16.08.19Справа № 336/1537/19
Пр. № 1-кп/336/1659/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 5 березня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 5 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000608 внесено відомості за ч. 2 ст. 307 КК України за фактом незаконного збуту наркотичного засобу - метадону, який мав місце близько 16 години 20 хвилин 8 серпня 2019 року та приблизно о 16 годині 20 хвилин 14 серпня 2019 року під балконом квартири АДРЕСА_1 .

О 16 годині 30 хвилин 14 серпня 2019 року ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінально караного діяння, що передбачене ч. 2 ст. 307 КПК України.

15 серпня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні описаних дій.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може продовжити заняття протиправною діяльністю, про що свідчать у сукупності наявність у нього судимостей за вчинення злочинів проти чужої власності, непрацевлаштованість обвинуваченого і, як наслідок, - відсутність стабільного джерела доходів.

На думку слідчого, наявний і ризик впливу на свідків та очевидців вказаних правопорушень з урахуванням того, що до особи, що здійснювала оперативну закупку наркотика, заходи безпеки не застосовувались.

Можливість переховування від слідчого і суду, на думку автора клопотання, зумовлена усвідомленням підозрюваним суворості передбаченого санкцією частини статті обвинувачення покарання, що матиме наслідком намагання його уникнути.

Посилаючись на ризики перешкоджання здійсненню провадження в інший спосіб, автор клопотання таких способів не згадує.

В судовому засіданні слідчий підтримав доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Захисник заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених слідчим, так як підозрюваний має постійне місце проживання, де постійно проживає разом з братом і батьками протягом кількох десятирічь; наміру ухилятися від слідства він не має, навпаки, - його наміром охоплюється сприяння суду в правильному встановленні фактичних обставин справи; посилання слідчого і прокурора на наявність у ОСОБА_6 судимостей є неетичним і незаконним, оскільки факти засудження в минулому за умови погашення судимостей не дають жодної підстави для заяви про наявність у ОСОБА_6 судимостей.

Підозрюваний, який є залежним від вживання наркотичних засобів, тяжко хворою людиною, чиє перебування за вказаних обставин в установі попереднього тримання стане суворим випробуванням для особи на тлі відсутності будь-яких процесуальних передумов для цього.

Підозрюваний підтримав доводи свого захисника, який заявив, що менш суворий запобіжний захід, зокрема, цілодобовий домашній арешт, у відсутність будь-яких ризиків, названих стороною обвинувачення, здатний забезпечити ефективність досудового розслідування і належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Зазначений злочин є тяжким кримінально караним діянням, за вчинення якого в силу п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосоване тримання під вартою, і цю обставину враховує суд, розв`язуючи це клопотання про взяття під варту.

Що стосується такої передумови для застосування запобіжного заходу, як наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя не погоджується з заявленими стороною обвинувачення ризиками переховування від органу досудового розслідування, а також незаконного впливу на свідків провадження і перешкоджання здійсненню провадження у будь-який спосіб вбачаються слідчому судді такими, що не мають під собою фактичного підгрунтя, оскільки доказів недотримання підозрюваним процесуальної дисципліни судді не надано.

Разом з тим ризик продовження підозрюваним заняття протиправною діяльністю вбачається слідчому судді виправданим, оскільки інкриміновані підозрюваному злочини розкриті внаслідок контролю за вчиненням злочинів, що здійснювався на підставі оперативної інформації про вчинення ним незаконної діяльності зі збуту наркотичних засобів.

Таким чином, ураховуючи передбачені статтею 178 КПК України обставини при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а також суспільний інтерес до розкриття кримінальних посягань, вжиття дієвих заходів щодо їхнього розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що підозрюваний потребує застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Проте, на думку слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не має судимостей, страждає низкою захворювань, означений захід не повинен бути настільки суворим, як просить сторона обвинувачення.

Наведені міркування дають підстави для застосування менш суворого заходу забезпечення кримінального провадження, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього законом процесуальних обов`язків в подальшому, що, на думку слідчого судді, не зашкодить реалізації цілей кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, суддя вважає за можливе, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як про те клопочеться сторона захисту, поклавши на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом, не відлучатися за межі населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну місця проживання та роботи.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному в період дії запобіжного заходу залишати місце свого постійного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ,

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діє до 14 жовтня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1