Справа № 336/4591/19
Провадження № 1-кп/336/631/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, 12.06.2019 року у період часу з 02 години 14 хвилин до 02 години 16 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, перебуваючи біля гаражу, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 43а, скориставшись відсутністю власника гаражу потерпілого ОСОБА_7 та незачиненими дверима вищевказаного приміщення, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу у вказаному гаражу майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «Xiaomi RedMi 4» вартість якого згідно висновку експерта судово - товарознавчої експертизи № 2147 від 10.07.2019 року виконаного судовим експертом ОСОБА_8 , який діє на підставі свідоцтва № 1847 виданого 25.11.2016 року рішенням ЦЕКК при Міністерстві юстиції України складає 1912, 50 грн. та планшет «Asus ZenPad P01Y» вартість якого згідно висновку експерта № 2147 від 10.07.2019 року виконаного судовим експертом ОСОБА_8 , який діє на підставі свідоцтва № 1847 виданого 25.11.2016 року рішенням ЦЕКК при Міністерстві юстиції України складає 2125, 00 грн.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_9 з викраденим майном направився до місця свого мешкання тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 4 037, 50 грн.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні 04.10.2019 року захисник ОСОБА_5 , надав суду угоду про примирення від 04.10.2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, частково відшкодував матеріальну шкоду. Також, вказаною угодою визначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, сторони визнають в сумі 4037, 50 грн. Обвинувачений ОСОБА_4 на час підписання даної угоди відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2037, 50 грн., що останній підтверджує підписанням угоди. Невідшкодовану частину матеріальної шкоди в розмірі 2 000, 00 грн. обвинувачений ОСОБА_4 за взаємною згодою сторін цієї угоди зобов`язується виплатити потерпілому ОСОБА_6 в строк до 01.01.2020 року.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, що передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 3 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення.
Захисник також просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий у судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Враховуючи ті обставини, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 уклали угоду про примирення, при цьому ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у вчиненні злочину за вказаних обставин, досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до положень частини 1 статті 473, частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з частиною 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про примирення передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки її невиконання передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Водночас, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Відповідно до частини 1 статті 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 471 Кримінального процесуального кодексу України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Цивільний позов не заявлений, витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись статтями 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 04.10.2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень 00 копійок.

Речові докази, а саме:

- планшет «Asus ZenPad P01Y» , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому за належністю;

- СД-диск з відеозаписом, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального кодексу України до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1