Дата документу 18.11.2019 Справа № 310/4541/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/4541/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1588/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула 18 листопада 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2019 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,
засудженого вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2018 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

До Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання начальника Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного судом покарання.
Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 систематично вчиненням правопорушення та порушував умови та порядку відбування покарання з іспитовим строком.
Так, за час перебування на обліку в Бердянському МРВ засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе незадовільно, а саме за місцем проживання характеризується добре, але обов`язки, покладені на нього судом, виконував незадовільно, притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 08.04.2019 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 24.04.2019 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та 29.05.2019 за ч. 3 ст. 109 КУпАП, за що з засудженим проведено профілактичні бесіди та винесено застереження у вигляді письмового попередження.
Крім того, ОСОБА_7 тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, за що засудженому також винесено письмове застереження.

Районний суд, прийшов до висновку, що не доведено, що засуджений ОСОБА_7 порушує умови та порядок відбування покарання з випробуванням та ухиляється від відбування покарання з іспитовим строком, відмовив у задоволенні подання органу пробації.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що засуджений ОСОБА_7 порушив умови та порядок відбування покарання з випробуванням ігнорував, а саме вчинив три адміністративні правопорушення, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП від 08.04.2019 року, ч.1 ст. 175-1 КУпАП від 24.04.2019 року, за ч.3 ст.109 КУпАП від 29.05.2019 року; тричі не з`явився на реєстрацію до органу пробації, а саме 03.06.2019 року, 10.06.2019 року та 15.07.2019 року.

Вважає, що в судовому засіданні повністю встановлено, що засуджений ОСОБА_7 умисно ухилилася від відбування покарання з випробуванням, так як умисно без поважних причин не з`являвся на реєстрацію, систематично вчиняв правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направити його в місця позбавлення волі для відбуття покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду від 27.11.2018 року.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, вказавши про не виконання засудженим покладених обов`язків.

Засуджений у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вказавши про те, що має стійкі соціальні зв`язки та займається суспільно-корисною працею.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення були дотримані.

Колегією суддів встановлено, що з 8 січня 2019 року в Бердянському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області перебуває на обліку ОСОБА_7 , засуджений вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2018 року за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, та якого на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків: а саме повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Начальник Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 до відбування покарання, призначеного за вироком суду, посилаючись на невиконанням засудженим покладених на нього обов`язків.

Свої висновки про відмову у задоволенні подання суд першої інстанції мотивував тим, що не доведено, що засуджений порушує умови та порядок відбування покарання з випробуванням та ухиляється від відбування покарання з іспитовим строком..

З наведеними висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання, ОСОБА_7 ставиться в провину вчинення трьох адміністративних правопорушення, а саме прохід по залізничних коліях у невстановленому місці, куріння тютюнових виробів у забороненому місці а також розпивання пива у громадському місці, які за своїм складом не є грубим порушенням.

В означеному випадку, з урахуванням положень ст. 78 КК України та ст. 166 КВК України щодо обов`язкового встановлення небажання засудженого стати на шлях виправлення, апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про необґрунтованість доводів з огляду на характер вчинених засудженим правопорушень, які правильно були оцінені місцевим судом як непереконливий доказ ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком та небажання останнього стати на шлях виправлення.

Крім того, засудженому інкримінується неявка на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 03.06.2019 року, 10.06.2018 року та 15.07.2019 року.

Проте, за матеріалами провадження вбачається повідомлення засудженим органу пробації причин неявок і подальше неухильне виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, поведінка засудженого щодо подальших явок та пояснення причин неприбуття на реєстрацію, які за доведених життєвих обставин засудженого заслуговують на увагу у якості поважних та не створюють уявлення умисного ухилення від виконання ОСОБА_7 покладених обов`язків.

Маючи відомості про причини неявок засудженого на реєстрацію, орган пробації міг їх об`єктивно оцінити.

Отже, сам факт вчинення засудженим адміністративних правопорушень, які за своїм характером є незначними а неявки на реєстрації відбувалися в силу об`єктивних причин, не є безумовними підставами для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Наведені вище обставини не засвідчують свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим покладеними судом обов`язками та його небажання ставати на шлях виправлення, оскільки неявки на реєстрації відбувалися в силу об`єктивних причин.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням того, що засуджений інших судимостей не має, злочинів під час іспитового строку не вчиняв, має посередню позитивну характеристику за місцем проживання (о.с. а.п. 38), та з урахуванням відсутності ознак злісного ухилення від відбування покарання, призначеного вироком суду, оскільки ОСОБА_7 пізніше являвся на реєстрацію до органу пробації, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Отже, доводи прокурора про порушення засудженим покладених обов`язків, судова колегія визнає непереконливими, оскільки встановлені обставини не підтверджують, що ОСОБА_7 мав на меті ухилятися від виконання покладених на нього обов`язків та не бажав стати на шлях виправлення.

Враховуючи недоведеність небажання засудженого стати на шлях виправлення, як того вимагає п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 23 жовтня 2003 року, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок районного суду про відсутність на теперішній час достатніх та законних підстав для задоволення подання органу пробації та направлення засудженого для відбування покарання.

За таких умов, апеляційний суд не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2019 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4