Справа №487/8393/19
Провадження №1-кс/487/8833/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , оглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Першого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

13.11.2019 р. ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив відновити його грубо порушені права в СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню за №0000413 від 01.08.2019 р.; зобов`язати процесуального керівника в досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню за №0000413 від 01.08.2019 р. слідчого ОСОБА_3 в законному порядку видати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Свої вимоги мотивував тим, що 05.10.2019 р. звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, із клопотанням, проте листом слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві, ОСОБА_3 від 11.10.2019 р. йому було повідомлено, що надані ним документи долучено до матеріалів кримінального провадження; скеровано доручення до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області щодо його допиту з приводу відомостей, викладених у відповідних заявах про вчинення злочинів; відмовлено у врученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов наступного.

Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчий суддя критично ставиться до посилання ОСОБА_2 на п.5 ч. 1 ст.303 КПК України як на підставу для оскарження дій слідчого, оскільки з матеріалів скарги вбачається, що скаржник, фактично оскаржує бездіяльність слідчого саме з приводу ненадання йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Крім того, обґрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_2 використовує певні висловлювання, що виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року, заява № 67208/01, «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і № 18589/02, «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві - слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Першого СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві, Кіш Я..

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою невідкладно надіслати скаржнику, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1