Справа №591/2816/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/616/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/2816/14-к за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Сум від 11.05.2019, якою повернута заява ОСОБА_7 про перегляд вироку Зарічного районного суду м. Сум від 08.12.2014 за нововиявленими обставинами,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки суд надав правову оцінку викладеним у заяві фактам до відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, постановивши при цьому ухвалу незаконним складом суду.

12.04.2019 до Зарічного районного суду м. Сум надійшла заява засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку цього суду від 08.12.2014 за нововиявленими обставинами, яку засуджений мотивував тим, що ухвала Апеляційного суду Сумської області від 11.02.2015 щодо перегляду зазначеного вироку суду постановлена незаконним складом суду, зокрема суддя апеляційного суду ОСОБА_12 не була уповноважена здійснювати правосуддя, що у свою чергу призвело до його незаконного засудження.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Сум від 15.04.2019 вказана заява засудженого ОСОБА_9 залишена без руху, оскільки викладені в ній обставини стосуються оцінки вже досліджених у справі доказів, вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, про які було відомо суду, внаслідок чого заява не відповідає ст. 462 КПК, тому був встановлений строк для усунення недоліків.

08.05.2019 до Зарічного районного суду м. Сум від ОСОБА_9 надійшла заява, в якій засуджений вказував на те, що отримавши його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суддя повинен відкрити кримінальне провадження, а не вдаватися до оцінки викладених в ній обставин, прийнявши рішення незаконним складом суду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Сум від 11.05.2019 засудженому ОСОБА_9 повернута заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки раніше зазначені в ухвалі суду від 15.04.2019 недоліки не усунуті у встановлений строк.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог ч. 1-3 ст. 464 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, що надійшла до суду, передається судді, який визначається у порядку, встановленому ст. 35 КПК. Не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.

На підставі положень ч. 3 ст. 429 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути повернута, якщо: 1) особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати заяву скаргу; 3) вона подана після закінчення строку і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 12.04.2019 до Зарічного районного суду м. Сум надійшла заява засудженого ОСОБА_9 про перегляд вироку цього суду від 08.12.2014 за нововиявленими обставинами, яка ухвалою суду від 15.04.2019 залишена без руху у зв`язку із не наведенням жодної підстави, за якої вирок підлягав би перегляду за нововиявленими обставинами.

На виконання цієї ухвали суду засудженим ОСОБА_13 подана письмова заява, в якій останній вказував на незаконність цього судового рішення, оскільки, отримавши його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суддя повинен відкрити кримінальне провадження, а не вдаватися до оцінки викладених у ній обставин, зазначивши при цьому про прийняття рішення незаконним складом суду.

Незважаючи на вказану письмову заяву, ухвалою суду першої інстанції від 08.05.2019 ОСОБА_9 повернута його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені в ухвалі суду про залишення без руху від 15.04.2019 недоліки не усунуті у встановлений строк.

Разом з тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на положеннях кримінального процесуального закону та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і судовій практиці, викладеній у численних рішеннях ЄСПЛ.

Зокрема, «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги (заяви). Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland).

Приймаючи передбачену КПК процедуру відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та правила, за яких може бути повернута заява про перегляд судового рішення за такими обставинами, а також межі та спосіб, у який здійснене відповідне дискреційне право, надане судам для забезпечення належного здійснення правосуддя, колегія суддів приходить до висновку, що застосовані судом першої інстанції засоби у виді повернення заяви ОСОБА_9 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не були пропорційними, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), п. 33, Reports 1996-V).

Так, із заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, убачається, що в ній зазначені усі необхідні складові частини, які положення ст. 462 КПК встановлюють до таких заяв, в тому числі і обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду і засудженому під час судового розгляду, які на переконання самого засудженого об`єктивно існували та за своїм змістом були особисто ним викладені в заяві саме так, як він порахував за необхідне.

Крім того, засудженим також наведені відповідні обґрунтування його правової позиції із посиланням на конкретні обставини, що передбачають наявність нововиявлених обставин та зміст його вимог, достатніх на цій стадії судового провадження (зокрема, вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами). При цьому рішення як про залишення заяви засудженого без руху, так і про її повернення приймалися не одноособово суддею, а колегією суддів, чим також істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене вище, суддя суду першої інстанції мав б постановити ухвалу щодо відкриття кримінального провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не ухвалювати рішення щодо залишення заяви без руху та повернення заяви через не усунення неіснуючих недоліків, оскільки таке право у судді настає лише тоді, коли особа, яка подала заяву, формально не дотрималася вимог до її змісту, тобто взагалі не зазначила принаймні хоча б однієї з обов`язкових структурних елементів, чого в апеляційній інстанції встановлено не було.

Таким чином, фактична відмова суду у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами виглядає занадто формалізованою та не відповідає самій меті розгляду на предмет прийнятності і така ситуація, ймовірно, може привести до того, що це провадження ніколи не буде відкрито, що є відмовою в доступі до суду.

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законне є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (п. 29-30 рішення від 09.12.1994 у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain); інші рішення у справах «Ван де Гурк проти Нідерландів» (Van de Hurk v. the Netherlands); «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain); «Кузнєцов та інші проти Росії» (Kuznetsov and Others v. Russia).

Отримавши заяву про усунення недоліків та перевіряючи її на відповідність вимогам КПК, суд без участі сторін кримінального провадження дійшов висновку, що зазначені засудженим обставини не є нововиявленими, чим фактично вдався до їх правової оцінки (системного аналізу), що є неприпустимим на цій стадії судового провадження та підлягає з`ясуванню виключно під час судового розгляду із дотриманням таких принципів кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, диспозитивність, безпосередність дослідження доказів тощо.

Така загальна засада кримінального провадження (принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з цим, рішення суду не можна вважати законним, обґрунтованим і належним чином вмотивованим, а допущенні порушення є істотними і такими, що тягнуть за собою скасування ухвали щодо повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, внаслідок чого доводи апеляційної скарги засудженого в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У той же час, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи засудженого про те, що суддя ОСОБА_1 незаконно включений до складу суду через те, що цей суддя входив до складу колегії суддів, яка ухвалила відносно ОСОБА_9 обвинувальний вирок, оскільки у цьому випадку ст. 76 КПК не містить заборони щодо участі судді, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, брати участь у цьому ж провадженні при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши таким чином частково апеляційну скаргу засудженого, одночасно звернувши увагу, що висновки і мотиви, з яких скасована ухвала, зокрема про відповідність заяви вимогам ст. 462 КПК та наявність підстав для відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому судовому розгляді (ч. 3 ст. 415 КПК).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Сум від 11.05.2019 відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4