ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/67/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 року, щодо ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харків, громадянина України, українця, не військовозобов`язаного, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. ст. 121 КК України та призначено покарання, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, на підставі ч. 6 ст. 181 КПК України скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 6516 гривні 40 копійок.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 22 квітня 2016 року, близько 10 години, перебуваючи за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 в процесі конфлікту з перебуваючим у стані алкогольного сп`яніння братом ОСОБА_8 , який виник на грунті особистих неприязних стосунків, обумовлених асоціальною поведінкою останнього на протязі тривалого часу, та згодом переріс у бійку, діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, взяв з квартири пляшку, в якої знаходилась рідина, яка є зміненим світлим нафтопродуктом та вийшов слід за братом ОСОБА_8 з квартири на вулицю. Знаходячись біля вказаного будинку, підсудний ОСОБА_7 , в процесі триваючого конфлікту з потерпілим ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання таких наслідків, виплеснув з пляшки зазначену рідину на обличчя та тулуб потерпілого ОСОБА_8 , після чого з використанням запальнички підпалив останнього. Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження, а саме : опіки полум`ям 1,2,3 АБ міри обличчя, шиї, тулуба, верхніх кінцівок 50% поверхні тіла, опікова хвороба, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати.

Ухвалити свій вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Зазначає, що судом необґрунтовано застосовано звільнення обвинуваченого від під покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його наслідки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційні скарги, обвинуваченого, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з положень ст.65 КК України, що суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції зазначених вимог дотримався, врахувавши дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за висновком судово психіатричної експертизи № 476 від 15.06.2016 підсудний ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнаний осудним, так як під час вчинення зазначеного злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними ( а.с.а.с. 117-121 ).

У відповідності до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_7 судом визнаються щире каяття, а також те, що причиною вчинення зазначеного злочину стала неправомірна та аморальна поведінка потерпілого ОСОБА_8 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_7 судом не встановлено.

Вважаючи правильним висновок суду першої інстанції щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання колегія суддів також виходить з того, що з моменту вчинення злочину (22 квітня 2016 року) та по день розгляду зазначеного провадження в суді апеляційної інстанції дані про вчинення обвинуваченим інших злочинів або правопорушень відсутні.

Зазначене свідчить про те, що обвинувачений більш ніж три роки демонструє стабільну право слухняну поведінку у суспільстві, а відтак не може вважатись настільки суспільно небезпечним, що потребує реального відбування покарання.

Крім того, колегія суддів бере до уваги покази самого потерпілого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні в суді першої інстанціїї пояснив, що напередодні 22.04.2016 він всю ніч пиячив в квартирі з приятелем, який залишився у нього на ніч.

На вимоги брата припинити вказані дії та дати можливість йому відпочити не реагував, провокуючи конфлікт, який тривав всю ніч.

На час розгляду провадження в суді першої інстанції до обвинуваченого претензій не мав, у зв`язку з примиренням, просив суд застосувати до останнього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, розмір та вид покарання, призначений ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 65 КК України, а висновок суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого. можливе без ізоляції його від суспільства є обґрунтованим і належно мотивованим,

Про це ж додатково свідчить встановлення йому максимального іспитового строку, передбаченого ч.4 ст. 75 КК України, що буде для нього як стимулюючим так і стримуючим фактором не вчиняти в злочини в подальшому.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінально - процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись статей 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді