Дата документу 18.07.2019 Справа № 314/5972/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/5972/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1042/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)»,

ВСТАНОВИЛА:

засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Своє рішення суд мотивував тим, що у кримінальних провадженнях, в яких ОСОБА_6 засуджувався вироками від 07 листопада 2014 року, від 13 липня 2015 року та від 15 березня 2017 року, засуджений перебував під вартою з 10 липня 2014 року по 06 червня 2017 року. Даних про те, що у цих кримінальних провадженнях засуджений утримувався під вартою у 2010-2011 роках, суду не надано.

В апеляційній скарзі засуджений просить на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення за 2010 рік, оскільки він був засуджений Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області та був звільнений умовно-достроково, після чого знову скоїв злочин та невідбуту частину покарання за цим вироком йому було приєднано до покарання, призначеного вироком від 15 березня 2017 року за ч.1 ст.187 КК України, а тому строк попереднього ув`язнення за 2010 рік підлягає зарахуванню на підставі ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ухвалою, до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в якому засуджений просив зарахувати йому у строк покарання період його попереднього ув`язнення за 2010-2011 роки, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що підстави для цього відсутні.

Заслухавши доповідь судді; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 засуджено за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполь Донецької області від 07 листопада 2014 року за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Далі, ОСОБА_6 засуджено вироком Приморського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 13 липня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
З ухвали Іллічевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2017 року (якою зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 період його попереднього ув`язнення з 10 квітня 2014 року по 13 жовтня 2015 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі) вбачається, що вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2014 року був скасований ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2015 року та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
Вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 березня 2017 року за ч.1 ст.187, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Цим вироком зараховано у строк покарання засудженого період його попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2015 року по день набрання вироком законної сили (06 червня 2017 року).
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 листопада 2017 року змінено вищевказану ухвалу Іллічевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2017 року та зараховано ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у періоди з 10 липня 2014 року по 13 січня 2015 року та з 11 вересня 2015 року по 15 жовтня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 березня 2018 року в порядку п.11 ч.1 ст.537 КПК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 березня 2017 року, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покарання за цим вироком покаранням за попереднім вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 липня 2015 року, а саме: у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна.
Зазначеною ухвалою засудженому ОСОБА_6 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання період його попереднього ув`язнення з 10 липня 2014 року по 06 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Отже засудженому ОСОБА_6 вже зараховано в строк покарання увесь період його попереднього ув`язнення, а саме з 10 липня 2014 року по 06 червня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, що суд повинен був своєю ухвалою зарахувати йому в строк покарання період його попереднього ув`язнення за 2010 - 2011 роки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, будь-яких доказів того, що у вищевказаних кримінальних провадженнях засуджений утримувався під вартою у 2010-2011 роках, ані суду першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду не надано.

Твердження засудженого про те, що оскільки він вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення та новим вироком йому призначалось покарання за сукупністю вироків, тому слід зарахувати йому попереднє ув`язнення і у інших провадженнях, не ґрунтуються на законі, суперечать положенням ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №№838-VIII, і є помилковими.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає, оскільки доводи, викладені в зазначеній скарзі, правильності висновків суду не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього положень Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4