В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0007538 від 09 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин, Житомирська обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із не повною середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, громадянина України, раніше судимого: 03 червня 2002 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 26 серпня 2005 року Малинським районним судом Житомирської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 31 березня 2008 року Коростенським районним суд Житомирської області за ст. 391, 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі; 23 червня 2010 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 23 вересня 2013 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 13 січня 2017 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
08 вересня 2019 року, приблизно о 20 год 00 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину «Фора», що знаходиться за адресою: м. Київ, б-р Верховної Ради, 17, побачив блок запальничок марки «BIG». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи з корисливих мотивів з метою власного протиправного збагачення ОСОБА_3 підійшов до торгівельного стелажу, що біля касового апарату, звідки таємно повторно викрав належне ТОВ «Фора» майно, а саме блок запальничок марки «BIG» закупівельною вартістю 675 грн. 00 к. Після цього направився до лінії кас, пройшовши через які за вказаний товар не розрахувався, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий охороною на виході з магазину.
Своїми діями ОСОБА_3 намагався завдати ТОВ «Фора» матеріального збитку на загальну суму 675 грн 00 к.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав показання, у яких зазначив, що 08 вересня 2019 року, приблизно о 20 год 00 хв, він був у магазині «Фора», що знаходиться за адресою: м. Київ, б-р Верховної Ради, 17. Там купив продукти, а потім намагався викрасти блок запальничок марки «BIG». Проте коли виходив з приміщення магазину був затриманий працівниками охорони магазину. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, не одружений, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, думку державного обвинувача, особу винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді обмеження волі.
При цьому, зважаючи на молодий вік обвинуваченого, те що він неофіційно працює, ту обставину, що кримінальним правопоушенням не завдано матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб він в умовах здійснення контролю за поведінкою довів своє виправлення.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1