Справа № 675/2954/18
Провадження № 1-кп/675/28/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" червня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000314, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2018 року, про кримінальне правопорушення за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізяслава Хмельницької області, громадянин України, військовозобов`язаний, освіта повна загальна середня, не одружений, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Прага Республіки Чехії, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючий, житель АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 04 квітня 2018 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. ст. 309 ч. 2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 06 місяців;

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, за таких обставин.

21 серпня 2018 року близько 17 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрілись у АДРЕСА_3 та спільно вирішили проникнути на територію господарства, розташованого у АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, взявши з собою інструменти. Близько 18 години ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, підійшли до паркану з тильної сторони господарства, розташованого у АДРЕСА_4 , та через отвір у паркані проникли на територію даного господарства. Надалі, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через отвір у картонній перепоні, яка закривала вікно, обвинувачені проникли у приміщення складу, розташованого на території вказаного господарства. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, використовуючи заздалегідь підготовлені інструменти, намагались таємно викрасти асинхронний трьохфазний електричний двигун потужністю 2,2 кВт, з кількістю обертів 1420 обертів/хвилину, у справному стані, вартістю 1785 грн. 00 коп., який попередньо демонтували з бетономішалки; металеві речі в якості брухту: два корпуси розподільчої коробки електродвигуна, дві кришки до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатку вентилятора електродвигуна, кришку електродвигуна, корпус трамплера, які виготовлені з алюмінієвого сплаву, загальною вагою 2 кг, вартістю 60 грн. 00 коп.; якір електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якір стартера автомобіля, корпус асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками, виготовлені з чорного металу, загальною вагою 15 кг, вартістю 64 грн. 50 коп., які попередньо демонтували із запчастин, котрі знаходились у вказаному приміщенні, належному ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вчинили всіх дій для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення власником приміщення складу ОСОБА_4 та працівниками поліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, визнав факт проникнення у приміщення належного ОСОБА_4 складу, суду показав, що 21 серпня 2018 року у післяобідній час випадково зустрівся біля автозаправної станції «Барс» з ОСОБА_7 . Під час розмови вони вирішили спільно покурити «травку» і з цією метою обвинувачені попрямували до недобудованого приміщення школи, розташованого у м. Ізяславі Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка. ОСОБА_6 зазначив, що попередньої змови і наміру на вчинення крадіжки у нього та ОСОБА_7 не було. Біля рятувальної частини, розташованої у м. Ізяславі Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка, вони побачили зарослу чагарниками територію, вирішили, що ця територія занедбана і нікому не належить, а тому через місце, де огорожа була відсутня, зайшли на вказану територію в пошуках місця для куріння. Надалі вони побачили приміщення, вікно котрого було закрите картоном, у якому був прорваний отвір. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через вказаний отвір, який знаходився на висоті приблизно двох метрів від землі, проникли у приміщення. У цьому приміщенні був безлад, знаходилось багато різних предметів, однак ОСОБА_6 стверджує, що наміру викрасти ні він, ні ОСОБА_7 не мали, не брали жодного з цих предметів, ніяких інструментів з собою у них не було, жодних приладів і запчастин вони не демонтували. ОСОБА_6 наполягає, що у вказаному приміщенні він і ОСОБА_7 курили «травку», яку мав кожен з них свою, та розмовляли, пробули приблизно хвилин 10-15. Коли обвинувачені вже збирались залишати приміщення, через двері у це приміщення з криками ввірвались якісь люди, як виявилось у подальшому працівники поліції та власник приміщення. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 така ситуація налякала, тому вони не встигли залишити приміщення тим самим шляхом, яким потрапили до нього, а намагались сховатись у цьому приміщенні, але були виявлені і затримані.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, суду показав, що21 серпня 2018 року у післяобідній час випадково зустрівся з ОСОБА_6 , під час розмови з яким погодився скласти компанію ОСОБА_6 , котрий хотів покурити «травку». ОСОБА_7 вказує, що це був робочий день, навколо знаходились люди, тому обвинувачені вирішили знайти безлюдне місце. Територія господарства, що, як в подальшому стало відомо ОСОБА_7 , належить ОСОБА_4 мала занедбаний вигляд, була заросла чагарником, місцями була відсутня огорожа, з чого ОСОБА_7 зробив висновок, що ця територія нікому не належить. Обвинувачений зазначив, що через місце, де була відсутня огорожа, вони з ОСОБА_6 безперешкодно потрапили на вказану територію, хвилин 10 перебували на цій території, нікого не помітили, після чого побачили приміщення з вікном, закритим картоном, у якому був отвір, і з цікавості влізли до приміщення через зазначений отвір. ОСОБА_7 наполягає, що в приміщенні був безлад, і не було нічого, що могло б його зацікавити, при цьому жодних намірів на крадіжку з цього приміщення він не мав, інструментів з собою не приносив, хоча не заперечує, що мав з собою невелику матерчату чоловічу сумочку чорного кольору, у якій знаходились його особисті речі. Разом з тим, обвинувачений не повідомив перелік таких речей та їх індивідуально-визначені ознаки. ОСОБА_7 вказав, що курив лише ОСОБА_6 , в приміщенні вони пробули приблизно хвилин 15, нічого не брали. Коли в приміщення зайшли, як пізніше довідався ОСОБА_7 , працівники поліції, обвинувачені злякались і заховались у приміщенні, оскільки покинути його не встигли.

