У Х В А Л А

03.09.2019 року м.Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002627 від 22.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2019 о 13.32 годині до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення поліцейського УПП в З/о ОСОБА_4 , про те, що ним в складі екіпажу в м. Ужгород, по вул. Капушанська, 123, було зупинено мотоцикл марки "Сузукі" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , на якому на думку працівників поліції наявні ознаки внесення змін до номеру кузова мотоциклу.

21.08.2019 протоколом огляду місця події за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 123, від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено мотоцикл марки «Сузукі GSF600», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спеціальний майданчик Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «А».

За даним фактом слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України за №0002627, - 22 серпня 2019 року о 11.16 годин згідно Витягу.

22.08.2019 враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб марки «Сузукі GSF600», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (далі - Транспортний Засіб) міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, у зв`язку з чим даний ТЗ, відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

Враховуючи, що вищевказаний транспортний засіб, вилучений протоколом огляду місця події, а тому є тимчасово вилученим арештованим майном.

А також надано запит до сектору Укрбюро Інтерполу з метою з`ясування ймовірності перебування вказаного ТЗ в розшуку. Однак відповідних відповідей на даний час отримано не було.

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, для підтвердження чи спростування факту підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів вищеописаного транспортного засобу, кузова чи двигуна в органу досудового слідства виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

У судове засідання слідчий не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання (згідно рапорту слідчого), про причину неявки суд не повідомив.

Вивчивши зміст поданого клопотання та додані до нього письмові докази, слідчим суддею встановлено наступне.

У провадженні СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002627 від 22.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в рамках якого розслідуються обставини кримінального правопорушення за повідомленням поліцейського УПП в З/о ОСОБА_4 , про те, що ним в складі екіпажу в м. Ужгород, по вул. Капушанська, 123, було зупинено мотоцикл марки "Сузукі" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , на якому на думку працівників поліції наявні ознаки внесення змін до номеру кузова мотоциклу.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на транспортний засіб - мотоцикл марки "Сузукі" д.н.з. НОМЕР_1 з тих підстав, що такий має значення речового доказу та може містити сліди кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна ( в даному випадку автомобілів) критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості їх використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

2. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування слід застосувати арешт вказаного в клопотанні транспортного засобу і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання є обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0002627 від 22.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл марки «Сузукі GSF600», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, із подальшим його зберіганням на спец майданчику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10 «а».

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1