Житомирський апеляційний суд
Справа №274/629/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.132 КВК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 року ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 391, 71 ч.1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Починаючи з 18.01.2018 року ОСОБА_8 відбуває покарання в «Бердичівській виправній колонії (№ 70)».

Начальник ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» звернувся до суду з поданням про застосування до засудженого ОСОБА_8 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2019 року задоволено подання начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» та застосовано до засудженого ОСОБА_8 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 3 місяці.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить переглянути рішення суду. Посилається на те, що працівники виправної колонії в судовому засіданні давали не правдиві свідчення. Вказує на те, що він не порушував режим утримання. Зазначає, що адміністрація колонії порушула його права, оскільки не надала йому можливості ознайомитися з його особовою справою для написання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, захисника про задоволення апеляційної скарги засудженого, прокурора яка вважала ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч.1 ст.9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу.
Відповідно до ч.4 ст.107 КВК України, засудженим забороняється умисно заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі з допомогою іншої особи, завдавати шкоду своєму здоров`ю з метою ухилення від відбування покарання або виконання встановлених обов`язків.
Згідно ст.132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч.9 ст.134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11.10.2017 року ОСОБА_8 засуджено за ст.ст. 391, 71 ч.1 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Починаючи з 18.01.2018 року ОСОБА_8 відбуває покарання в «Бердичівській виправній колонії (№ 70)».

За час відбування покарання ОСОБА_8 характеризується з негативної сторони, заохочень не мав, 29 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 4 рази був поміщений до ДІЗО, один раз переводився до ПКТ, однак належних висновків для себе не зробив, відбуваючи стягнення у ДІЗО №207 категорично відмовився одягнути одяг закріплений за ДІЗО і виконати інші законні вимоги працівників установи та знову скоїв порушення встановленого порядку відбування покарання у вигляді заподіяння собі тілесних ушкоджень.
Враховуючи суть скоєного правопорушення, яке є за своєю сутністю грубим та приймаючи до уваги попередню поведінку засудженого, недієвість менш суворих заходів стягнення, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що менш суворі дисциплінарні стягнення не можуть забезпечити належну поведінку засудженого, а тому цілком обгрунтовано задовольнив подання начальника ДУ «Бердичівської ВК (№70)» та застосував до ОСОБА_8 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на 3 місяці.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.
Доводи засудженого про те, що працівники ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» в судовому засіданні дали неправдиві свідчення, є безпідставними, оскільки матеріали провадження свідчать про те, що показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є правдивими і відповідають фактичним обставинам справи.

Посилання ОСОБА_8 на те, що адміністрація колонії не надала йому можливості ознайомитися з його особовою справою, є голослівними і не підтверджується матеріалами провадження з яких не видно, що ОСОБА_8 звертався до керівництва установи із заявою про ознайомлення з матеріалами особової справи.

Ухвала суду є законна і обґрунтована, підстав для її зміни чи скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2019 року, щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: