Житомирський апеляційний суд
Справа №291/589/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000054 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , представника СТОВ «ЛНЗ-АГРО» ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року,

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лебедин Шполянського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

На вирок суду подані апеляційні скарги.
Прокурор вирок суду в частині призначення покарання просить скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Посилається на те, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, внаслідок його м`якості. Вказує на те, що судом при призначенні покарання безпідставно враховано, як пом`якшуючі обставини покарання щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, оскільки вказані обставини, які пом`якшують покарання не знайшли своє підтвердження під час розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 вирок суду в частині призначеного покарання просить змінити, пом`якшити призначене його підзахисному покарання, визначивши його у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, а на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Вказує на те, що призначене його підзахисному покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості. Зазначає, що судом не достатньо враховано, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у скоєному, вчинив злочин з необережності, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував завдані злочином збитки.

Представник СТОВ «ЛНЗ-АГРО» ОСОБА_7 вирок суду просить змінити. Зменшити розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди стягнутої з СТОВ «ЛНЗ-АГРО» на користь ОСОБА_9 з 291 732, 00 грн. до 100 000 грн. та зменшити розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди стягнутої з СТОВ «ЛНЗ-АГРО» на користь ОСОБА_10 з 575 196,00 грн. до 200 000 грн. Зазначає, що судом необґрунтовано визначений розмір моральної шкоди, оскільки вказані суми вирахувані позивачами абстрактно та не мають належного обґрунтування. Вказує, що судом при визначенні сум моральної шкоди не враховані вимоги розумності та справедливості.

Вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України на 6 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено обчислювати з часу приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_8 під вартою з 15 квітня 2016 року по 18 квітня 2016 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 31 251 грн. 24 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , на користь Київської міської дитячої клінічної лікарні №2 витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 в сумі 11918 грн. 04 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 , на користь фінансового управління Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 в сумі 1273 грн. 55 коп.

Постановлено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування» на користь ОСОБА_9 , страхове відшкодування матеріальної та моральшої шкоди :

- на відшкодування коштів, витрачених на спорудження надгробних пам`ятників, в сумі 33072 грн.00 коп.;

-моральну шкоду в сумі 8268 грн.00 коп.

Постановлено стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ-АГРО" на користь ОСОБА_9 :

-в рахунок відшкодування коштів, витрачених на спорудження надгробних пам`ятників, в сумі 6928 грн. 00 коп.

-в рахунок відшкодування моральної шкоди 291 732 грн.00 коп.

Постановлено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" на користь ОСОБА_10 страхове відшкодування матеріальної та моральної шкоди:

-моральну шкоду в сумі 24804 грн. 00 коп.

-відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, в сумі 49608 грн.00 коп.

Постановлено стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНЗ-АГРО" на користь ОСОБА_10 :

-моральну шкода в сумі 575 196 грн. 00 коп.;

-відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, в сумі 46187 грн.64 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовлено.

Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 15 квітня 2016 року близько 15 год 45 хв. (точний час не встановлено) ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем "КАМАЗ 45143", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ПАТ "Лебединський насіннєвий завод", та рухався ним по правій смузі проїзної частини у напрямку м.Сквира Київської області.

На 282 км +200м автодороги "Кременець-Біла Церква-Ржищів" поблизу с.Мовчанівка Ружинського району Житомирської області водій ОСОБА_8 , рухаючись поза межами населеного пункту на прямій горизонтальній ділянці, в задовільних умовах дорожнього руху, в порушення вимог п.2.3 б, п.10.1 та п. 11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001року, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, безпричинно виїхав на смугу зустрічного руху, де передньою частиною (переднім спойлером та панеллю фар) керованого ним транспортного засобу здійснив зіткнення з передньою частиною автомобіля "SUВАRU FORESТЕR" , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_11 з пасажирами ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди:водій автомобіля "SUВАRU FORESТЕR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 помер, отримавши тілесні ушкодження у вигляді рани та саден голови, крововиливів під оболонки головного мозку, перелому груднини та ребер, ран на кінцівках, перелому обох кісток правого передпліччя, перелому лівої стегнової кістки, перелому правого надколінника, які у сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з його смертю;

-пасажир автомобіля "SUВАRU FORESТЕR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 померла, отримавши тілесні ушкодження у вигляді множинних ран голови, перелому кісток основи черепа, множинних переломів ребер справа та зліва з пошкодженням тканини легень, перелому хребта, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, та знаходяться в причинному зв`язку з її смертю;

-пасажир автомобіля "SUВАRU FORESТЕR", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів лівої стегнової кістки у верхній третині, лівої великогомілкової кістки у верхній третині, через суглобового дистального чрез-надмищелкового лівої стегнової кістки, забійної рани правої вушної раковини, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я і не являються небезпечними для життя.

Заслухавши доповідача, прокурора і потерпілу про задоволення поданої прокурором апеляційної скарги та про залишення без задоволення апеляційних скарг захисника та представника СТОВ "ЛНЗ-АГРО", захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційні скарги захисника та представника СТОВ "ЛНЗ-АГРО і залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку ґрунтується на зібраних по кримінальному провадженні доказах, оцінених в сукупності і ніким з можливих апелянтів не оскаржується, а його дії за ч.3 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно частково відшкодував заподіяну злочином шкоду, позитивно характеризується, його молодий вік, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на призначенні ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, а тому обгрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів.

З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_8 дійсно визнав вину та щиро розкаявся, що спростовує доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що судом безпідставно враховано при призначенні йому покарання вказані обставини, які пом`якшують покарання.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для скасування вироку суду у зв`язку з м`якістю призначеного покарання та постановлення нового вироку в цій частині про, що зазначає в апеляційній скарзі прокурор та підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги представника СТОВ «ЛНЗ-АГРО» про необгрунтоване стягнення з обвинуваченого вказаної суми моральної шкоди, колегія суддів не приймає до уваги.

З матеріалів провадження видно, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до суду з цивільним позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_8 , ПАТ «Лебединський насіннєвий завод», СТОВ «ЛНЗ-АГРО» та ПАТ « Страхова компанія « АРСЕНАЛ-СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_10 моральної шкоди в сумі 2 000 000 грн. та на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 5 000 000 грн.

Районний суд врахував обставини кримінального провадження, а також те, що потерпілим завдана непоправна психологічна травма, та негативні наслідки, їм для відновлення потрібен тривалий час та зусилля для налагодження звичного ритму життя, крім цього потерпілий ОСОБА_10 втратив обох батьків, отримав під час ДТП тілесні ушкодження, визнаний дитиною-інвалідом, а потерпіла ОСОБА_9 втратила батька, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості обгрунтовано з дотриманням положень ст.ст. 23, 1167, 1179, 1182 ЦК України частково задовольнив позовні вимоги потерпілих і стягнув з СТОВ «ЛНЗ-АГРО» на користь ОСОБА_9 291 732 грн.00 коп. моральної шкоди та на користь ОСОБА_10 575 196 грн. 00 коп. моральної шкоди.

З вказаним висновком суду погоджується і колегія суддів, підстав для зменшення розміру моральної шкоди, як про це зазначає в апеляційній скарзі представник СТОВ «ЛНЗ-АГРО», колегія суддів не вбачає.

Вирок суду є законним і обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , представника СТОВ «ЛНЗ-АГРО» ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2019 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: