справа №619/3383/19
провадження №1-кс/619/1718/19
Ухвала
Іменем України
29 серпня 2019 року м. Дергачі
встановив:
Досудовим розслідуванням установлено, що 19 серпня 2019 року приблизно о 09 год 00 хв поблизу будинку №27 по вул. Шевченка с. Ярошівка Дергачівського району Харківської області відбулося зіткнення автомобіля марки: «Volkswagen» модель: «Воrа» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова: НОМЕР_2 , 2000 року випуску, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mitsubishi» модель «Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до «ХШМНДМ ім. проф. Мещанінова О.І» госпіталізовано пасажира автомобіля марки «Volkswagen» ОСОБА_5 з первинним діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, перелом кістки, забій грудної клітини, забій лівого колінного суглобу.
Прокурор клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, про що надала відповідну заяву, у якій просить розглядати клопотання без її участі.
Власники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися телефонограмою, про що свідчить рапорт слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 .
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ст.168 КПК України факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
19 серпня 2019 року під час огляду місця події - відрізку автодороги поблизу буд № 27 по вул. Шевченка с. Ярошівка Дергачівського району Харківської області виявлено та вилучено транспортні засоби: автомобіль «Volkswagen Воrа» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 та автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_3 номер кузова: НОМЕР_4 .
Відповідно до положень ст.ст.167-169 КПК України зазначені у клопотанні предмети є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як передбачено ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор та слідчий довели необхідність арешту вилучених автомобілей оскільки вони відповідають критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.20 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою КМ України №1104 від 19.11.2012 року, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке було вилучене 19 серпня 2019 року в ході огляду місця (події) дорожньо-транспортної пригоди, а саме:
-автомобіль марки «Volkswagen» модель «Воrа» реєстраційний номер
НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 ;
-автомобіль марки «Mitsubishi» модель «Outlander» реєстраційний номер
НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 .
Зобов`язати ОСОБА_3 надати автомобіль марки ««Volkswagen» модель «Воrа» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , слідчому за першою вимогою для проведення будь-яких слідчих дій.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.
Місцем зберігання транспортного засобу марки «Mitsubishi» модель «Outlander» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 визначити: майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів: м. Харків вул. Пушкінська № 106.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1