Справа № 450/700/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/541/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Львівської області ОСОБА_7 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000072, внесений до ЄРДР 12.01.2019 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2019 року прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Львівської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що твердження суду щодо обвинувального акта не відповідають, як самому його змісту, так і нормам процесуального закону. Зазначає, що органом досудового слідства сформульовано усі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, а саме пособництва у підробленні офіційного документа. Виклад фактичних обставин цього злочину завершено формулюванням складу інкримінованого правопорушення.

Фактичні обставини вчинення двох інших інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень далі в обвинувальному акті викладені із спільним формулюванням складів злочинів, передбачених ч.4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа, та ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, а саме: закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства). Дане має місце, оскільки такі фактичні обставини (дії ОСОБА_6 ), що встановлені органом досудового слідства, містять склади обох зазначених кримінальних правопорушень та не можуть бути розмежовані внаслідок умислу обвинуваченого на вчинення обох злочинів спільними діями.

Зазначає, що в обвинувальному акті про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України зазначено усі фактичні обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень, які встановлені досудовим розслідуванням та відомі прокурору. Посилання ж суду на не встановлення на етапі досудового розслідування певних обставин, як на причину неможливості прийняття судом законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення, порушує засади змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів судом.

Вважає, що при постановленні ухвали суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурорів на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечують проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, а викладені в ухвалі суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК.

Статтею 291 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору.
Як на підставу повернення обвинувального акта суд першої інстанції покликався на те, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є неконкретизоване, зокрема, суд першої інстанції вдався до припущень та узагальнень щодо вчинення об`єктивної та суб`єктивної сторони трьох злочинів та не виклав усі необхідні для доказування обставини, а також в обвинувальному акті відсутні розмежування вчинення трьох кримінальних правопорушень, а саме не визначено, в який час, в якому місці та в який спосіб був вчинений кожен з окремих злочинів.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції необгрунтовано дійшов висновку про те, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
Так, статтею 291 КПК України не передбачено вимоги щодо змісту формулювання обвинувачення, а в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Колегія суддів вважає, що вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КК України при складанні обвинувального акта дотримані та в обвинувальному акті зазначено фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, які сторона обвинувачення вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Крім того, в обвинувальному акті чітко зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, а саме: у пособництві у підробленні офіційного документа, у використанні завідомо підробленого документа та у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Органом досудового розслідування сформульовано усі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, а саме: пособництва у підробленні офіційного документа, а виклад фактичних обставин цього злочину завершено формулюванням складу інкримінованого правопорушення.

Фактичні обставини вчинення інших кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , в обвинувальному акті викладені спільно з спільним формулюванням складів злочинів, передбачених ч.4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа, та ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, а саме: закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства). Дані фактичні обставини, що встановлені органом досудового розслідування, містять склади обох зазначених кримінальних правопорушень та не можуть бути розмежовані внаслідок умислу обвинуваченого на вчинення обох злочинів спільними діями.

Що стосується висновку суду першої інстанції про те, що з обвинувального акта неможливо зрозуміти, коли саме (в який час) ОСОБА_6 вчинив кожен конкретний злочин, то слід зазначити, що зі змісту п.5 ч.2 ст. 291 КПК України та з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 № 8 вбачається, що в обвинувальному акті в частині викладу фактичних обставин справи зазначається лише ті обставини, які прокурор вважає встановленими (чи наскільки вони відомі слідчому).

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в порушення ст. ст. 314, 315 КПК України, якими визначено виключний перелік питань, що підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, надав оцінку правильності формулювання обвинувачення, здійснив дослідження та дав оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, що можливо зробити в ході судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано постановдено ухвалу про повернення прокурору матеріалів обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Викладені в ухвалі висновки суду про невідповідність обвинувального акта з наведених в ухвалі суду підстав не відповідають фактичним обставинам, а судове рішення про повернення обвинувального акта прокурору ухвалене без дотримання вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене, ухвалу суду про повернення прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 обвинувального акта слід скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, повернути до Пустомитівського районного суду Львівської області для розгляду.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 прокуратури Львівської області ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 червня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 190 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4