Номер провадження: 11-сс/813/2004/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.12.2019 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до ЄРДР 22.05.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.11.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до ЄРДР 22.05.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.11.2019 року і постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт майна.

Мотиви апеляційного суду.
Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Питання щодо оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Відповідно до частини 3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Положеннями ст.309 КПК України, встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, а саме:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно, можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді,про відмову у с касуванні арешту майна діючим кримінальним процесуальним законом не передбачена.
Таким чином, відповідно до положень 309 КПК України, ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до ЄРДР 22.05.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з положеннями ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, керуючись ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до ЄРДР 22.05.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

За таких обставин, згідно з положеннями ч.5 ст.399 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає поверненню апелянту з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 307, 309, 370-372, 399, 419, 422 КПК України, суддя-доповідач,-

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.11.2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні №0000507, внесеному до ЄРДР 22.05.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати адвокату ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала апеляційного суду відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2