Справа № 405/7993/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2019 р. м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Годжінешти, Каларашського району, Молдова, раніше неодноразово судимого, по даній справі засудженого 10.08.2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі 6 місяців, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та просить застосувати до нього норми ст.81 КК України. На обґрунтування клопотання зазначив, що за час відбуття покарання характеризується добре, не працює за станом свого здоров`я, має двох неповнолітніх дітей, вину вчиненому злочині усвідомив, щиро розкаюється у вчиненому.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.
Представник Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» вирішення заяви засудженого залишив на розсуд суду.
Прокурор заперечував щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним напротязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 10.08.2016 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
Початок строку покарання 07.02.2017, кінець строку 07.08.2020. На момент розгляду заяви засуджений відбув 02 роки 09 місяців 10 днів строку покарання, залишилося до відбуття 8 місяців 17 днів.

З характеристики, наданої ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» станом на 18.11.2019 року в судове засідання, вбачається, що ОСОБА_5 в Кропивницькій УВП (№14) перебував з 18.02.2017 року. За час перебування в УВП порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.
З 06.11.2017 року відбуває покарання в Кропивницькій ВК №6. За час відбування покарання в установі допустив 1 (одне) порушення встановленого порядку відбування покарання, у виді вилучення заборонених предметів, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани. Стягнення погашене у встановленому законом порядку.
Відповідно до пункту 5 статті 118 КВК України засуджений відпрацював 12 годин.
При оцінці поведінки засудженого, суд відзначає, що останній за час відбуття покарання з 07.02.2017 року не має жодного заохочення, при цьому мав одне стягнення у виді догани за вилучення заборонених предметів (мобільного телефону), яке погашене у встановленому законом порядку. До виконання робіт з благоустрою установи намагається ставитися з розумною ініціативою, з лютого 2017 року відпрацював лише 12 годин, при цьому судом враховується стан здоров`я засудженого, відповідно до довідки медичної частини №6 Філії «ЦОЗ ДКВВС України» в Кіровоградській області ОСОБА_5 є обмежено працездатним (а.с.3).
Крім того, адміністрацією установи виконання покарань поведінка ОСОБА_5 оцінювалась як така, що не свідчить про те, що засуджений не довів свого виправлення, у зв`язку з чим, у застосуванні заохочувальної норми передбачуваної ст.81 КК України останньому було відмовлено, що підтверджується витягом з протоколу від 20.06.2019 року №6 засідання адміністративної комісії Кропивницької виправної колонії (№6) з питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .
Більш того, слід зазначити, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений за умисні корисливі злочини, за злочин у сфері обігу наркотичних засобів був звільнений від відбування покарання з випробуванням, в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та у разі звільнення умовно-достроково зможе продовжити злочинну діяльність. Крім того, з характеристики вбачається, що стосовно скоєного злочину розкаюється (як і зазначив засуджений у заяві), але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбув дві третіх частини строку покарання, призначеного йому судом, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, за весь час відбування покарання не є взірцевою, не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений виправився.
Більш того, суд приходить до висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений довів своє виправлення.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, відтак, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7