У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001916 від 30.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 19 год. 30 хв. 29.06.2019 року по 00 год. 40 хв. 30.06.2019 року невідома особа перебуваючи за адресою м. Полтава, вул. 23-вересня, шляхом вільного доступу проникла до автомобіля ВАЗ 32101 днз НОМЕР_1 , належного гр. ОСОБА_3 , звідки викрала АКБ. Матеріальний збиток встановлюється.
За даним фактом СВ Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області відкрите кримінальне провадження №0001916 від 30.06.2019 року, з попередньою правовою кваліфікацією: ч. 1 ст. 185 КК України.
21.11.2019 року перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди ,2Б, в службовому кабінеті № 126 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції автомобільний акумулятор марки «G-pard ».
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляду клопотання за його відсутності, проти задоволення не заперечував.
Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт на автомобільний акумулятор марки «G-pard», вилучений 21.11.2019 року.
Даний речовий доказ після проведення необхідних судових експертиз передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1