МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/3487/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

перекладач ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хоні Грузія, грузина, громадянина Грузії, одруженого, не працюючого, який має неповну середню освіту, раніше судимого 09.10.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.187 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, який зареєстрований та проживав зa адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України,

в с т а н о в и в:

навесні 2014 року Особа 1, переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті прямий умисел на вимагання та подальше незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , усвідомлюючи неможливість виконання свого злочинного умислу одноособово, зустрівся з Особою 2, якого попросив допомоги у вирішенні вказаного питання, на що Особа 2 погодився та пообіцяв допомогти.

Після цього, на початку червня 2014 року Особа 2, діючи з прямим умислом, з метою реалізації спільно обумовленого з Особою 1 наміру, спрямованого на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_7 , зателефонував своєму знайомому Особі 3, знаючи про те, що останній має відношення до кримінального світу, та пояснив йому суть своєї розмови з Особою 2, запитавши при цьому чи зможе він допомогти у незаконному вимаганні грошових коштів з потерпілого ОСОБА_7 на користь Особи 1, на що Особа 3 відповів, що для уточнення всіх деталей необхідно всім разом зустрітись.

В подальшому приблизно через декілька днів після вищевказаної розмови, Особа 2 спільно з Особою 1, на автомобілі останнього марки «Аudi», прибули в обумовлене з Особою 3 місце, а саме: до кафе «Кокос», яке розташоване в центрі смт Рокитне, Київської області. Під час спілкування Особа 1, в присутності Особи 2, повідомив Особі 3 про свій намір здійснити вимагання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_7 . Вислухавши Особу 1, Особа 3 на його пропозицію отримати грошові кошти з потерпілого ОСОБА_7 , шляхом вимагання, погодився, при умові, що половину стриманих від ОСОБА_7 коштів він забере собі за виконану роботу. Крім цього, Особа 3 запропонував Особі 1 встановити та повідомити йому місце проживання потерпілого ОСОБА_7 .

Через деякий час Особа 3 з метою реалізації спільно обумовленого з Особою 1 та Особою 2 умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів з потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, та переслідуючи корисливий мотив, запропонував прийняти у цьому участь, своєму знайомому обвинуваченому ОСОБА_4 , знаючи про те, що останній має зв`язки у кримінальному світі, на що ОСОБА_4 погодився.

Встановивши місце проживання потерпілого ОСОБА_7 , Особа 1 повідомив про це Особу 3, після чого, 19.11.2014 року, Особа 1, спільно з Особою 3, обвинуваченим ОСОБА_4 та трьома невстановленими слідством особами, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, на двох автомобілях, поїхали в АДРЕСА_2 , де Особа 1 вказав безпосередньо на господарство, де мешкає потерпілий ОСОБА_7 , після чого вони роз`їхались.

3 метою реалізації спільно обумовленого між Особою 1, Особою 3, Особою 2, обвинуваченим ОСОБА_4 та трьома невстановленими слідством особами, злочинного умислу, ОСОБА_4 разом з трьома невстановленими слідством особами чоловічої статті, повторно, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, 25.11.2014 року, близько 09.00 години, приїхали на автомобілі типу мікроавтобус за адресою проживання потерпілого ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Перебуваючи на місці обвинувачений ОСОБА_4 , погрожуючи предметом схожим на обріз мисливської рушниці потерпілому ОСОБА_7 , змусив останнього сісти до вищевказаного мікроавтобуса. Перебуваючи у мікроавтобусі, обвинувачений ОСОБА_4 з метою подавления волі та подолання опору з боку потерпілого ОСОБА_7 , для подальшого вимагання грошових коштів, наніс один удар прикладом предмета схожого на обріз мисливської рушниці в обличчя ОСОБА_7 .

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 та двоє невідомих чоловіків, на вищевказаному автомобілі, всупереч волі потерпілого ОСОБА_7 , завезли його до лісового масиву недалеко від вищевказаного населеного пункту, в невстановлене слідством місце, де вивівши його з салону автомобіля, під погрозою застосування предмету схожого на обріз мисливської рушниці, поставили на коліна, після чого обвинувачений ОСОБА_4 , дістав із салону автомобіля мотузку та предмет схожий на гранату і погрожуючи за її допомогою позбавити життя ОСОБА_7 , почав вимагати від останнього передати в майбутньому їм грошові кошти.

В подальшому інший невстановлений слідством чоловік, з метою переконання потерпілого ОСОБА_7 взяти на себе зобов`язання передати їм грошові кошти, погрожував йому застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, притуливши при цьому до плеча ОСОБА_7 предмет схожий на обріз мисливської рушниці та здійснив один постріл в сторону, таким чином переконавши потерпілого у реальності своїх намірів, а саме: застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, у разі якщо останній не виконає їх вимогу.

