Справа № 461/6891/19
Провадження № 1-кс/461/7990/19
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

13.09.2019 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 про арешт майна,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 11.09.2019 року, за ознаками злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, яке розпочато у зв`язку з ДТП, яка відбулась 10.09.2019 року приблизно о 14.30 год. на 630 км. + 500 м. а/д Київ-Чоп, по вул. Львівській, 2 у с. Гірне Стрийського району Львівської області, де автомобіль «ЗАЗ-110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при виїзді на головну дорогу, не надав перевагу у русі автомобілю «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події, а троє пасажирів обох автомобілів отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до Стрийської ЦРЛ.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , із забороною користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із даним автомобілем.

Клопотання мотивує тим, що вказаний автомобіль, в подальшому, може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення його збереження, проведення відповідних експертиз з вказаним автомобілем, а також з метою запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Слідчий, згідно клопотання, просить розгляд справи проводити без його участі.

ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, згідно якої клопотання не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР у зв`язку з ДТП.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, міг бути використаний під час вчинення злочину, потребує експертного дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилученого авто має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , із забороною користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із даним автомобілем.

Зобов`язати слідчого невідкладно після їх встановлення(встановлення місця знаходження) повідомити заінтересованих осіб (володільців майна) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1