Не зважаючи на те, що самі обвинувачені своєї вини не визнали, їх вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.
Так, допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 21 серпня 2018 року приблизно о 18 годині він перебував на території належного йому господарства у АДРЕСА_4 , коли почув розмову невідомих йому осіб, якими в подальшому виявились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Потерпілий вказав, що причаївся у чагарниках та чув розмову невідомих, під час якої ОСОБА_7 констатував відсутність сторонніх осіб та запропонував залізти у вікно складу, що знаходилось на висоті приблизно двох метрів від землі. На переконання ОСОБА_4 , саме обвинувачені пошкодили картонну перепону, якою було закрите вказане вікно. Потерпілий зауважив, що першим у склад поліз ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 , котрий був у кашкеті, подав йому матерчату сумку чорного кольору і також заліз у склад. ОСОБА_4 вказав, що все майно, яке знаходилось у вказаному приміщенні складу, належало саме потерпілому, і він через шпарину у вхідних дверях бачив на власні очі, що ОСОБА_7 розбивав електрощит, а ОСОБА_6 розбирав бетонозмішувач, які знаходились у складі. При цьому потерпілий повідомив, що боявся цих людей, тому самостійно не входив у приміщення складу, а зателефонував до поліції. На виклик потерпілого приїхала слідча і один поліцейський, однак, на переконання ОСОБА_4 , такої кількості працівників поліції було недостатньо для затримання двох осіб, що знаходились у приміщенні складу, тому було викликане підкріплення. Коли прибуло підкріплення і ОСОБА_4 відкрив двері складу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заховались у приміщенні складу, а потерпілий виявив, що повністю знищено електрощит, з двох бетонозмішувачів зняті двигуни, один з двигунів знищений, а другий придатний для використання, на підлозі стояли дві сумки, одна з яких матерчата чорного кольору, були інструменти: ключі, головки ключів, два великих ножа, та металобрухт. ОСОБА_4 запевняє, що до цього випадку крадіжок з приміщення складу не було, цього ж дня він оглядав приміщення і будь-яких ознак порушення цілісності майна та слідів стороннього перебування не виявив.

