ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1933/19 Справа № 188/611/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 10 квітня 2019 року, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лозове Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року задоволено клопотання потерпілої ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 дійсно мав місце та дії обвинуваченого містять його склад. Разом із цим, в розумінні вимог ст. 46 КК України, право примирення є правом потерпілого, й беручи до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив злочин вперше, з урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор вказує на те, що поза увагою суду залишились ті обставини, що ОСОБА_6 неодноразово вчиняв умисні злочини, за які його засуджено, має 4 непогашених й незнятих у встановленому законом порядку судимості, та з урахуванням цих обставин, обвинувачений не є особою, яка вперше вчинила злочин, що виключає можливість застосування у цьому провадженні вимог ст. 46 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх слушними.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
З оскаржуваної ухвали, журналу та технічного запису судового засідання видно, що в ході підготовчого судового розгляду провадження щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, потерпіла ОСОБА_9 та обвинувачений заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку з примиренням сторін та відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди. Прокурор не запернечував проти задоволення цього клопотання та закриття провадження у справі.
З диспозиції ст. 46 КК України видно, що передумовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості та сам факт вчинення особою злочину вперше.
Також, слід зазначити, що особа вважається такою, що вчинила злочин вперше, якщо вона раніше взагалі не вчиняла злочини або раніше вчинила злочин, що втратив своє правове значення.
Суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК Украни, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також й на те, що він вчинив злочин вперше.
Разом з цим, суд не взяв до уваги, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, зокрема за вироками Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2010, 24.02.2012, 25.03.2015, 10.11.2017.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримавшись вищевказаних вимог закону, належними чином не перевіривши обставини провадження щодо можливості застосування вимог ст. 46 КК України щодо обвинуваченого, допустив істотні порушення вимог кримінально процесуального закону та дійшов передчасного висновку про необхідність звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься, зокрема законність, колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та надавши їм належну оцінку, приходить до висновку про те, що судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону, тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурорка підлягає задоволенню.
При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно усунути зазначену вище неповноту судового розгляду та порушення кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи, які викладені в апеляційній скарзі прокурора, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4