ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001455 14 листопада 2018 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого:

-вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.09.2000 року за ст.. 140 ч.3, 43 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.10.2006 року за ст. 309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі;

-вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.12.2008 року за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.07.2014 року за ст.ст. 307 ч. 2, 185 ч. 3, 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 липня 2019 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі, взявши його під варту із зали суду негайно.
ЄУНСС: 725/6373/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Номер провадження: 11-кп/822/405/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Вирішена доля речових доказів.
Як встановлено судом першої інстанції, 13 листопада 2018 року приблизно о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжок чужого майна, проходив повз приміщення магазину «Ам-ням-ням», що розташоване за адресою: м. Чернівці, вул.Кафедральна, 10, де на той час проводились ремонтні роботи.

ОСОБА_6 , маючи на меті особисте збагачення, через незачинені на замок двері, з корисливих спонукань увійшов в середину приміщення, де реалізуючи свій злочинний умисел, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав шуруповерт акумуляторного типу марки «АЕG» вартістю 4300 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму. Викраденим ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, покинувши місце крадіжки.

На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить перекваліфікувати ч.3 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України та змінити вирок на більш м`яке покарання.

Апелянт обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що про час розгляду справи повідомлений не був, вирок був винесений без його участі, та копія вироку йому не була вручена, з вироком не ознайомлений.

Крім того зазначає, що він увійшов в приміщення, де велися ремонтні роботи з метою запитати про можливість працевлаштування, а намір викрасти шуруповерт у нього виник тільки після того як він увійшов і побачив що шуруповерт знаходиться без нагляду. На наступний день, коли його викликали до райвідділу поліції він зізнався у крадіжці і віддав добровільно викрадений шуруповерт. Вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного вироку суду та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, надавши слово усім учасникам у дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, колегія суддів приходить до наступного.

Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідижено надані сторонами докази, повно та правильно викладено їх у вироку, надав цим доказам оцінку в плані належності, допустимості, достовірності, та в їх сукупності і достатності для висновків по суті кримінального провадження і на цих підставах прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_6 за

описаних у вироку обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

З урахуванням зібраних та досліджених доказів судом обґрунтовано кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України.

Вирок районного суду відповідає вимогам ст. ст. 370,374 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд проведено з дотриманням норм кримінального процесуального закону. Суд у відповідності до вимог ст.94 КПК України дав оцінку усім зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав частково, пояснивши, що дійсно викрав шуруповерт, але умисел на його викрадення у нього виник після того, як він увійшов в приміщення магазину, де відбувалися ремонтні роботи. Зазначив, що увійшовши 13.11.2018 року в приміщення магазину він бажав з`ясувати можливість працевлаштуватися і запитав про таке, коли не почув відповіді - побачив шуруповерт, і тільки тоді у нього виник умисел на те, щоб його викрасти. Зазначив, що в подальшому викрадений шуруповерт він видав працівникам поліції, тобто повернув.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що незважаючи на часткове вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, його вина підтверджується наданими стороною обвинувачення належними і допустимими доказами, які всебічно перевірені судом першої інстанції.

В судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що зранку 13.11.2018 року він прийшов на об`єкт, де робив ремонт-магазин, що розташований в АДРЕСА_2 . Пішов перевдягатися. Почув, що хтось заходить в приміщення магазину. Подумав, що це його напарник. Зазначив, що викрадений шуруповерт знаходився при вході у приміщення на столі і його було видно з вулиці через скляні перекриття. Шуруповерт йому повернуто слідчим і претензій до обвинуваченого він не має.

В районному суді свідок ОСОБА_10 пояснив, що він приїхав на об`єкт, де з ОСОБА_9 здійснював ремонт приблизно о 10 годині ранку в листопаді 2018 року. ОСОБА_11 пішов перевдягатись, а він пішов придбати каву. Коли повертався на вулиці зустрів чоловіка, який в руках ніс шуруповерт, яким вони з ОСОБА_11 користуються. Він увійшов в приміщення магазину та запитав ОСОБА_9 , чи давав він кому-небудь шуруповерт. Той відповів, що шуруповерт нікому не давав і вони передивились відео з камер зовнішнього спостереження. Додав, що шуруповерт проглядався з вулиці і на момент крадіжки в приміщенні було світло.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України крім показань потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 підтверджується письмовими доказами, яким дана належна правова оцінка судом першої інстанції.
Протоколом огляду місця події від 13.11.2018 року ( т.1 а.с. 10-19); протоколом перегляду відеозапису факту крадіжки шуруповерта ( т.1 а.с.28-30);