Покази потерпілого ОСОБА_4 підтверджуються показами допитаних в ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спростовані іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не були.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_8 суду показав, що працює у Ізяславському ВнП Славутського ВП ГУНП України в Хмельницькій області, 21 серпня 2018 року приблизно о 18 годині надійшло повідомлення від потерпілого ОСОБА_4 на робочий планшет слідчої ОСОБА_11 про вчинювану крадіжку у м. Ізяславі Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка. Коли свідок із слідчою прибули на місце, там був ОСОБА_4 , котрий показав приміщення складу, вікно, через яке вчинене проникнення, і повідомив, що у приміщенні двоє осіб. У приміщенні свідок чув брязкіт заліза. Зазирнувши у шпарину вхідних дверей складу, свідок пересвідчився, що у приміщенні знаходилось двоє осіб, якими в подальшому виявились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_7 був у кашкеті. В зв`язку з цим свідок зателефонував і викликав підмогу. Коли прибула підмога, потерпілий відімкнув вхідні двері, працівники поліції і ОСОБА_4 зайшли у приміщення, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали втікати і ховатись. У приміщенні складу свідок звернув увагу на інструменти, що лежали біля мотора бетонозмішувача, який мав такий вигляд, що був розібраний недавно.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 підтвердив покази свідка ОСОБА_8 , суду показав, що працює у Ізяславському ВнП Славутського ВП ГУНП України в Хмельницькій області, 21 серпня 2018 року приблизно о 18 год. 20 хв. до нього на мобільний телефон зателефонував працівник поліції ОСОБА_8 , повідомив про злочин і попросив про допомогу. Свідок з іншим працівником поліції ОСОБА_10 автомобілем поїхали на вул. Миколи Микитюка у м. Ізяславі Хмельницької області. Прибувши на місце, від слідчої ОСОБА_11 свідок довідався, що у приміщенні складу перебувають двоє осіб. У приміщенні свідок чув брязкіт заліза. Коли потерпілий відкрив двері, працівники поліції та ОСОБА_4 зайшли у приміщення складу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заховались, але були виявлені. ОСОБА_7 був у кашкеті, а у ОСОБА_6 кашкета не було. У складі було багато різних речей, свідок звернув увагу на бетонозмішувач і електродвигун із слідами недавнього демонтажу, мішок зеленого кольору з запчастинами і дротами, на інструменти: ключі, викрутки, тощо.

Допитаний в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_10 підтвердив покази ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суду показав, що працює у Ізяславському ВнП Славутського ВП ГУНП України в Хмельницькій області, 21 серпня 2018 року свідок перебував у приміщенні райвідділу та був повідомлений ОСОБА_9 про необхідність надати допомогу ОСОБА_8 по припиненню злочину, що вчиняється. Коли прибули на місце у АДРЕСА_4 , та зайшли у приміщення складу, виявили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , котрі заховались у приміщенні. У ОСОБА_6 руки були забруднені мазутом. ОСОБА_7 був у кашкеті. Свідок звернув увагу, що з бетонозмішувача був демонтований двигун.

Згідно огляду місця події від 21 серпня 2018 року, який проводився у проміжок часу з 20 години 50 хвилин по 21 годину 40 хвилин, проведеного з дозволу власника майна уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, місцем події являється територія колишнього ТОВ «Будівельник», розташована у м. Ізяславі Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка, 96. Під час огляду виявлено пошкодження у вигляді отвору у вставці з картону, якою було закрито віконний отвір. Крім того, під час огляду було виявлено бетонозмішувач не у повній комплектації: відсутній двигун та інші частини. Також під час огляду було виявлено та вилучено два кухонні ножі, один з яких з ручкою зеленого кольору, а інший з пилкоподібним лезом, синтетичний мішок зеленого кольору, розвідний металевий ключ, металеву фомку, три рожкові ключі, плоскогубці з полімерними накладками синього кольору, два рожкові ключі, плоскогубці та викрутку з накладкою червоного кольору, одну полімерну коробку з гайковими ключем, на кришці якої напис «ТУ2-035-744-80», всередині якої наявний ключ та 9 насадок до нього, металеву коробку з гайковим ключем, на кришці якої напис «Box Socket Set 9 PIECE SET 10 - 24 mm», сумку трап`яну чорного кольору, всередині якої наявна пачка цигарок «Filip Moris», ключ від врізного замка, запчастини з алюмінію та міді, корпуси розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, дві кришки до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатку вентилятора електродвигуна, кришку електродвигуна, корпус трамплеру електродвигуна, якір електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якір стартера автомобіля, корпус асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками, асинхронний трьохфазний електричний двигун потужністю 2,2 кВт. Вказані предмети постановами від 22 серпня 2018 року та 15 жовтня 2018 року про визнання та приєднання речових доказів визнані речовими доказами; оглянуті 22 серпня 2018 року, 27 серпня 2018 року, 28 серпня 2018 року, 15 жовтня 2018 року згідно протоколів огляду речових доказів з фототаблицями, проведених уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку. Під час огляду 27 серпня 2018 року речового доказу асинхронного трьохфазного електричного двигуна потужністю 2,2 кВт, з участю спеціаліста встановлена кількістю обертів та справність вказаного двигуна. Під час огляду 28 серпня 2018 року корпусів розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, двох кришок до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатки вентилятора електродвигуна, кришки електродвигуна, корпуса трамплера електродвигуна, якоря електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якоря стартера автомобіля, корпусу асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками встановлено вагу запчастин, котрі виготовлені з алюмінієвого сплаву, та котрі виготовлені з чорного металу за допомогою товарної ваги № 2754, паспорт на яку на одному аркуші паперу формату А-4 згідно постанови про визнання та приєднання речових доказів від 12 жовтня 2018 року визнано речовим доказом, оглянуто згідно протоколу від 12 жовтня 2018 року уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку та передано на зберігання власнику директору приватного підприємства «Магніт-Ресурс» ОСОБА_12 згідно розписки.

