УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організацій досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000925 від 24.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організацій досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000925 від 24.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В обгрунтування скарги заявник зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 25.09.2019 року отримана заявником 16.10.2019 року, в зв`язку з чим строк на оскарження постанови пропущено не було. Вважає рішення слідчого про закриття кримінального провадження необгрунтованим, передчасним, проведене досудове розслідування неповним, а постанова слідчого ОСОБА_4 винесена незаконною, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, оскільки не проведено ряду слідчих та процесуальних дій, зокрема допиту суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , якими було вчинено злочин; не допитані свідки, не розглянуті клопотання про проведення необхідних слідчих дій. У зв`язку із чим просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження як незаконну та необгрунтовану.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 , будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду, не з`явилася, направила до суду заяву про здійснення розгляду скарги у її відсутність.

Слідчий ОСОБА_4 подав до суду заяву про здійснення розгляду скарги у його відсутність, в якій просив відмовити у задоволенні скарги. Також, надав для розгляду скарги матеріали кримінального провадження №0000925.

Дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження №0000925 в 1 томі, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, третім слідчим відділом Другого управління організацій досудових розслідувань Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000925 від 24.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Постановою слідчого третього слідчого відділу Другого управління організацій досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2019 р. вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому елементами його самостійності є право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням тощо.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Під час вивчення слідчим суддею наданих матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовуються підстави прийняття оскаржуваної постанови, встановлено, що в рамках досудового розслідування досліджувався факт можливого неналежного виконання своїх службових обов`язків суддями Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду при постановленні ухвали від 14.03.2019р .

Так, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено слідчі (розшукові) дії, які були направлені на встановлення обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 .

Із наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до Державного бюро розслідувань з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.04.2019 р., а саме: щодо можливого неналежного виконання своїх службових обов`язків суддями Касаційного цивільного суду Верховного суду. На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2019 р. слідчого Державного бюро розслідувань зобов`язано внести до ЄРДР відомості за вказаною заявою ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Не погоджуючись із вказаною постановою апеляційного суду, ОСОБА_8 звернувся із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

14.03.2019 року Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , справа 754/1672/15-ц, провадження 61-4982ск19, постановив ухвалу, відповідно до якої відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 на постанову Київського апеляційного суду від 12.02.2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості. Так, відповідно до ухвали Верховного суду від 14.03.2019р. було встановлено, що касаційна скарга є необґрунтованою, в зв`язку з чим відповідно до п.5 ч.2, ч.4, 5 ст.394 ЦПК України, - відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим в рамках проведення досудового розслідування було витребувано письмові документи, зокрема: процесуальні рішення Деснянського районного суду м. Києва, Київського апеляційного суду та Верховного суду.

Крім того, під час досудового розслідування було встановлено, що ухвалою члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_9 від 11.09.2019 року №5754/0/18 скарга ОСОБА_8 від 04.04.2019 року стосовно суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 при розгляді справи №754/1672/15-ц, залишена без розгляду та повернута скаржнику.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим ОСОБА_4 було проведено допит як свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Наявні матеріали справи свідчать про те, що у ході досудового розслідування було проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії з метою перевірки та з`ясування обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, відомостей, які вказують на неналежне виконання своїх службових обов`язків суддями Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а також даних, щодо завдання ОСОБА_3 матеріальної шкоди у зв`язку із відмовою суддями Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 на постанову Київського апеляційного суду від 12.02.2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, під час досудового розслідування здобуто не було.

З викладеного вище вбачається, що слідчим під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було вжито достатніх заходів для перевірки обставин про наявність можливого неналежного виконання своїх службових обов`язків суддями Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду.

Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому елементами його самостійності є право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням тощо.

За викладених обставин, слідчий суддя вважає доводи скаржника про неповноту проведеного розслідування такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги ОСОБА_3 , в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови слідчого третього слідчого відділу Другого управління організацій досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000925 від 24.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.9, 22, 26, 91, 92, 93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організацій досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 25.09.2019 року про закриття кримінального провадження №0000925 від 24.06.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя