Справа № 554/6586/19
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 30.08.2019

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого генеральним директором ПАТ «НДІ Колан», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

29 січня 2019 року приблизно о 16 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в вестибюлі будівлі офісних приміщень ПАТ «НДІ Колан», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 153, під час виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних відносин умисно наніс удар головою в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розклад здоров`я у виді: черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, набряку м`яких тканин спинки носу.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що 29.01.2019 року він зайшов до вестибюлю офісних приміщень ПАТ «НДІ Колан», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 153, де він працює генеральним директором та побачив суперечку між його охоронником та представниками Полтавської нафтогазової компанії, до якої є претензії щодо невиконання договірних умов. Тоді він підійшов туди і теж вступив у суперечку, в ході якої не стримався і наніс удар головою в область обличчя представнику ПГНК ОСОБА_4 . У вчиненому розкаявся та публічно попросив вибачення у потерпілого та присутніх. Також зазначив, що раніше ОСОБА_4 не знав і просить передати себе на поруки трудовому колективу. Цивільний позов ОСОБА_4 визнав частково, зокрема, матеріальну шкоду визнав на суму 1000 грн., з якої 500 грн. вже добровільно відшкодував, моральну шкоду не визнав, вважаючи, що травма ОСОБА_4 такої шкоди не спричинила.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого та просив передати його на поруки трудовому колективу за місцем роботи обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні під присягою підтвердив, що 29.01.2019 року приблизно о 16 годині ОСОБА_6 під час сварки з приводу контрольно-пропускного режиму на території ПАТ «НДІ Колан», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 153 умисно заподіяв йому удар головою в область носу, від чого він майже втратив свідомість, однак втримався та його забрала швидка, а наступного дня госпіталізували. Цивільний позов підтримав та прохав його задовольнити. Свою матеріальну шкоду обґрунтував витратами на придбання ліків та упущеною вигодою у вигляді недоотриманої заробітної платні за час тривалого стаціонарного лікування.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про передачу його на поруки просив відмовити, мотивуючи, що заподіяні збитки потерпілому не відшкодовані, що свідчить про відсутність щирого каяття, як обов`язкової умови звільнення від кримінальної відповідальності з вказаної підстави.

Представник потерпілого та прокурор заперечили проти задоволення клопотання про передачу на поруки за безпідставністю.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин кримінального правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів вчинення кримінального правопорушення, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України вважає повністю доведеною.

IV. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Заявлений у справі цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків в сумі 56138 грн 43 к. підлягає задоволенню частково за виключенням 500 грн. добровільно відшкодованих ОСОБА_6 , тобто в сумі 55638, 43 грн.
Ця сума підтверджується дослідженими судом: висновками судово-медичних експертиз № 518 від 19.06.2019 року та № 519 від 19.06.2019 року, відповідними виписками із медичної документації ОСОБА_4 , чеками щодо придбання ним відповідних медикаментів, які не суперечать його призначенням та періоду лікування, а також довідкою №1030Б від 28.03.2019 року СП ПГНК про недоотриманий дохід ОСОБА_4 в сумі 45038 грн. 16 к.( а.с. 7-9, 29-53, 61-74).
Заявлена потерпілим моральна шкода в сумі 80000 грн. підлягає відшкодуванню частково, виходячи із засад розумності, добросовісності та справедливості, в сумі 30 000 грн.
Зокрема, заявлена сума відшкодування 80 000 грн. не підтверджується висновками судово-психологічної експертизи та на думку суду не підтверджується сукупністю здобутих доказів.
Водночас, суд бере до уваги характер та глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок заподіяння йому фізичної шкоди, тривалість його стаціонарного лікування, а відтак вимушених змін в його житті та повсякденній діяльності, зокрема, те, що був позбавлений можливості працювати та повноцінно спілкуватись із рідними, приниження його честі та гідності перед підлеглими та необхідність прикладення додаткових зусиль для відновлення своєї репутації.
Ця шкода, окрім показань під присягою самого потерпілого ОСОБА_4 як особи, що займає керівну, відповідальну за безпеку на підприємстві посаду, підтверджується також медичною документацією, вказаною вище та відомостями щодо обставин події кримінального правопорушення в громадському місці, у денний час, в присутності підлеглих обвинуваченого, що не оспорювалось і самим обвинуваченим.
Посилання сторони захисту про невідповідність позовної заяви вимогам КПК та ЦПК суд відхиляє, з огляду на засади верховенства права, зважаючи що незначні недоліки в її оформленні не є безумовною перешкодою в її розгляді судом та належному і ефективному захисті потерпілого від кримінального правопорушення. При цьому суд враховує, що позивачем вказано сторін провадження, суму, що підлягає стягненню та її обґрунтування, позов підписаний та до нього приєднано відповідні додатки. Відсутність посилання у позові на первинне подання потерпілим позову слідчому раніше не має правового значення, оскільки судом наразі розглядається уточнена позовна заява, подана до суду у відповідності до вимог ст. 128 КПК України та відомості про аналогічний спір в інших судах відсутні.
Крім того, згідно п. 2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я звільняються від сплати судового збору у всіх судових інстанціях. З огляду на те, що моральна шкода потерпілим стягується внаслідок ушкодження його здоров`я, від сплати судового збору він є звільненим за законом.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про передачу його на поруки трудовому колективу ПАТ «НДІ КОЛАН» , мотивоване тим, що обвинувачений скоїв злочин вперше, щиро покаявся , частково відшкодував шкоду та є членом колективу, перебуваючи на посаді його генерального директора, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У відповідності до ч.1 ст. 47 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
ВС роз`яснив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (постанова ККС ВС від 22.03.2018 у справі №759/7784/15-к).
Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому, у зв`язку з чим факт щирого каяття обвинуваченого не знайшов свого підтвердження, що виключає можливість його звільнення від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу, де до того ж він є генеральним директором, кінцевим бенефіціаром та власником, відтак можливість застосування до нього з боку колективу заходів виховного характеру також видається ілюзорною.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до невеликої тяжкості.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, одружений, посередньо характеризується, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, ризик його небезпеки для суспільства та вчинення повторних правопорушень органом пробації оцінюється як середній та його виправлення можливе за умови здійснення нагляду за ним та застосування щодо нього заходів, в тому числі суспільно-корисної діяльності.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є: активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується прокурором, в частині того, що обвинувачений добровільно надавав слідству необхідні відомості та розповідав про усі відомі йому обставини справи. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства та з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого, суд рахує за необхідне і достатнє призначити йому покарання у вигляді громадських робіт, однак на рівні мінімальної межі.

VІ. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Витрати на правову допомогу потерпілого ОСОБА_4 підтверджуються відповідним ордером на правову допомогу, квитанцією та розрахунком вартості такої допомоги. Суд не вважає, що вартість допомоги не є пропорційною наданню такої допомоги та явно завищеною. Одночасно, сума таких витрат підлягає зменшенню до дійсної кількості годин присутності представника в залі суду та підлягає стягненню в сумі 13500 грн. (15000- 1500=13500).

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 55 638 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот тридцять вісім) грн 43 коп. на відшкодування матеріальних збитків та 30 000 (тридцять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн на відшкодування витрат на правову допомогу.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про передачу обвинуваченого на поруки відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, отримати в суді копію вироку, а також ознайомитись із журналом судового засідання та подати на нього письмові зауваження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню на всій території України та є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб.

СуддяОСОБА_1