Згідно квитанцій № 502, № 503 та № 504 вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області.

ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив, що під час перебування у приміщенні складу у нього була пачка цигарок «Filip Moris», а ключ від врізного замка належить саме йому, однак категорично заперечив, що виявлена при огляді місця події трап`яна сумка належить саме йому.

Належність складу за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15210573 від 12 липня 2007 року, який визнаний речовим доказом постановою від 22 серпня 2018 року про визнання та приєднання речових доказів, оглянутий згідно протоколу від 22 серпня 2018 року та переданий на зберігання ОСОБА_4 .

Доводи сторони захисту про недоведеність належності складу та майна у ньому саме ОСОБА_4 не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Вартість асинхронного трьохфазного електричного двигуна потужністю 2,2 кВт, з кількістю обертів 1420 обертів/хвилину, корпусів розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, двох кришок до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатки вентилятора електродвигуна, кришки електродвигуна, корпуса трамплера електродвигуна, якоря електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якоря стартера автомобіля, корпусу асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками визначена з висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 12.1-063:18 від 13 вересня 2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2018 року.

Спроможність показів потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині видимості людей та їх дій у приміщенні складу через шпарину вхідних дверей підтверджується наслідками слідчого експерименту від 22 серпня 2018, проведеного уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку.

Згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 20 вересня 2018 року та від 24 вересня 2018 року були отримані зразки рідкої крові та слини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Постановою від 26 жовтня 2018 року про визнання та приєднання речових доказів зразки слини ОСОБА_7 , зразки слини ОСОБА_6 , контрольний зразок марлевого тампону, що поміщені, кожен окремо, у паперові конверти білого кольору, опечатані належним чином печаткою Відділення судово-медичної імунології, зразки крові ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що поміщені, кожен окремо, у паперові конверти білого кольору, опечатані належним чином печаткою Відділення судово-медичної імунології, визнані речовими доказами.

Згідно квитанцій № 511 та № 512 вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області.

Відповідно до висновку судово-імуногогічної експертизи № 328, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду від 11 вересня 2018 року на ключі газовому, фомці металевій, гайковому ключі, комбінованому гайковому ключі, викрутці, плоскогубцях, металевій коробці, балонному ключі, головках на ключ, коробці, гаєчному ключі, воротку для головок, головках на ключ, комбінованих гайкових ключах, викрутці, плоскогубцях, ножі з чорною пластмасовою ручкою, ножі з зеленою пластмасовою ручкою знайдені сліди пото-жирових виділень, при визначенні групової належності яких виявлені антигени А, В, Н, які можуть належати особі (особам), в крові якої (яких) містяться антигени А, В, Н, незалежно від категорії видільництва, у тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_5 звернув увагу суду, що вказаний доказ не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки до зазначених у висновку експерта предметів мали доступ працівника поліції, котрі не використовували при цьому жодних засобів захисту, які б унеможливлювали попадання їх біологічних слідів на ці предмети. Крім того, захисник зауважив, що стороною захисту в ході досудового слідства було заявлено клопотання про проведення судово-біологічної експертизи для дослідження генетичних ознак у виявлених на вищевказаних предметах біологічних слідах, однак слідчим суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області у задоволенні такого клопотання було відмовлено. Крім того захисник вважає недопустимим доказами додані до протоколів фототаблиці через відсутність джерела їх походження. За таких обставин захисник вважає, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутній склад інкримінованого їм злочину.

