ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/136/17 Номер провадження 11-кп/814/1136/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000178 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч.2, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України:

щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків, Полтавської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14-00 год. 03.11.2019.

Цією ж ухвалою вирішено питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 .

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 суд послався на те, що об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою.
Вказує на те, що рішення прийнято з порушенням процесуальних строків подання клопотання про продовження запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 199 КПК України.
Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність судового рішення та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що в ухвалі суду відсутнє посилання на п.п. 3,4 ч. 1 ст. 196 КПК України, а клопотання прокурора не містить доводів та підстав для доведення необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав рішення суду законним та обґрунтованим та таким, що підлягає залишенню в силі.

Мотиви суду.
Як вбачається з наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000178 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ст. 348 КК України.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року під час судового провадження обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.11.2019.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Тому ухвалене судове рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, судом враховано положення наведених вище норм процесуального закону та правильно встановлено, що обставини, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не змінилися, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може продовжити злочинну діяльність та може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні низки особливо тяжких злочинів, раніше судимий за скоєння тяжких злочинів, ніде не працює та не має легальних джерел доходу, - не зменшилися.

Рішення суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та неможливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів вважає правильним, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується, зокрема у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, в даному провадженні судовий розгляд не завершено, не досліджено всіх доказів та не встановлено всіх фактичних обставин кримінального провадження, а враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, та існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, інший більш м`який запобіжний захід не буде відповідати меті його застосування та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Щодо порушення строку подачі клопотання про продовження строку тримання під вартою, то в цій частині доводи обвинуваченого є слушними, однак подане клопотання, яке всупереч доводам ОСОБА_7 , є належним чином обґрунтованим з приводу необхідності продовження запобіжного заходу та відповідає вимогам закону, слідчим суддею розглянуто у межах передбаченого ст. 199 КПК України строку, а наведена обвинуваченим обставина істотно не впливає на правильність прийнятого рішення.

Крім того, судом першої інстанції перевірено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу та вірно встановлено відсутність об`єктивних даних щодо можливості їх застосування, а обвинуваченим ОСОБА_7 не спростовано існування ризиків, які унеможливлюють застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу та не наведено ґрунтовних доводів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відповідає суспільному інтересу, а тому апеляційні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4