Справа № 682/1885/19
Провадження № 1-кп/682/149/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000159 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівки Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.11.1996 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 10 місяців;

- 28.05.1997 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- 06.08.2003 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.156 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік;

- 08.11.2004 вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за ст.15, ч.1 ст.115, ч. 3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років;

- 25.07.2013 вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців; 24.06.2014 звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю покарання, -

за ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в один з днів квітня 2019 року, перебуваючи у лісовому масиві поблизу с. Цвітоха Славутського району Хмельницької області, на землі знайшов 377 одиниць бездимного пороху циліндричної форми, довжиною близько 170 мм, діаметром 4,5 мм кожна, загальною вагою 1454,6 грамів, який є вибуховою речовиною метальної дії, та без передбаченого законом дозволу, в порушення Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 12.10.1992 № 576, п.2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ; п.п. 1.1, 2.3, 13-15 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, привласнив знайдене, чим незаконно придбав вибухову речовину, та переніс її до місця свого проживання - в житловий будинок АДРЕСА_1 , де зберігав до виявлення працівниками Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, тобто, до 22.05.2019.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України (носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу).

20.06.2019 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Сторони погодили призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином тяжким. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом`якшує його покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки та покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України вилучені у ОСОБА_4 вибухові речовини (377 одиниць бездимного пороху циліндричної форми), що були предметом кримінального правопорушення, підлягають знищенню.

В силу ст. 124 КПК України та на підставі ст. 100 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави стягненню підлягають судові витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Укладену 20 червня 2019 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 2 826,18 гривень.

Речові докази: 377 одиниць бездимного пороху циліндричної форми, довжиною близько 170 мм, діаметром 4,5 мм кожна, загальною вагою 1454,6 грамів, який є вибуховою речовиною метальної дії, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1