Справа № 487/632/19
Провадження № 1-кс/487/9037/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000278 від 06.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України про накладення арешту,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке було вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000236 від 03.04.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України. На підставі ухвали слідчого судді 21.11.2019 р. було проведено обшук за місцем розташування офісних приміщень ТОВ «Сонед», ТОВ «Айскомпані», ТОВ «Прод-Юг» за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 3/5. В ході обшуку було виявлено та вилучено документи та майно. Враховуючи те, що вилученні речі зберегли на собі сліди злочину, та можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження та експертного дослідження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, проте просив накласти арешт лише на мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A70», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку, оскільки вони містять листування, що має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Представник ТОВ "Прод-Юг" - адвокат ОСОБА_8 надав до суду заперечення проти задоволення клопотання. В обгрунтування заперечення посилався, на те що сплинули строки його розгляду, визначені ст. 172 КПК України, а також на те, що ані в клопотанні, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вилучені документи, яким чином може бути використане вилучене майно як знаряддя вчинення злочину, а тому вважає, що слідчий не довів, що вилучене майно має ознаки речових доказів.
Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З огляду на ч.2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).
Частиною 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Встановлено, що слідчим відділом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 06.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.5 ст.191 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.
Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактами: неналежного виконання в період з серпня 2018 року до лютого 2019 року службовими особами Комунального виробничого підприємства з організації харчування у навчальних закладах (надалі КВП) (ЄРДПОУ 05475854) своїх службових обов`язків, внаслідок несумлінного ставлення до них, у зв`язку з чим під виглядом вершкового масла, сиру твердого та кисломолочного до мережі навчальних закладів м. Миколаєва було поставлено речовину, що містила жири немолочного походження та не відповідала нормам ДСТУ; заволодіння службовими особами ТОВ «Прод-Юг» (ЄРДПОУ 41198662), в період з серпня 2018 року по січень 2019 року грошовими коштами КВП у розмірі 2 040 312 грн., шляхом постачання на підставі укладеного договору речовини під виглядом вершкового масла, що використовувалось для харчування дітей у начальних закладах м. Миколаєва; замаху службових осіб ТОВ «Сонед» в період лютого 2019 року на заволодіння коштами КВП у розмірі 4 110 069 грн., шляхом постачання на підставі укладених договорів речовин під виглядом вершкового масла, сиру твердого та кисломолочного, що використовувалось для харчування дітей у начальних закладах м. Миколаєва. У відповідності до висновків експертів №13-2019 від 28.10.2019 та 14-2019 від 15.11.2019, встановлено, що вилучена продукція під виглядом вершкового масла, сиру твердого й кисломолочного не відповідає вимогам Державних стандартів України, є небезпечною та неякісною.
01.11.2019 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку за місцем розташування офісних приміщень ТОВ «Сонед», ТОВ «Айскомпані», ТОВ «Прод-Юг» за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 3/5.
На підставі зазначеної ухвали 21.11.2019 проведено обшук житлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цветаєва, 3/5, де виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A70», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку.
Постановою слідчого від 22.11.2019 року вищевказаний мобільний телефон та сім-картка визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому може бути передано або знищено, клопотання слідчого слід задовольнити частково, наклавши арешт на мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A70», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку.
При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна представником ТОВ "Прод-Юг" до суду не надано.
Клопотання про накладення арешту на інше майно слідчий не підтримував, тому в іншій частині воно задоволенню не підлягає. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).
Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A70», IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 з сім картою оператора мобільного зв`язку.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 09.12.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1