Справа № 199/8963/19
В И Р О К
іменем України
19 листопада 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001680, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин:

02.10.2019, приблизно о 21:00 годині ОСОБА_5 перебуваючи біля аптеки, розташованої за адресою: м. Дніпро вул. Вітчизняна, 61, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_4 , який в руках тримав грошові кошти. В цей момент, обравши вказані грошові кошти предметом свого злочинного посягання, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що належить потерпілому ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), 02.10.2019, близько 21:05 годин, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та запропонував йому пройти з ним за кут будівлі за вищевказаною адресою в неосвітлювальне місце, на що останній погодився. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, відкрито, правою рукою дістав з лівої кишені курточки потерпілого грошові кошти в сумі 202 гривні, що належать потерпілому ОСОБА_4 . Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 202 гривні.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
30 жовтня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка подана до суду разом з обвинувальним актом для затвердження.

За змістом угоди про примирення, сторони зазначають наступне:

-вчинений злочин кваліфікується за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України;
-відповідно до частини 3 статті 12 Кримінального кодексу України, злочин передбачений частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України по ступеню тяжкості відноситься до злочинів середньої тяжкості;
- кримінальним правопорушенням завдана шкода у сумі 202 грн.
Сторони також вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини:

-ініціювання та укладення угоди є взаємною ініціативою сторін;
-підозрюваний повністю та беззаперечно визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному ним кримінальному правопорушенні та вибачився за скоєне;
-потерпіла особа примирилася з підозрюваним та вибачила підозрюваного;
-потерпіла особа, на момент укладення даної угоди, не висуває претензій матеріального або морального характеру до підозрюваного, оскільки вартість викраденого майна компенсовано законному володільцю у ході проведення слідчих (розшукових) дій.
Сторони даної угоди, зазначають, що при укладенні цієї угоди має місце їх вільне волевиявлення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування до них насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені даною угодою.
Сторони узгоджують покарання за вчинений злочин, а саме за вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, у наступному вигляді:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням, строком на 1 рік 6 місяців з виконанням обов`язків передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості затвердження зазначеної угоди, суд виходить з того, що надана суду угода про примирення відповідає вимогам до змісту таких угод, передбаченим ст. 471 КПК України, зокрема угода містить:

-формулювання підозри / обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

-істотні для відповідного кримінального провадження обставини;

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування та перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний / обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення;

-узгоджене покарання та згода сторін на його призначення;

-наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання;

-дата укладення угоди та підписи сторін.

Судом при опитуванні обвинуваченого в підготовчому засіданні встановлено, що останній розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом в підготовчому засіданні з`ясовано у потерпілого, що останній цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Судом в підготовчому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд враховує приписи ч. 2 ст. 75 КК України, за якими суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Умови угоди про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням ґрунтуються на приписах ст. 75 КК України та підтверджених матеріалами кримінального провадження фактичних обставинах, які доводять можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

За наведених обставин, з урахуванням думки прокурора, який підтримує укладення сторонами угоди про примирення та просить її затвердити, слід затвердити укладену між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468 - 475 КПК України,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 жовтня 2019 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: купюру номіналом 200 грн., передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена;

шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

19.11.2019