Справа № 367/9004/18
Провадження по справі № 1-кп/367/197/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
21.06.2017 року приблизно о 12:00 год., ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21013.13 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі «Т1001» з боку смт. Ворзель Київської області у напрямку автодороги «Київ-Ковель», на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг при виїзді з другорядної дороги на головну автодорогу «Київ-Ковель» (30 км. + 900 метрів) в смт. Ворзель Київської області, діючи необережно, в порушення вимог п.п. 10.1, 16.11 та вимог дорожнього знаку 2.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; «Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою», проявляючи злочинну недбалість, на вказаному перехресті перед початком руху не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не надавши дорогу моторолеру Mustang MT50Q-2 без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався по головній дорозі автодорозі «Київ-Ковель» з боку м. Ковель у напрямку до м. Києва, здійснив зіткнення передньої частиною моторолеру Mustang MT50Q-2 без реєстраційного номера з лівою боковою частиною кузову автомобіля ВАЗ 21013.13 реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим спричинив водію моторолера ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, тобто таких, що викликають тривалий розлад здоров`я на строк більше 21 дня.

Вищевказаними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, викладеному у вироку суду, визнав та підтвердив фактичні обставини скоєння ним злочину викладеному в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно він 21.06.2017 року о 12:00 год. їхав за кермом свого автомобіля ВАЗ 21013.13 по автодорозі «Т1001» з боку смт. Ворзель у напрямку автодороги «Київ-Ковель» та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, а саме при виїзді на головну дорогу не впевнився в безпечності свого маневру, не помітив потерпілого, який рухався по головній дорозі на моторолері, почав здійснювати виїзд на головну дорогу після чого в ліву передню бокову частину автомобіля врізався потерпілий, та від падіння з моторолеру отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги. Просив суд врахувати при призначенні покарання, що в теперішній час він щиро розкаюється у скоєному, просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого, показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина ОСОБА_6 у вчиненні злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України оскільки він своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального злочину, який відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до необережних злочинів невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також судом враховується думка потерпілого, який просив суд, обвинуваченого суворо не карати.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами та з урахуванням всіх обставин справи, на підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме за № 12-1/1372 від 06.09.2017р. у сумі 1484 гривень 00 коп.; № 12-1/2171від 13.10.2018 року у сумі 1484 грн. 00 коп.; № 12-1/1370 від 06.09.2017 року у сумі 1484 грн. 00 коп.; 12-1/1719 від 24.09.2018 року у сумі 1430 грн. 00 коп., загальна сума яких складає 5882 грн. 00 коп..

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме за № 12-1/1372 від 06.09.2017р. у сумі 1484 гривень 00 коп.; № 12-1/2171від 13.10.2018 року у сумі 1484 грн. 00 коп.; № 12-1/1370 від 06.09.2017 року у сумі 1484 грн. 00 коп.; 12-1/1719 від 24.09.2018 року у сумі 1430 грн. 00 коп., загальна сума яких складає 5882 грн. 00 коп..

Речові докази у кримінальному провадженні автомобіль «ВАЗ-21013.13» реєстраційний номер НОМЕР_1 та моторолер «Mustang MT50Q-2», які передані на відповідальне зберігання власникам залишити власникам.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку після його проголошення вручити негайно обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1