Дата документу 06.09.2019
Справа № 334/6454/19
Провадження № 1-кс/334/3247/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0003099 від «4» вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, уродженця м. Токмак, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0003099 від «4» вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України, погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 вересня 2019 року, в вечірній час доби, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , приїхали за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де, знаходячись в одній з будівель на території вказаного домоволодіння, почали спільно розпивати спиртні напої.

04 вересня 2019 року, в ранковий час доби, ОСОБА_8 , вживши достатню кількість спиртного, пішов спати до житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишились на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, близько 10:00 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проникли до приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де спав ОСОБА_8 , де, застосовуючи насильство, небезпечне для здоров`я ОСОБА_8 , подавивши при цьому волю потерпілого до опору, заволоділи належним йому майном, в тому числі й ключами від автомобіля марки «Богдан 211140», 2013 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого покинули місце вчиненого кримінального правопорушення.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 27 500 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

04.09.2019, близько 10 години 10 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою отримання транспортного засобу для пересування, а в подальшому його реалізації, не маючи на те законних підстав, незаконно заволоділи автомобілем марки «Богдан 211140», 2013 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , в який, погрузивши викрадене майно, що належить ОСОБА_8 , яким заволоділи під час вчинення розбійного нападу на останнього, сіли в салон вказаного автомобіля, де, за допомогою раніше викраденого ключа від замка запалювання, запустили двигун вищевказаного автомобіля. Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на викраденому автомобілі, під керуванням ОСОБА_6 , рушили з місця в напрямку Бородинського району міста Запоріжжя, а в подальшому виїхали за його межі, та направились до міста Василівка, Василівського району, Запорізької області.

Таким чином, в результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 125 000 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньої змовою групою осіб.

Слідчий просить обрати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад 5 років, існують ризики, що залишаючись на волі він не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, може здійснити тиск на свідків, потерпілих, переховуватися від слідства, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання. Надав пояснення аналогічні, викладеним в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що переховуватися підозрюваний наміру немає. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Ризик переховування прокурором не доведений. Відповідно обставини зазначені у повідомлені про підозру не відповідають фактичним обставинам. Потерпілий на цей час не перебуває у лікарні та не бажає притягати ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 характеризується позитивно за місцем мешкання, має дитину.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що з боку працівників поліції до нього насильство не застосовувалося. Він не розуміє, що відбувається. З потерпілим він знайомий більше тридцяти років. Конфліктів не було. Він допомагає останньому з автомобілем, оскільки потерпілий технічно неграмотний. Він за згодою потерпілого раніше брав його автомобіль. У вказаний день він домовився з ОСОБА_10 , що приїде до останнього на дачу, де той жив. Він мав за домовленістю забрати автомобіль ОСОБА_11 та залишити свій. Він приїхав вдвох зі своїм знайомим ОСОБА_12 . По приїзду вони стали вживати алкоголь, але він особисто не пив, оскільки мав керувати автомобілем. Багато разів викликали таксі. Між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 відбулася сварка, в ході якої вони штовхалися, але він їх розборонив. Потерпілий сам упав і вдарився головою о стіну. Ще один раз він впав з дуже великої висоти. Після того, вранці він взяв автомобіль та разом із ОСОБА_14 поїхали до ОСОБА_15 , щоб відвезти останнього, де були затриманні працівниками поліції. Чому потерпілий вказує, що стосовно нього вчинено злочин, він не знає. Вважає, що працівниками поліції неправильно встановлені обставини та вигадано злочин. Мобільний телефон потерпілого в нього був вилучений, оскільки він за згодою потерпілого використовував. Він проживає за різними адресами у Токмаку, Кирілівці, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у матері. Зміна місця проживання викликана різними обставинами, в тому числі й роботою водія маршрутного таксі. Він працював у Києві, але наприкінці минулого року після перелому ноги його звільнили. Просив не обирати запобіжний захід.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

4 вересня 2019 року внесено відомості до ЄРДР №0003099 від «4» вересня 2019 року за ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України.

6 вересня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті. Підозра обґрунтована заявами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме той факт, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені двох тяжких кримінальних правопорушень, наявність декількох місць проживання, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків того, що підозрюваний може здійснити тиск на свідків, потерпілого, або тяжкість можливо призначеного покарання, що йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від органів слідства та суду.

З урахуванням викладеного та обставин справи суд вважає за неможливе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Під час судового засідання не було встановлено осіб, яких слідчий суддя, вважав би такими, що заслуговують на довіру та що вони поручаться за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

З урахуванням майнового стану підозрюваного суд вважає неможливим призначення запобіжного заходу у вигляді застави. Також не було встановлено осіб, що могли стати заставодавцями у кримінальному провадженні.

Також, враховуючи обставини, що характеризують поведінку підозрюваного до скоєння злочину, обставини, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку ОСОБА_6 після вчинення злочину, а також проживання без реєстрації за різними адресами, в тому числі, за межами Запорізької області, унеможливлює на думку слідчого судді встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово або у певний період доби. Наявні соціальні зв`язки не є достатньо впливовими для корегування поведінки підозрюваного.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає можливим не призначити розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-183, 193, 194, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у ДУ «Запорізький Слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з 4.09.2019 року з 23.50 год.

Термін дії ухвали закінчується 4.11.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1