Справа № 360/620/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2571/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 119 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої на вирок Бородянського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пісківка Бородянського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, має малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимостей не має відповідно до ст.89 КК України,
засуджений за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнено від відбування призначеного покарання. Також стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 95 087 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 64 000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, 17 грудня 2016 року приблизно о 02 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку по АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_10 , вириваючи з рук останнього мисливську рушницю «ТОЗ-БМ», 16-го калібру, № НОМЕР_1 , яку ОСОБА_7 тримав у руках, а ОСОБА_10 тримав за ствол рушниці, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи наміру на заподіяння смерті ОСОБА_10 , через необережність, натиснув пальцем спусковий крючок вогнепальної зброї, тобто здійснив постріл в бік ОСОБА_10 , який прийшовся в область грудної клітини ОСОБА_10 , спричинивши вогнепальне шротове наскрізне проникаюче поранення живота з ушкодженням печінки, жовчного міхура, брижі та стінок товстого кишківника, правої нирки, наднирника, глибоких м`язів спини, діафрагми, очеревини, 12-го ребра праворуч, поперечних відростків 1-го та 2-го поперекових хребців, яке супроводжувалось гострою крововтратою, внаслідок чого, ОСОБА_10 помер на місці вчинення злочину.

В апеляційній скарзі потерпіла просить скасувати вирок у зв`язку з неповнотою судового розгляду та призначити справу до нового розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що внаслідок зміни показів свідка ОСОБА_11 дії ОСОБА_7 прокурором перекваліфіковано з ст. 115 КК України на ст. 119 КК України, проте потерпіла не погодилася зі зміною кваліфікації. Вважає, що судом не надана належна оцінка зміні показів свідка ОСОБА_11 , тій обставині, що під час судового розгляду був проведений слідчий експеримент з обвинуваченим, за результатами якого не був винесений висновок експерта про можливість такої події, прокурором не була повторно допитана свідок ОСОБА_11 , показання якої мають протиріччя з показаннями обвинуваченого. Крім того, потерпіла підкреслює, що судовий розгляд, після проведення слідчого експерименту, проведений без її участі, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості здійснювати захист своїх інтересів.

Заслухавши доповідь судді, потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, його захисника, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 у вбивстві, вчиненому через необережність, за фактичних обставин, викладених у вироку, стверджується показаннями обвинуваченого, свідка ОСОБА_11 , даними з протоколу огляду місця події, висновків судово-медичної експертизи, судово-балістичної експертизи, протоколу слідчого експерименту.

При чому, показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні про обставини вчинення вбивства саме з необережності є свідченнями єдиних осіб, які перебували на місці події.

Судом першої інстанції доказам сторони обвинувачення у кримінальному провадженні надана належна оцінка і юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 119 КК України є вірною.

Доводи апеляційної скарги потерпілої про те, що прокурором не вжито належних заходів для повторного допиту свідка та отримання висновку експерта за результатами проведеного слідчого експерименту, у яких могли б бути дані, що мали б значення для справи, правильності висновків суду не спростовують, оскільки судове рішення ухвалюється виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження, зокрема,і прокурором, доказів. Неналежне, з точку зору потерпілої, виконання прокурором своїх обов`язків, не свідчить про неповноту судового розгляду.

Посилання потерпілої на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилися у розгляді кримінального провадження після проведення слідчого експерименту (03.06.2019,24.06.2019) без її участі, на думку колегії суддів, не свідчить про обмеження чи порушення її прав, оскільки про час і місце розгляду вона була повідомлена, а участь у справі приймав представник потерпілого, який в силу ч.4 ст.58 КПК України, користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє.

Так, про розгляд справи на 03 червня 2019 року потерпіла була повідомлена, про що свідчить розписка (а.с. 121) та довідка про доставку SMS (а.с. 123), про розгляд справи на 24.06.2019 року потерпіла була повідомлена за допомогою SMS (а.с.131), з журналів судового засідання вбачається, що розгляд кримінального провадження у ці дні відбувся з участю представника потерпілої.

Таким чином, при апеляційному розгляді не виявлена така неповнота судового розгляду чи істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для скасування вироку.

Покарання обвинуваченому судом призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, та обставин, що пом`якшують покарання.
Також суд дійшов вірного висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
За таких обставин вирок є законним.
Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: