в разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 особистого зобов`язання покласти на Дубівське ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя ОСОБА_1