Рівненський апеляційний суд
__________________________________________________копія:____
У Х В А Л А
Іменем України

04 червня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001470 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Балашівка, Березнівського р-ну, Рівненської обл., зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;
За участі:
секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора Бернадської ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року відносно нього у частині призначеного йому покарання за ч.2 ст.286 КК України змінити та виключити із резолютивної частини вироку рішення суду першої інстанції про призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. У решті вирок суду просить залишити без змін.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 звільнено з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_4 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 , у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди 628 439 (шістсот двадцять вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 90 (дев`яносто) коп., а також в якості відшкодування завданої моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн.. У решті позовних вимог відмовлено. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи доведеності вини і правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.286 КК України зазначає, що вирок підлягає зміні згідно положень п.2 ч.1 ст.407 КПК України у частині призначеного йому покарання, через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Додає, що у порушення, зокрема і вимог, передбачених п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд першої інстанції призначив йому додаткове, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, однак свої висновки у вироку належним чином не вмотивував. Додає, що на даний час, він працює на посаді агронома в ТОВ «Вест Актив» і його щоденна робота залежить від керування транспортного засобу, характеризується позитивно, а тому, прийняте рішення суду першої інстанції про призначення йому додаткового покарання підлягає виключенню із резолютивної частини вироку.

За вироком суду, ОСОБА_4 21 вересня 2017 року, приблизно о 16-й год. 20 хв., керуючи автомобілем «ЗИЛ 431410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорозі, що веде з житлового масиву с.Біла Криниця, Рівненського р-ну, Рівненської обл. та наближаючись до проїзної частини автодороги Київ-Чоп, зупинив керований ним автомобіль, та перед виїздом на вказану автодорогу проігнорувавши вимоги дорожнього знаку 4.2 (рух праворуч) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), здійснив виїзд на проїзну частину вказаної автодороги, де на 322 км + 800 м., що у межах с.Біла Криниця, Рівненського р-ну Рівненської обл., в порушення вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалась та під час зміни напрямку руху в ліву сторону, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, в порушення вимог п.34.1 Правил дорожнього руху, перетнув горизонтальну дорожню розмітку 1.1, після чого раптово та в безпосередній близькості перед близько їдучим транспортним засобом, виїхав на крайню ліву смугу руху автодороги Київ-Чоп у напрямку м.Львів, де допустив зіткнення із автомобілем «Аudi А6», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався зі швидкістю 100 км/год. по вказаній смузі руху автодороги Київ-Чоп зі сторони автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів у напрямку м.Львів і який, не мав технічної можливості уникнути зіткнення, по незалежним від нього технічним причинам. У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій - пасажиру автомобіля «Аudi А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 було заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, а водію автомобіля Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_3 .А, ОСОБА_10 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а транспортні засоби та металеве огородження (відбійник) зазнали механічних пошкоджень. Вказані порушення ОСОБА_4 вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, які передбачають, що перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, з технічної точки зору, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, змінивши оскаржуваний вирок, пояснення прокурора та представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку змінити оскаржуваний вирок у частині призначеного обвинуваченому покарання, з таких підстав.

Статтею 408 КПК України визначені підстави, за яких суд апеляційної інстанції може змінити вирок суду першої інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Саме у частині неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме через застосування судом першої інстанції закону, який, на його думку, не підлягає застосуванню, в порушення п.2 ч.1 ст.413 КПК України як підставу для зміни судового рішення, що стосується призначеного йому додаткового покарання за вчинений злочин, обвинувачений ОСОБА_4 і просить змінити вирок.

Згідно роз`яснень, що висвітлив Пленум Верховного Суду України в абз.абз 1, 3 п.21 постанови №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року зазначено, що судам, у кожному випадку призначення покарання за ч.ч. 1, 2 ст.286 та ст.287 КК України) необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно . Позбавлення права керувати транспортними засобами неможливо застосовувати як додаткове покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами.

Санкцією ч.2 ст.286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Як убачається із змісту вироку, призначаючи обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, суд своє рішення ніяк не мотивував.

При апеляційному розгляді скарги на вирок з`ясовано, що обвинувачений працює в ТОВ «Вест Активс» з 01.03.2019 р. на посаді агронома і згідно характеристики директора ТОВ від 29 березня 2019 року його щоденна робота пов`язана із керуванням транспортним засобом.

Матеріалами кримінального провадження також підтверджується, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, дорожньо транспортна пригода не призвела до загибелі людей, під час керування транспортним засобом ОСОБА_4 у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, а тому колегія суддів вважає недоцільним призначати йому додаткове покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, в судовому засіданні під час перегляду оскаржуваного вироку було встановлено, що обвинувачений частково відшкодовує завдану кримінальним правопорушенням шкоду потерпілій ОСОБА_8 , яку суд вирішив стягнути, згідно оскаржуваного вироку, у ході часткового задоволення цивільного позову. До того ж, обвинувачений пояснив, що позбавлення його права керувати транспортними засобами позбавить його можливості відшкодовувати потерпілій матеріальну і моральну шкоду.

Врахувавши всі обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_4 за апеляційною скаргою обвинуваченого підлягає зміні із прийняттям рішення судом апеляційної інстанції про виключення із резолютивної частини вироку рішення суду щодо призначення обвинуваченому за ч.2 ст.286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Таке рішення колегія суддів уважає, у відповідності до вимог ст.370 КПК України, буде законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року у кримінальному провадженні №0001470 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у частині призначеного обвинуваченому покарання - змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку рішення суду щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1