Справа № 344/9802/19
Провадження № 1-кс/344/5351/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Івано-Франківськ
Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна на відповідальне зберігання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ УСБ України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яка полягає у відмові повернути майно на відповідальне зберігання від 24.05.2019 року. Скарга обґрунтована тим, що автомобіль марки «Opel Vectra 1.8 І», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 було вилучено, визнано речовим доказом. Ухвалою слідчого судді від 03.04.2019 року на вказаний автомобіль накладено арешт. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.05.2019 року ухвалу слідчого судді від 03.04.2019 року залишено без змін. 24.05.2019 року заявник звернулась до слідчого із клопотанням про передачу автомобіля на відповідальне зберігання без права відчуження, але її клопотання слідчим станом на 31.05.2019 року не розглянуто. В обґрунтування своєї скарги заявниця також посилається на ст. 169 КПК України, яка регулює питання повернення тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні заявниця повідомила слідчого суддю, що в даному засіданні представляє інтереси свого сина ОСОБА_3 в якого було вилучено автомобіль хоча він ніякого стосунку до автомобіля немає. Згодом заявниця пояснила, що представляє інтереси власника майна ОСОБА_6 та просить повернути автомобіль ОСОБА_6 .
Слідчий в судовому засіданні пояснив, що на автомобіль марки «Opel Vectra 1.8 І», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_6 , накладено арешт слідчим суддею, автомобіль визнано речовим доказом, також надав копію відповіді заявниці на її клопотання від 30.05.2019 року, просив у задоволенні скарги відмовити.
Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки автомобіль визнано речовим доказом, проводяться необхідні слідчі дії, зокрема він звернувся до слідчого судді із клопотанням про призначення судово-хімічної експертизи.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

У своїй скарзі заявниця посилається на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно якої: на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

24.05.2019 року ОСОБА_3 звернулась до управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області із клопотанням про передачу на відповідальне зберігання без права відчуження автомобіля марки «Opel Vectra 1.8 І», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Вказане клопотання отримано органом досудового розслідування 30.05.2019 року, що підтверджується штампом.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не сторонами кримінального провадження, а тому в слідчого не має обов`язку розглядати клопотання вказаних осіб у відповідності до ст. 220 КПК України, а тому ним бездіяльності не допущено.

Щодо твердження заявника про те, що слідчим допущено бездіяльність в частині неповернення тимчасово вилучено майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України та зобов`язання орган досудового розслідування повернути автомобіль ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, то слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 за підозрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 15.08.1995 року, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст.311 КК України.

28.03.2019 року було проведено обшук транспортного засобу марки «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , та яким користувався підозрюваний ОСОБА_3 , 1995 року народження, із вилученням транспортного засобу з метою проведення судової експертизи.

Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
03.04.2019 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду накладено арешт на майно, що належить на праві власності та користуванні ОСОБА_8 , 1995 року народження із забороною розпоряджатись ним, а саме: автомобіль марки «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту є забезпечення можливості уникнення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.Метою накладення арешту на транспортний засіб також є забезпечення збереження речового доказу, проведення експертиз, оскільки автомобіль марки «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_1 є одним із засобів та знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 оскаржив ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 03.04.2019 року, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 06.05.2019 року ухвалу від 03.04.2019 року залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Заявник зазначає, що на час усі необхідні слідчі дії стосовно автомобіля органом досудового розслідування проведені.
Але, прокурором в судовому засіданні долучено копію клопотання про призначення судово-хімічної експертизи, тому на даний час слідчі дії ще тривають.
Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 1995 року народження, знаючи про те, що на автомобіль марки «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_1 накладено арешт, ОСОБА_6 . 08.04.2019 року надає довіреність на ім`я ОСОБА_3 (яка є матір`ю підозрюваного ОСОБА_3 1995 року народження) з правом розпоряджатись (продати, обміняти, перереєстровувати) належний йому автомобіль, що може свідчити про бажання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 знищити чи позбутись речового доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 169, 170-173, 303, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна на відповідальне зберігання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали суду оголошено 05 червня 2019 року о 13 год. 00 хв.