Надалі двоє невстановлених чоловіків нанесли потерпілому ОСОБА_7 удари руками та ногами по різним частинам тіла, супроводжуючи це вимаганням передати їм грошові кошти.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 та один із невстановлених осіб, посадили потерпілого ОСОБА_7 до його автомобіля марки «Маzdа 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який також забрали з території господарства ОСОБА_7 , і повезли його в сторону міста Київ. Інші двоє невстановлених чоловіків їхали за ними на мікроавтобусі.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 та троє невстановлених чоловіків, повезли потерпілого ОСОБА_7 в обумовлене з Особою 3 місце, а саме: в лісовий масив неподалік смт Рокитне Київської області, для подальшого вимагання грошових коштів з ОСОБА_7 , куди вже самостійно, окремо один від одного, їхали Особа 1, Особа 3 з цією ж самою метою.

В даному лісовому масиві Особа 3, Особа 1, обвинувачений ОСОБА_4 та троє невстановлених осіб, діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, продовжили вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальні в разі не виконання їх вимог про передачу коштів.

А саме, Особа 1 наніс декілька ударів руками в обличчя ОСОБА_7 , Особа 3 використовуючи предмет ззовні схожий на пістолет, здійснив три постріли но ногам ОСОБА_7 , після чого наніс один удар ножом в стопу, а обвинувачений ОСОБА_4 наніс близько 20-ти ударів ножом по тілу потерпілого, а саме: в область лівої лопатки.

Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 супроводжувалось вимаганням зі сторони Особи 1, Особи 3, обвинуваченого ОСОБА_4 та трьох невстановлених слідством осіб, передати їм грошові кошти в сумі 50 000 доларів США. ОСОБА_7 , в свою чергу, турбуючись про своє життя та здоров`я, погодився на вимоги вказаних осіб, після чого йому було вказано орієнтовну дату передачі їм грошових коштів в сумі 50 тисяч доларів США.

Однак за домовленістю сторін, в подальшому, суму передачі грошових коштів було зменшено до 43 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 25.11.2014 року становить 645 000 гривень.

Надалі до 18.12.2014 року, Особа 1, Особа 3 безпосередньо та за допомогою телефонного зв`язку, продовжували вимагати грошові кошти у потерпілого ОСОБА_7 , а Особа 2, будучи обізнаним про насильницькі дії, які були застосовані щодо ОСОБА_7 , та які є небезпечні для життя та здоров`я потерпілого, погроз вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які потерпілий сприймав як реальні в разі не виконання їх вимог передачу коштів, в свою чергу, своїми порадами підсилював активність

останніх на вчинення дій, спрямованих на вимагання грошових коштів у

потерпілого ОСОБА_7 , з метою отримання частини грошових коштів здобутих злочинним шляхом, які передасть ОСОБА_7 18.12.2014 року близько 17.00 години Особа 1, Особа 3, Особа 2 з метою доведення свого злочинного наміру до завершення, приїхали на АЗС «ОККО», що розташоване в селі Калинівка по вулиці Київська 50/52, Макарівського району Київської області, де отримавши від останнього несправжні (імітаційні) засоби, які заздалегідь були ідентифіковані (помічені) в кількості 430 одиниць номіналом по 100 доларів США кожна, були затримані працівниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого злочину, пояснив, що знайомий ОСОБА_8 сказав йому про те, що ОСОБА_9 повинен йому 50 тисяч доларів та попросив допомогти витребувати гроші. Разом з трьома незнайомим чоловіками та ОСОБА_10 приїжджав в село Рудня-Городецька, де останній вказав на місце, де проживає ОСОБА_11 . Під погрозами ОСОБА_9 сів до автомобіля, при цьому він, обвинувачений вдарив його. після чого ОСОБА_12 повезли до лісового масиву, де погрожували. Два незнайомі чоловіка наносили удари потерпілому з метою, щоб останній віддав гроші. Потім потерпілого повезли в лісовий масив в смт Рокитне, куди приїхав ОСОБА_8 і сивий чоловік, можливо ОСОБА_13 , які також погрожували потерпілому Він, обвинувачений наносив потерпілому удари ножом. В цей день потерпілий грошей не дав.

Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, міру покарання залишив на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість в скоєнні злочину підтверджується доказами, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, і відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджуються.

Суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні злочинів повністю доведеною, а його дії такими, що підлягають кваліфікації за ч.3 ст.189 КК України, оскільки достовірно встановлено, що він дійсно вчинив вимагання, вимогу передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризувався негативно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно вироку Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та засуджений до п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України обвинуваченому слід визначити остаточне покарання з врахуванням вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року шляхом часткового складання призначених покарань.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення можливо в умовах ізоляції від суспільства, оскільки ним вчинений злочин, кримінальна відповідальність, за яке передбачена у вигляді позбавлення волі.

Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись вимогами ст.368, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочин, передбаченого ч.3 ст.189 КК України та призначити покарання шість років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України засудженому Баланчівадзе визначити остаточне покарання з врахуванням вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року шляхом часткового складання призначених покарань та визначити остаточне покарання - дев`ять років два місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

В строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів зарахувати частково відбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року.

З врахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відбуте покарання в період з 06.03.2015 року по 09.06.2015 року; в період з 25.09.2015 року по 24.10.2019 року рахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 24.10.2019 року.

Запобіжний захід залишити тримання в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя