Провадження №1-кп/522/2137/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0004389 від 17.08.2019 року на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, який має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
-17.09.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із випробувальним терміном на 1 рік за вчинення злочину у період з червня 2018 року до 03.03.2019 року,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

16.08.2019 року приблизно о 13 годині 23 хвилини ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська кут вулиці Софіївської, з метою пошуку цінного майна, яким можливо заволодіти. В цей час він побачив, що із автомобіля «Тойота Камрі» у кузові білого кольору д.н. НОМЕР_1 вийшов ОСОБА_6 , який взяв сумку темно-коричневого кольору, вартістю 1000 грн., в якій знаходились: гаманець зі шкірозамінника кольоровий вартістю 500 грн., з кредитними картками іноземних банків, які не мають матеріального вираження, ноутбук Apple MacBook Рrо модель A1398 EМС 2909 вартістю 66500 грн. Дану сумку ОСОБА_6 поклав до багажного відділення автомобіля, та направився до закладу швидкого харчування.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння цінним майном, яке знаходилось у автомобілі.
Далі, переслідуючи корисливі мотиви, впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, та його дії носять таємний характер, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, та відчинив його стороннім предметом. Залізши напів тулубом до салону автомобіля, ОСОБА_3 потягнув важіль відкривання багажнику автомобіля, та таким чином відкрив багажник.
Далі він підійшов до багажника, відкрив його, та взяв звідти сумку темно-коричневою кольору, в якій перебували вище указані речі ОСОБА_6 .
З метою доведення свого злочинного наміру до кінця ОСОБА_3 разом із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 68 000 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжку).

У судовому провадженні ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного злочину, та підтвердив обставини вчинення злочину, що описані в обвинувальному акті.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, письмово просив проводити судове засідання без його присутності(заява вх.№99975/19 від 23.09.2019 року).

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна(крадіжка).
У ст. 65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, що матеріальна шкода частково відшкодована у сумі 67 000 гривень, що він має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
Як вбачається із, обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - 16.08.2019 року, тобто до винесення 17.09.2019 року вироку Малиновським районним судом м. Одеси.

Тобто прокурором помилково у обвинувальному акті зазначена обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 рецидив злочину.
Суд вважає, що обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні, та не враховує рецидив злочину.
У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Санкцією ч.1 ст.185 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 850 гривень до 1700 гривень.
Суд вважає, що призначення покарання у вигляді штрафу, зазначеного у санкції статті, яке просила призначити прокурор ОСОБА_5 , не буде достатнім для виправлення обвинуваченого у крадіжці на суму 68 000 гривень ОСОБА_3 , та не буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових злочинів.
Також суд вважає, що неможливо обвинуваченому ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді штрафу, так як у нього немає постійного місця роботи, постійних доходів, та на утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд вважає, що призначення виправних робіт вище зазначеному обвинуваченому є недоцільним, так як у нього немає офіційного місця роботи.
Також суд вважає, що призначення громадських робіт обвинуваченому ОСОБА_3 це занадто м`яке покарання для нього, оскільки указаний обвинувачений вчинив декілька злочинів протягом одного року.
На підставі зазначеного, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, яке буде достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.
Але з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених трьох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України, та звільненням цього обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів цим обвинуваченим.

Окрім того, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає, що необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням виду та розміру покарання призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Так як обвинувачений ОСОБА_3 не відбув покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року відсутні законні підстави, передбачені ч.4 ст.70 КК України для зарахування відбутого покарання.

Керуючись ст.ст.100, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті 1 /один/ рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного за цим вироком, у вигляді 1 /одного/ року позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточно покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2019 р. більш суворим покаранням призначеним за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 р. у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання, призначеного цим вироком, у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку Приморського районного суду м. Одеси, тобто з 17.10.2019 року.
Речовий доказ DVD диск ALERUS DVD R 7,4 GB із відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: гаманець коричневого кольору, в якому знаходились банківські картки іноземних банків, картки на знижку та візитки, ноутбук Apple MacBook Рrо модель A1398 EМС 2909 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 за належністю.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1