Справа № 682/1991/19
Провадження № 1-кп/682/157/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000293 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, який працює озеленювачем в комунальному підприємстві Нетішинської міської ради «Благоустрій», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.08.2013 Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді обмеження волі настрок 1 рік;

- 20.05.2014 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- умовнодостроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін строком на 11 місяців 16 днів, на підставі постанови Шепетівського міськрайонного суду від 17.11.2016,-

- за ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, востаннє засуджений 20.05.2014 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць та який 25.11.2016 на підставі ухвали судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2016, відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий термін покарання строком 11 місяців 16 днів, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове, умисне, корисливе кримінальне правопорушення (злочин).
Так, 15 червня 2019 року о 01:00 год. ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшов на частково огороджене подвір`я домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою розпивання спиртних напоїв зі своїм знайомим ОСОБА_5 , однак, останній двері не відімкнув, оскільки відпочивав у будинку. Після чого, ОСОБА_4 побачив на території зазначеного домогосподарства кінний віз у якому знаходився землеобробний кінний плуг та кобилу сірої масті, які вирішив викрасти.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись тим, що власник майна ОСОБА_5 спить у будинку, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з подвір`я будинку по АДРЕСА_2 , шляхом запрягання кобили у віз та в подальшому керуючи гужовим транспортом виїхав з подвір`я будинку по АДРЕСА_2 , чим вчинив крадіжку кобили сірої масті вагою 298 кг., вартістю 20 грн. за 1 кг. конини живою вагою, загальною вартістю 5960 грн., кінного возу вартістю 2328 грн. у якому знаходився кінний землеобробний плуг, вартістю 712 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 9000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

Прокурор щодо затвердження угоди заперечила, вважає, що обрана сторонами міра покарання не відповідає особі обвинуваченого та не є належною відповідно до вчиненого обвинуваченим злочину.

02.07.2019 року потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпілий підтвердив факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням протягом іспитового строку терміном 3 роки та покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 02.07.2019 року у кримінальному провадженні № 0000293.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням протягом іспитового строку 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації.

Речові докази - кобилу сірої масті, кінний віз та кінний землеобробний плуг повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1