Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1218/19
Провадження № 1-в/553/285/2019
У Х В А Л А
Іменем України

07.06.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши спільне подання начальника Полтавської виправної колонії № 64 та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гуляйка, Тальнівського району, Черкаської області, з вищою освітою, одруженого, до арешту проживаючий: АДРЕСА_1

По даній справі засуджений: 21.12.2011 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 115 ч.1 КК України на 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 02.09.2011 року по 03.04.2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло спільне подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 та представник ПВК № 64 в судове засідання не з`явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, вказував, що засудженим фактично не відбута та частина покарання, яка є необхідною для застосування умовно-дострокового звільнення згідно вироку суду, яким його було засуджено.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2011 р. Полтавським районним судом Полтавської області ОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч.1 КК України на 11 років позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 21.12.2011 року набрав законної сили 03.04.2012 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.01.2016 р. зараховано в строк покарання, призначеного вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2011 року, за яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 02 вересня 2011 року по 03 квітня 2012 рокувключно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Початок строку відбування покарання 02.09.2011 року, кінець строку відбування 30.01.2022 року

Також встановлено, що з 11.04.2012 року засуджений ОСОБА_4 відбуває міру кримінального покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№64).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 );

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, за час відбування покарання в колонії ОСОБА_4 притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення встановленого порядку відбування покарання.

Згідно з матеріалами особової справи засудженому було відмовлено:16.08.2016 року в поданні матеріалів на засудженого ОСОБА_4 на переведення до дільниці соціальної реабілітації, 01.06.2018 року на заміну покарання більш м`яким,так як він не досяг необхідного ступеню виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Тому при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого суд враховує особу засудженого, дані щодо заохочень та стягнень за весь період відбування ним покарання, у тому числі знятих та погашених, те, що засудженому було відмовлено у зверненні з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до вироку, ОСОБА_4 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину ( ч.1 ст. 115 КК України), внаслідок якого настала смерть потерпілого, злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння, невідбутий термін покарання досить значний, а саме 2 роки 7 місяців 2 дні.

Беручи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не ґрунтується на матеріалах провадження. Характеристика засудженого не свідчить про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів. Крім того, суд бере до уваги тяжкість злочину за який було засуджено ОСОБА_4 , його наслідки які настали у виді смерті особи, невідбутий значний термін призначеного судом покарання - 2 роки 7 місяців 2 дні, те, що останній протягом відбування покарання мав стягнення.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. 537, 539 КПК України, ст. 152, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1