справа № 489/4645/19
провадження №1-кс/489/2067/19
УХВАЛА
Іменем України

05 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, в кримінальному провадженні № 0000880 від 28.08.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

встановив:
ОСОБА_4 підозрюється в тому, що маючи намір на незаконне зберігання боєприпасу гранати РГД-5, придбав останню при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 умисно зберігав гранату РГД-5 в належному йому автомобілі марки «Опель Ветра» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у його користуванні.

Крім того, 27.08.2019 близько 22 год. 40 хв., ОСОБА_4 на належному йому автомобілі Опель Вектра, номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до місця роботи ОСОБА_8 , а саме магазин «Міда», що розташований в с. Полігон та став чекати на неї, ховаючи за деревами.

В цей час ОСОБА_8 разом з малолітньою донькою ОСОБА_9 та співмешканцем ОСОБА_10 вийшли з магазину та пішли в напрямку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 бажаючи настання смерті ОСОБА_8 та її співмешканця ОСОБА_10 , передбачаючи наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, пішов слідом за ними та підійшовши до будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на умисне вбиство двох або більше осіб, діючи способом небезпечним для життя багатьох осіб, використовуючи гранату РГД-5, вийняв чеку, прививши її у бойову готовність, кинув гранату у бік ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яка здетонувала на відстані 20 метрів від потерпілих, які від дії ОСОБА_4 не постраждали.

ОСОБА_4 був затриманий 05.09.2019 о 13 год. 30 хв. на підставі ухвали слідчого судді.

29.08.2019 складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України та направлено поштовим зв`язком на адресу проживання підозрюваного. 03.09.2019 повідомлення про підозру було вручено брату ОСОБА_4 ОСОБА_11 05.09.2019 повідомлення про підозру вручено безпосередньо ОСОБА_4 ..

Слідчим, за погодженням з прокурором, подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам з боку підозрюваного а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інших кримінальні правопорушення, приховати предмети, які можуть бути речовими доказами, незаконно впливати на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні.

Вислухавши думку прокурора, а також підозрюваного, який вину визнав частково та пояснив, що побачивши потерпілих, внаслідок раптово виниклого умислу направленого на залякування, кинув в їх бік гранату, яку привіз АТО, де служив майже чотири роки, але із розрахунку відстані від них таким чином, щоб їх не зачепило уражуючими елементами, умисла на вбивство в нього не було з самого початку, захисника, який просив застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши надані матеріали, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, в п.103 справи «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08) Європейський суд з прав людини вказав, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.

Додані до клопотання докази, зокрема протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.08.2019, протокол огляду місця події від 27.08.2019, акт перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 28.08.2019, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28.08.2019, протокол огляду предмету від 28.08.2019, протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.08.2019, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 28.08.2019, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 29.08.2019, доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

У ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, не працює, постійного та стабільного джерела доходів не має, не має також і міцних соціальних зв`язків. Крім того встановлено, що підозрюваний на протязі тривалого часу погрожував потерпілим розправою, а свідок ОСОБА_13 є близьким другом підозрюваного. На даний час також не виявлено одягу підозрюваного в якому він був одягнутий під час вчинення злочину та на якому можуть міститись сліди пороху або інші сліди, які можуть бути доказом під час судового розгляду.

З огляду на наведе, оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленими обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, приховати предмети, які можуть бути речовими доказами, незаконно впливати на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.178 КПК України, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, в якому він підозрюється, стан здоров`я і вік підозрюваного, відсутність постійного місця роботи, джерела доходів, відсутність стійких соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, спосіб та характер вчинення даного кримінального правопорушення, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризикам, встановленим судом вище та приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд вважає за необхідне визначити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням строків досудового розслідування.

За положеннями ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.5 ст. 182 та ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за можливе визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмір 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.177, 178, 194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 54 дні, до 28.10.2019 (включно).

Визначити суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 160560,00 грн. (сто шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), яку необхідно внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області (призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню № 0000880 від 28.08.2019).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, підозрюваного з-під варти звільнити та покласти обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає (Миколаївська область, Баштанський район, с. Виноградівка) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5) носити електронний засіб контролю.

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

У задоволенні клопотання захисту про обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1