У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2019 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно з мотивів того, що 19.09.2019, близько 18:30 год. невідома особа, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, знаходячись у лісополосі с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, поблизу вул. Заводська, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Nomi i 184», imei НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , чим заподіяла останній матеріального збитку на суму 500 грн.
За даним фактом 23.10.2019 були внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.
В подальшому, 23.10.2019 в ході опитування ОСОБА_5 , остання зізналась у вчиненні крадіжки та добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Nomi i 184», білого кольору, imei НОМЕР_1 в якості речового доказу у кримінальному провадженні. Після проведеного огляду вказаного мобільного телефону його вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ ГСУ та опечатано.
Слідчий зазначив, що в даному випадку, вилучений мобільний телефон марки «Nomi i 184», білого кольору, imei НОМЕР_1 є предметом вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, та належить потерпілій ОСОБА_4 , а тому на думку слідства необхідно накласти арешт на вищевказаний об`єкт, так як не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, пошкодження речового доказу або настання наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Старший слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд клопотання у їх відсутність, що у відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду питання про накладення арешту.
Висновки суду.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно із пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно із частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Згідно із пунктами 1 і 2 частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В судовому засіданні встановлено, що СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000542 від 23.10.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на мобільний телефон марки "Noмі і 184", білого кольору, імеі НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , щодо якого існує сукупність підстав вважати, що він є, у розумінні статті 98 КПК України, речовим доказом у справі - слід накласти арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки "Noмі і 184", білого кольору, імеі НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на розпорядження та користування вказаним майном, окрім потреб досудового розслідування та судового провадження, до прийняття законного рішення у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1