Справа № 639/6939/19
Провадження № 1-кп/639/546/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001437 від 15.08.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не судимого, проте засудженого 31.07.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи повідомленим 23.05.2019 р. слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 18.07.2019 приблизно о 15 годині 20 хвилин, проходячи повз багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_2 , помітив на газоні біля будинку необачно залишену без нагляду дорожню сумку, належну раніше йому незнайомій ОСОБА_4 .

Саме в той час у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаної сумки та майна, яке, як на його думку, могло в ній знаходитися.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, що склалася, та ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, так як ОСОБА_4 відійшла від сумки на відстань приблизно 10-15 метрів у своїх справах, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволодів вищевказаною дорожньою сумкою, вартістю 427 гривень 50 копійок, та мобільним телефоном «Sigma Comfort 50 Slim», вартістю 435 гривень, який в ній знаходився.

Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 862 гривні 50 копійок, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 19518 від 19.09.2019 р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив суду, що дійсно вчинив кримінальне правопорушення за встановлених судом обставин. Фактичні обставини справи не оспорював. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала пояснення щодо фактичних обставин справи так, як вони встановлені судом, просила суд призначити ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, проте зазначила, що має претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого. Цивільний позов у встановлений законом строк не заявила.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат, речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину не мав судимостей, проте був повідомленим 23.05.2019 р. слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та в подальшому був засуджений 31.07.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, одружений, має постійне місце проживання, місця реєстрації не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вимогами ч.2 ст.65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність таких, що пом`якшують покарання, обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання, а тому вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, наближений до мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не вбачається, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за крадіжку, до постановлення вироку у справі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

При цьому згідно правил ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.07.2019 р. підлягає самостійному виконанню.

До набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту.

Згідно ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369371, 373, 374, 376, 392 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.07.2019 р. відносно ОСОБА_5 виконувати самостійно.

До набрання вироком суду законної сили, але не більше ніж на 2 місяці продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити у період часу з 22.00 години по 06.00 години ранку залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- здати на зберігання прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон за його наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- заборонити відвідування місць масового скупчення людей, окрім тих місць, які пов`язані з трудовою діяльністю останнього.

Після набрання вироком суду законної сили заарештувати ОСОБА_5 та направити його в місця відбування покарання.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведені по кримінальному провадженню експертні дослідження в розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2019 р. на речові докази - мобільний телефон «Sigma Comfort 50 Slim», у корпусі чорного кольору, із задньою кришкою червоного кольору, з imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , а також пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повернути їх потерпілій ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2019 р. на речові докази - дорожню сумку коричневого кольору, тканинну, на двох колесиках, із довгою металевою ручкою, яка висувається, та двома звичайними ручками для носіння, та повернути їх потерпілій ОСОБА_4 .

Речовий доказ DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1