Провадження № 1-кп/734/187/19 Справа № 734/3100/19
В И Р О К

іменем України

17 вересня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 05 лютого 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , сержанта-інструктора 1 навчальної групи (підготовки снайперських пар) школи підготовки снайперів, старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

27 серпня 2019 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 05 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

23 серпня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, став на шлях злочинної діяльності, в умовах особливого періоду 16.01.2018 року без поважних на те причин та відповідного дозволу командування самовільно залишив розташування вище зазначеної військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , в подальшому - 13.08.2019 року ОСОБА_3 був затриманий працівниками правоохоронного органу та 14.08.2019 року доставлений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Будучи відсутнім на військовій службі у період з 16.01.2018 року по 13.08.2019 року ОСОБА_3 обов`язки військової служби не виконував, про належність до Збройних Сил України в інші органи влади не повідомляв, час проводив на власний розсуд. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України в обсязі висунутого йому обвинувачення.

Також вказаною угодою сторони із застосуванням ст. 69 КК України погодили покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що перелічені в угоді.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , обраний згідно з ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області 14.08.2019 року у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили (прокурором заявлене відповідне клопотання, проти задоволення якого сторона захисту не заперечувала).

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду, укладену 23 серпня 2019 року прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону - лейтенантом юстиції ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком 4 (чотири) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 відраховувати з часу його фактичного затримання, тобто 13.08.2019 року.
Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1