ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/1187/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1832/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання та звільнив його від відбування покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 травня 2015 року умовно достроково на невідбутий строк 4 місяця 20 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу а матеріали справи направити в суд першої інстанції на новий розгляд.
З ухвалою суду не згоден, зазначає, що судом не були всебічно досліджені обставини справи.
Вказує на те, що засуджений виконував незначні обсяги роботи.
Крім того комісія установи неодноразово відмовляла засудженому у застосуванні заохочувальної норми, як особі яка не стала на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку засудженого ОСОБА_7 , який просив ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Буди Харківського району Харківської області, громадянин України, має середню освіту, неодружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 травня 2015 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.
Початок строку покарання 06 лютого 2015 року. Кінець стоку покарання 14 серпня 2019 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2016 року ОСОБА_7 зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 25 травня 2015 року, строк попереднього ув`язнення з 06 лютого 2015 року до 29 липня 2015 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Станом на 25 березня 2019 року ОСОБА_7 відбув 4 роки 1 місяць 19 днів фактичного строку покарання, до відбуття залишилось 4 місяці 20 днів.
З довідки та характеристики, , вбачається наступне.
З 11 серпня 2015 року засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи; стягнень не має; заохочувався адміністрацією установи шість разів; працевлаштований до промислової зони установи до цеху № 1 до дільниці з виготовлення прищепки.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався та дійшов до обґрунтованого висновку що матеріали провадження містять дані, що підтверджують сумлінну поведінку та належне ставлення до праці ОСОБА_7 , а отже на час звернення із поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, засуджений став на шлях виправлення.
Доводи прокурора про те, що засуджений виконувались незначні обсяги роботи не приймаються колегією суддів, оскільки сукупність даних про особу засудженого свідчить про сумлінне ставлення до праці, а обсяги роботи визначаються керівництвом колонії і наслідком їх невиконання є накладення стягнень.
Згідно характеристики, у засудженого ОСОБА_7 стягнень немає.
Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2019 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді