Справа №523/9555/19
Провадження №1-в/523/287/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 суддя Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 , 1972 р.н., про звільнення від відбуття покарання на підставі відбуття строку покарання, призначеного вироком суду, відповідно до ст.152 КВК України,-

Встановив:
За змістом клопотання, вироком Апеляційного суду Одеської області від 3.11.2003 року ОСОБА_2 було засуджено за ст.93, п. «а», «г», «з», «і», ст.177 ч.1 КК України (в ред. 1960 року), ст. 263 ч.1 КК України (в ред. 2001 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Строк відбуття покарання визначений з 1.05.2000р.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 9.06.2016 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за № 838-VIII від 26.11.2015р. ОСОБА_2 був зарахований строк попереднього ув`язнення з 1.05.2000р. по 24.05.2005р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_2 , який відбуває покарання у ЗВК-58 м. Ізяслав Хмельницької області, звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням про звільнення його від відбуття покарання, мотивуючи тим, що на теперішній час він відбув вже більше ніж 20 років ув`язнення, вважаючи, що призначений судом строк покарання у вигляді довічного позбавлення волі також відбув, що є підставою для звільнення його від відбування покарання, відповідно до вимог ст.152 КВК України.
Вивчивши надане ОСОБА_2 клопотання, суд дійшов до висновку, що воно підлягає поверненню заявнику за наступними підставами.
Так, за змістом положень ст.151 ч.7 КВК України «Про порядок і умови виконання та відбування покарання у виді довічного позбавлення волі», засудженим до довічного позбавлення волі може бути подане клопотання про його помилування після відбуття ним не менше двадцяти років призначеного покарання.

Разом з цим, за положеннями ст.74 ч.1 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 85 КК України регламентовано, що на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Відповідно до ст.87 ч.1,2 КК України помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно ч.1 ст.152 КВК України, на які посилається заявник, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом. При цьому відповідно до ст.154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання надсилається до суду начальником органу або установи виконання покарань у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 537 ч.1 КПК України встановлений чіткий перелік питань, які суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати під час виконання вироків, відповідно якої клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, що передбачено ст.539 ч.2 п.1 КПК України; або до суду, який ухвалив вирок, що передбачено положеннями п.4 ч.2 ст.539 КПК України.

На підставі вищевикладеного слід констатувати, що діючим законодавством встановлений вичерпний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, та чітко визначений порядок звільнення особи від призначеного судом покарання, в якому відсутнє питання про застосування акту помилування, що, як вбачається, не входить до компетенції Суворовського районного суду м. Одеси, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від відбування покарання, відповідно до вимог ст.152 КВК України залишити без розгляду та повернути ініціатору для належного направлення відповідному адресату.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.85-87 КК України, ст.ст.537, 539, 395 КПК України, ст.ст.151, 152, 154 КВК України, суд -
Постановив:
Клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від відбування покарання, відповідно до вимог ст.152 КВК України - залишити без розгляду за підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Клопотання ОСОБА_2 разом з додатками повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1