Справа № 629/2662/18
Номер провадження 1-кп/629/115/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000431 на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.04.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 24.06.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.07.2012 року на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання (2 роки 4 місяці 5 днів) у вигляді позбавлення волі замінене менш суровим покаранням у вигляді обмеження волі, в силу ст.ст. 58, 72 КПК України в строк відбуття покарання зараховано 1 місяць 3 дні. 28.03.2013 року відповідно до постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 20.03.2013 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 11 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в невстановлений час, за невстановлених обставин, незаконно придбав особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та незаконно зберігав його за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного збуту іншим особам.

15 березня 2018 року в період часу з 10-47 години до 10-48 годин ОСОБА_3 знаходився у сквері біля «Пам`ятного знаку загиблим ліквідаторам аварії на Чорнобильській АЕС», який розташований на 4 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської області, де зустрівся з ОСОБА_6 , який здійснював оперативну закупку вказаного наркотичного засобу та отримав від останнього 200 гривень за продаж особливо-небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.

Цього ж дня, в період часу з 11-04 години до 11-09 години, ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_3 біля будинку АДРЕСА_2 , після чого разом перейшли до квартири останнього, за вищевказаною адресою, де ОСОБА_3 незаконно зберігав вказану наркотичну речовину, маючи прямий умисел на її незаконний збут.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, перебуваючи за вищевказаною адресою, передав ОСОБА_6 медичний шприц з особливо-небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, об`ємом 1,6 мл. Таким чином, ОСОБА_3 за 200 гривень продав ОСОБА_6 , тобто збув особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) становить 0,0273 грам.

Своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо-небезпечних наркотичних засобів, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

21 травня 2017 року між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні № 0000431 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2018 року, з одного боку і обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в скоєному злочині за ч. 2 ст. 307 КК України і прийняв зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в кримінальному провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті інших осіб причетних до зазначених кримінальних правопорушень. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме: відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 5 років без конфіскації майна з застосуванням ст. 75 КК України та звільнити від відбуття реального покарання з випробуванням. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що він скоїв зазначене правопорушення, у вчиненому щиро кається. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора та захисника, які наполягали на затвердженні угоди, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Внаслідок вказаного злочину шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом роз`яснені сторонам наслідки укладання вказаної угоди відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок. Оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена підозрюваним та прокурором, визначена у межах санкцій ч. 2 ст. 307 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, яким зрозумілі наслідки затвердження угоди, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 21 травня 2018 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від парів легких розчинників, знятий з обліку із засудженням, не одружений, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не військовозобов`язаний.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлені.

Відповідно до ст. 69 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який в скоєному щиросердо розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.
Зазначені дані про особу ОСОБА_3 дають підстави для висновку, що його виправлення можливо без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, з максимальним іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Враховуючи, що покарання судом призначається з застосуванням ст. 75 КК України, відповідно до ст. 77 КК України суд не застосовує до ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 травня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - тримання під вартою - змінити на особисте зобов`язання з негайним звільненням його з-під варти в залі суду, із покладенням обов`язків, встановлених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з населеного пункту, у якому він проживає; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання час знаходження під вартою в період з 26 травня 2019 року по 09 липня 2019 року, згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.05.2019 року.

Судові витрати по справі покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні і обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_3 , укладену 21 травня 2018 року.

Визнати ОСОБА_8 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України та піддати його покаранню у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили, змінити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, до вступу вироку в законну силу, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з населеного пункту, у якому він проживає; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 в строк відбування покарання час знаходження під вартою в період з 26 травня 2019 року по 09 липня 2019 року, згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.05.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за напрямком експертної спеціальності № 643 від 20.03.2018 року в розмірі 858 гривень (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 0005, код доходів 24060300, інші надходження).

Речові докази по справі:

- медичний шприц з градуювальною шкалою до 5 мл, заповнений рідиною об`ємом 1,8 мл, яка згідно висновку експерта № 643 від 20.03.2018 року містить у своєму складі особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0273 грам, який відповідно до квитанції 6695 від 26.03.2018 року, знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів УЛ УМЗ ГУНП в Харківській області знищити, як такий, що не представляє цінності;

- мобільний телефон марки «Iphone4» в якому встановлена сім-карта мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , який згідно зберігальної розписки переданий ОСОБА_3 , залишити останньому.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1