Провадження № 1-кп/742/273/19
Єдиний унікальний № 742/2275/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що внесені до ЄРДР за № 0000296 від 04.03.2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки, Чернігівської області, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачені ч.ч.1,3 ст.358, ч.1 ст.191 КК України

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Згідно наказу № 3608 к/тр від 21.11.2018 по Чернігівській дирекції ПАТ «Укрпошта», ОСОБА_3 призначена на посаду листоноші 1 класу відділу пересувного відділення поштового зв`язку №120 Чернігівської дирекції ПАТ «Укрпошта» /далі на посаді листоноші/ та згідно Договору про повну індивідуальну відповідальність від 22.11.2018 року несе матеріальну відповідальність за передані їй підзвітні цінності.
22.12.2018 року, ОСОБА_3 , працюючи на посаді листоноші та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від виконання своїх службових обов`язків щодо доставки грошових коштів безпосередньо одержувачу, внесла завідомо неправдиві дані до відомості №2/7413 форми В1-М на виплату соціальної державної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю за грудень 2018 року, про виплату грошових коштів в сумі 1497 грн потерпілому ОСОБА_5 , а саме власноручно поставила у вказаній відомості підпис від імені потерпілого ОСОБА_5 у графі «підпис одержувача», поставила власний підпис у графі «підпис працівника поштового зв`язку» та дату 22.12.2018 у графі «дата виплати», тим самим підробила офіційний документ, що дає потерпілому право на отримання пенсії за грудень 2018 року з метою передачі цього документа до поштового відділення для звітування за передані кошти адресату, внаслідок чого ОСОБА_5 був позбавлений можливості на отримання належної йому державної соціальної допомоги за грудень 2018 року.

Окрім того, 24.12.2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді листоноші та отримавши відомість на виплату пенсій, соціальних допомог за формою В1-М № 123/25405 за грудень 2018 року та грошові кошти для передачі вказаним в ній особам, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів і з метою привласнення чужого майна та особистого збагачення, власноручно поставила підпис у вказаній відомості від імені потерпілої ОСОБА_6 у графі «підпис одержувача», поставила власний підпис у графі «підпис працівника поштового зв`язку» та дату 24.12.2018 у графі «дата виплати», з метою передачі цього документа до поштового відділення для звітування за передані кошти адресату, та привласнила ввірені їй грошові кошти в сумі 1672, 04 грн, які були призначені для виплати пенсії ОСОБА_6 , тим самим позбавивши її можливість на отримання належної пенсії за грудень 2018 року та спричинивши збитки на вище вказану суму.
Вказаними в сукупності діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, та таких же діях вчинених повторно, а також у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, що передбачені ч.ч.1,3 ст.358, ч.1 ст.191 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.ч.1,3 ст.358, ч.1 ст.191 КК України визнала повністю та надала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що дійсно, 22.12.2018 року з метою ухилення від виконання своїх службових обов`язків щодо доставки грошових коштів безпосередньо ОСОБА_5 власноручно поставила підпис від його імені у відомості на виплату пенсії за грудень 2018 року. Окрім того, 24.12.2018 року з метою привласнення чужого майна та особистого збагачення, вона власноручно поставила підпис у відомості на виплату пенсії за грудень 2018 року від імені потерпілої ОСОБА_6 та привласнила ввірені їй грошові кошти в сумі 1672, 04 грн, які призначались для виплати останній пенсії. Обвинувачена щиро розкаюється у вчиненому та повідомила про добровільне відшкодування потерпілим збитків, зобов`язувалась в подальшому не вчиняти подібних неправомірних дій.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, надіслали письмові заяви про небажання приймати участь в судових засіданнях, зазначивши про відшкодування обвинуваченою завданих збитків та відсутність до неї будь-яких претензій морального чи матеріального характеру. Судом, в зв`язку з можливістю з`ясування всіх обставин під час судового розгляду за відсутності потерпілих, керуючись положеннями ст.325 КПК України, було вирішено питання про проведення розгляду справи без їх участі.

Враховуючи те, що обвинувачена надала в судовому засіданні послідовні, логічно-узгоджені показання, які повністю підтверджують фактичні обставини скоєного нею злочину, що викладені в обвинувальному акті, а інші учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, з огляду на відсутність будь-яких сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила підроблення офіційного документа, який видається підприємством, яке має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, та таких же діях вчинених повторно, а також у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, а відтак її дії кваліфікує за ч.ч.1,3 ст.358, ч.1 ст.191 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст.12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, форму і ступінь вини, мотивацію, епізодичність кримінальних правопорушень, спосіб та місце їх вчинення, загально-соціальні дані обвинуваченої: вік та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, на момент розгляду справи не працюючої, раніше не судиму, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття у скоєному злочині та добровільне відшкодування потерпілим збитків, за умови відсутності обтяжуючих кримінальну відповідальність обставин, формально позитивну характеристику по місцю проживання, відсутність відомостей про перебування на «Д»-обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, зміст досудової доповіді в частині середнього ступеня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, позицію потерпілих та думку прокурора щодо призначення виду та міри покарання, і вважає за можливе, призначення їй покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції частин відповідних статей, остаточно призначивши покарання з урахуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Суд, беручи до уваги фактичні обставини справи, а також тяжкість кримінальних правопорушень та особу обвинуваченої, з огляду на другорядну роль кари як мети покарання, приходить до внутрішнього переконання, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк, що дасть можливість останній оцінити свої дії та стати на шлях виправлення в результаті проведення уповноваженим органом з питань пробації профілактичних заходів. Підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_3 положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі, що пов`язані з залученням експертів для проведення судової почеркознавчої експертизи, в розмірі 13 502 грн., з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст.349,368,373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,3 ст.358, ч.1 ст.191 КК України та призначити покарання:

-ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-ч.3 ст.358 КК України - у виді 2 /двох/ років обмеження волі;

-ч.1 ст.191 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням та видачею матеріальних цінностей строком на 2 роки;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 роки, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з обслуговуванням та видачею матеріальних цінностей строком на 2 роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: оригінали відомості №123/25405 від 24.12.2018 року на виплату соціальних допомог за грудень 2018 року та відомості №2/7413 від 04.12.2018 року на виплату соціальних, державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства за 2018 рік зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 13 502 грн. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1