відеозаписом з камер відео спостереження, переглянутим в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_6 , проходячи повз магазину зупинився, вдивляючись в середину. Після цього увійшов в приміщення і вийшов з нього, тримаючи в руці шуруповерт ( т.1 а.с.31); протоколом добровільної видачі шуруповерта (т.1 а.с.37-38); протоколом огляду викраденого шуруповерта, постановою, про визнання його речовим доказом та передачу на зберігання потерпілому (т.1 а.с.41-43).
Апеляційний суд погоджується із оцінкою районним судом вказаних доказів.
Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер відео спостереження від 13.11.2018 року, ОСОБА_6 , проходячи повз магазин та стає ні відстані від входу приблизно 2-3 метри, курить, підходить знову до входу та стоїть і зазирає всередину, після чого заходить всередину. Повертається приблизно через 20 секунд у руках з шуруповертом оранжево-чорного кольору із свердлом. Швидко направляється знову в сторону вул. О.Кобилянської з якої він попередньо і йшов ( т.1 а.с.31)

Переглянуте відео від 13.11.2018 року, зафіксоване камерами зовнішнього спостереження належним чином підтверджує факт проникнення ОСОБА_6 в приміщення магазину, звідки останній вийшов, тримаючи в руці викрадений шуруповерт.

Колегія суддів критично оцінює не визнання вини ОСОБА_6 по проникненню до приміщення магазину, як обраний спосіб захисту з метою пом`якшення кримінальної відповідальності. Версія про те, що він хотів вирішити питання про працевлаштування не підтвердилась будь якими доказами в ході районного та апеляційного розгляду. Крім того, потерпілий ОСОБА_9 , який був присутній в приміщення магазину, не вказав в своїх поясненнях про те, що обвинувачений ОСОБА_6 звертався до нього з з питанням про працевлаштування.

Районним та апеляційним судом не здобуто доказів на спростування вищеперерахованих доказів винуватості ОСОБА_6 .

Дослідивши та оцінивши наведені докази, як окремо, так і в їх сукупності суд вірно встановив, що викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального провадження знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, доведена належно дослідженими районним судом доказами.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційні скарзі з приводу того, що йому не було відомо про час розгляду справи та вирок був винесений без його участі, спростовується переглянутим в судовому засіданні апеляційного суду відео технічної фіксації судового засідання районного суду, з якого вбачається, що ОСОБА_6 був присутнім в судовому засіданні, та йому було надано останнє слово, та повідомлено судом про дату оголошення вироку, після чого суд видалився до нарадчої кімнати, у вказану дату був оголошений вирок,

ОСОБА_6 на оголошення вироку не з`явився, при цьому був присутній його захисник ОСОБА_7 . Крім того, копія вироку Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 липня 2019 року була вручена обвинуваченому ОСОБА_6 в ході апеляційного розгляду, через відсутність розписки у його отриманні в матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання суд, у відповідності до правил ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно положень ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, характеристику особи винного, те що він раніше неодноразово судимий за вчинення як крадіжок чужого майна, так і за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, обставинами, які його пом`якшують, згідно ст.66 КК України, районний суд визнав ті обставини, що обвинувачений розкаявся, не погоджуючись з кваліфікацією своїх дій визнав факт крадіжки шуруповерта, факт відсутності до нього претензій з боку потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, районним судом не встановлено.

Судом також враховано інформацію досудової доповіді, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.
Крім того, районний суд взяв до уваги посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 а саме - повернення викраденої речі і відсутність претензій з боку потерпілого.

На підставі зазначеного, районний суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, та призначив йому покарання, наблизившись до найнижчої межі, встановленої санкцією статті 185 ч. 3 КК України.

Призначене судом першої інстанції реальне покарання, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів і

і відповідає меті покарання, передбаченій ст.50 КК України.

З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання, призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним, а тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та застосуання до нього ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.

Призначене районним судом покарання, у мінімальному розмірі, згідно санкції ч. 3 ст. 185 КК України, вказує на врахування всіх можливих обставин, що пом`якшують покарання.

Судом першої інстанції та апеляційним судом, не встановлено обставин, які

істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину, та дають підстави пом`якшити призначене йому покарання, не зазначено вказаних обставин і в поданій апеляційній скарзі.

Також, колегія суддів не знаходить підстав і для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, а саме застосування до нього вимог ст.ст.75, 76 КК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 416, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 липня 2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001455 14 листопада 2018 року, щодо ОСОБА_6 обвинуваченого за ст. 185 ч. 3 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в цей строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.11.2019 року

(дата засвідчення копії)