ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1547/19 Справа № 202/7123/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 15 грудня 2019 року включно, з визначенням застави у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 2 497 300 грн.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя, врахувавши особу підозрюваної ОСОБА_6 , тяжкість злочину у вчиненні якого вона підозрюється, наявність обґрунтованої підозри, погодившись з існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність тримання підозрюваної під вартою. Разом із цим, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави, у разі внесення якої можливо буде забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваної просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник вказує на неповноту судового розгляду. Так, адвокат зазначає, що фактично ОСОБА_6 було затримано о 6.33 години, з початком проведення обшуку у її помешканні. Відомості, про час затримання, зазначені у протоколі, на переконання адвоката є хибними та таким, що не відповідають фактичним обставинам. З урахуванням наведеного, захисник вважає порушеними строки затримання, повідомлення про підозру та застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу. Поряд із цим, захисник зазначає, що слідчий суддя не перевірив допустимість використання як доказу протоколу обшуку, а посилаючись на нього в ухвалі істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону. Окрім цього, визначаючи підозрюваній заставу, слідчий суддя не довів існування виключних підстав для визначення її у розмірі 2 497 300 грн. Адвокат вважає, що такий розмір застави є завідомо непомірним та таким, що не відповідає тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також матеріальному положенню останньої.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000833 від 17 жовтня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
18 жовтня 2019 року про підозру у вчинені цього злочину повідомлено ОСОБА_6 . Обґрунтованість підозри, про яку зазначив слідчий суддя, підтверджується матеріалами, долученими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, з урахуванням даних про особу останньої, тяжкості злочину у вчиненні якого вона підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення підозрюваною іншого злочину є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.
З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості її підозри, покарання, яке їй загрожує, особу підозрюваної, а також встановлені слідчим суддею ризики, застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Щодо доводів захисника про порушення строків пред`явлення підозри з огляду на час фактичного знаходження ОСОБА_6 під конвоєм під час проведення обшуку, колегія суддів звертає увагу на наступне. З матеріалів провадження вбачається, що обшук дійсно проводився з 6 години 33 хвилини, під час якого була присутня ОСОБА_6 (а.с.11-14) та з цього час вона відповідно до положень статті 209 КПК України вважається фактично затриманою, оскільки силою або через наказ підкорення змушена залишатись поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою, якими були співробітники Національної поліції. З зазначеного вбачається, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 18.10.2019 року о 10 годині 45 хвилин (а.с.5) з порушенням терміну в 24 години з моменту затримання ОСОБА_6 . Між тим, такі порушення хоча і мають місце, однак висновків суду про необхідність застосування запобіжного заходу спростувати не можуть.
Разом із цим, надаючи оцінку доводам захисника щодо визначеного судом розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, у зв`язку з чим доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначеного розміру застави, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а тому не підлягають задоволенню. На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України можуть вплинути на висновки слідчого судді.
Вирішуючи питання обґрунтованості цих висновків слідчого судді, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що є корисним в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, та наразі в межах іншого провадження, яке перебуває на розгляді у суді, підозрювана обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України. За цих обставин, застава у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку суду не зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.
За таких обставин, визнати визначений слідчим суддею розмір застави завідомо непомірним колегія суддів не може.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2019 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4