УХВАЛА
07 серпня2019 року

м. Київ
справа № 463/2090/16-к
провадження № 51-3853ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Личаківського районного суду міста Львова від 11 червня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13 травня 2019 року,
встановив:
За вироком Личаківського районного суду міста Львова від 11 червня 2018 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кримінального кодексу України (далі КК), та призначено покарання у виді позбавлення права обіймати посади у сфері медицини та займатися медичною діяльністю.
На підставі частини 5 статті 74, пункту 2 частини 1 статті 49 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності. У касаційній скарзі захисник не погоджується із судовими рішеннями постановленими відносно ОСОБА_4 , просить їх скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з огляду на таке.
Статтею 427 КПК встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у ній зазначається вимоги особи до суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

При цьому слід зазначити, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Разом з тим, захисник, порушуючи питання про перегляд судових рішень, постановлених відносно ОСОБА_4 , доводів, які б свідчили про незаконність і необґрунтованість вироку місцевого суду та вказівок на необхідність його перегляду судом касаційної інстанції, з огляду на положення статей 412-414 КПК, у касаційній скарзі не наводить.
Поміж іншого, згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак захисник, висуваючи вимогу про скасування рішення судів місцевого та апеляційного судів, при цьому просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, що не узгоджується з вимогами статті 436 КПК.

Вищенаведені недоліки касаційної скарги перешкоджають Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3