У п. 53 рішення Європейського суду у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.
Пунктом 86 рішення Європейського суду у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року зазначено, що враховується також якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стороною обвинувачення суду було надано на огляд оригінал пристрою, яким зроблені фотографії, додані у якості фототаблиць до протоколів, та носій з їх первинним записом, тому суд не знаходить підстав для визнання вказаних доказів недопустимими.
Приймаючи до уваги сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів, які є належними та допустимими, стороною захисту не оскаржувались та не спростовувались, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконливого висновку, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, доведена. Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , в ході судового розгляду встановлено не було.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , в ході судового розгляду встановлено не було.

Суд приходить до переконливого висновку про те, що така обтяжуюча обставина, як вчинення ОСОБА_6 злочину щодо особи похилого віку, відсутня, оскільки в ході судового розгляду суду не було надано належних та допустимих доказів того, що на момент вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 достовірно знав особу власника майна та його вік.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим ОСОБА_6 , відношення обвинуваченого до скоєного, даних про його особу, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, що з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме меті покарання, відтак обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши вимоги ст. 75 КК України, та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України для ефективного надання доступних програм та послуг сектором пробації.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Суд приймає до уваги, що як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду ОСОБА_6 покладені на нього процесуальні обов`язки виконував, спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду або перешкоджати кримінальному провадженню не робив, інше кримінальне правопорушення не вчинив, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, прокурор з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до суду не звертався, а тому суд вважає, що доцільно не обирати ОСОБА_6 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , в ході судового встановлено не було.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є рецидив злочинів.

Суд приходить до переконливого висновку про те, що така обтяжуюча обставина, як вчинення ОСОБА_7 злочину щодо особи похилого віку, відсутня, оскільки в ході судового розгляду суду не було надано належних та допустимих доказів того, що на момент вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_7 достовірно знав особу власника майна та його вік.

Враховуючи особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на хронічне захворювання, однак вину не визнав, у скоєному не розкаюється, не працює, не має стабільного доходу та засобів для існування, характеризується посередньо, раніше був засуджений за скоєння умисного злочину, належних висновків не зробив, вчинив новий злочин під час іспитового строку, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. При визначенні строку покарання суд приймає до уваги обставини вчиненого.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин, не відбувши покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року, суд приходить до висновку про необхідність застосувати вимоги ст. 71 КК України, відповідно до ч. 1 якої частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 був затриманий 21 серпня 2018 року, ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 серпня 2018 року йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалами Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2018 року, від 19 листопада 2018 року, від 21 грудня 2018 року, від 15 лютого 2019 року, від 05 квітня 2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжувався по 03 червня 2019 року, після чого обвинувачений був звільнений з державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», суд вважає, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення підсудного ОСОБА_7 підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі день за день.
Приймаючи до уваги тяжкість покарання, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, неповнолітню дитину, однак ніде не працює, вчинив новий злочин під час іспитового строку визначеного судом за ст. 75 КК України, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_7 слід обрати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від суду, запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень та забезпечення виконання вироку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги вимоги п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке було використане як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскується.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, що було предметом кримінального правопорушення, підлягає поверненню власнику.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
За вимогами п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, підлягає знищенню.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтвердженівитрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави в рівних частках.
Потерпілий ОСОБА_4 в ході підготовчого провадження 16 листопада 2018 року звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення 11200 грн. матеріальної шкоди, яка складається з вартості пошкодженого електрощита з трифазним лічильником СТЭ-А08 вартістю 6300 грн. та бетонозмішувача вартістю 4900 грн.; 70000 грн. моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав потерпілий у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна; 1500 грн. судових витрат, які полягають у витратах ОСОБА_4 на проведення експертної оцінки бетономішалки та електрощита.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали з підстав відсутності вини у пошкодженні вказаного майна. Крім того у поданому до суду цивільним відповідачем ОСОБА_6 запереченні зазначено, що цивільним позивачем ОСОБА_4 не було доведено розміру реальних збитків, які йому завдано, та розмір моральної шкоди.

Дослідивши докази у їх сукупності, виходячи з приписів статей 127, 128 КПК України, статей 22, 23 ЦК України, суд приходить до наступних висновків.

Діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які кваліфіковані за ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України матеріальна шкода ОСОБА_4 завдана не була, речові докази, вилучені при огляді місця події, підлягають поверненню власнику, тобто ОСОБА_4 .

Належних та допустимих доказів на підтвердження розміру прямої шкоди, заподіяної пошкодженням бетонозмішувача та електрощита, з урахуванням можливості їх відновлення і подальшого використання, суду потерпілим надано не було.
За таких обставин суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_4 в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди та судових витрат задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Вимогами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 своєї Постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків, а розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд приходить до висновку, що з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь потерпілого слід стягнути моральну шкоду. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної незаконними діями підсудних, суд бере до уваги характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, їх характер, тривалість, тяжкість завданої моральної травми, її наслідки та істотність вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_4 , а також думку самого потерпілого щодо розміру завданої йому моральної шкоди. При цьому суд враховує ступінь вини підсудних, їх майновий стан та обставини справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та приймає до уваги мінімальний розмір місячної заробітної плати на 2019 рік, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки 06 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки 06 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21 серпня 2018 року по 03 червня 2019 року включно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши ОСОБА_7 під варту у залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 , зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 429 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 429 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовільнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 4173 грн. моральної шкоди, в решті позову відмовити.

Речові докази: оригінал Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на одному аркуші паперу формату А-4, який зберігається у ОСОБА_4 , - залишити у власності ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_5 , копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на одному аркуші паперу формату А-4 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
оригінал паспорту на товарну вагу № 27554 на одному аркуші паперу формату А-4, який зберігається у власника директора приватного підприємства «Магніт-Ресурс» ОСОБА_12 , - залишити у власності директора приватного підприємства «Магніт-Ресурс» ОСОБА_12 , копію паспорту на товарну вагу № 27554 на одному аркуші паперу формату А-4 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
зразки слини ОСОБА_7 , зразки слини ОСОБА_6 , контрольний зразок марлевого тампону, що поміщені, кожен окремо, у паперові конверти білого кольору, опечатані належним чином печаткою Відділення судово-медичної імунології, зразки крові ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , що поміщені, кожен окремо, у паперові конверти білого кольору, опечатані належним чином печаткою Відділення судово-медичної імунології, сумку трап`яну чорного кольору, всередині якої наявна пачка цигарок «Filip Moris», ключ від врізного замка, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області, знищити;

два кухонні ножі, один з яких з ручкою зеленого кольору, а інший з пилкоподібним лезом, синтетичний мішок зеленого кольору, розвідний металевий ключ, металеву фомку, три рожкові ключі, плоскогубці з полімерними накладками синього кольору, два рожкові ключі, плоскогубці та викрутку з накладкою червоного кольору, одну полімерну коробку з гайковими ключем, на кришці якої напис «ТУ2-035-744-80», всередині якої наявний ключ та 9 насадок до нього, металеву коробку з гайковим ключем, на кришці якої напис «Box Socket Set 9 PIECE SET 10-24 mm», які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області, конфіскувати;

асинхронний трьохфазний електричний двигун потужністю 2,2 кВт, з кількістю обертів 1420 обертів/хвилину, корпуси розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, дві кришки до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатку вентилятора електродвигуна, кришку електродвигуна, корпус трамплера електродвигуна, якір електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якір стартера автомобіля, корпус асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками, запчастини з алюмінію та міді, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для ОСОБА_7 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1