Справа № 438/546/19
Провадження № 1-кп/438/80/2019
В И Р О К
іменем України

17 вересня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 24 квітня 2019 року,
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Залокоть Дрогобицького району Львівської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, з середньою освітою, пенсіонера, раніш не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачена ОСОБА_3 24 квітня 2019 року близько 10 год. 12 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти 1072» ТОВ «АТБ Маркет», розташованого за адресою м.Борислав Львівської області, вул.Весняна, 5, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгової зали дві банки Ікри 120 гр «Рибкоппродукт лососева Зерниста червона ж/б загальною вартістю 397 гривень, що належить ТОВ «АТБ Маркет», однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, хоча остання виконала усі необхідні дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки була викрита охороною при виході з вказаного торгівельного закладу.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та надала суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показала, що близько 10 год. 24 квітня 2019 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти 1072» ТОВ «АТБ Маркет», розташованого за адресою м.Борислав Львівської області, вул.Весняна, 5, намагалась викрасти дві баночки червоної ікри. На касі розрахувалась за придбану для внука пляшку «пепсі коли», а дві банки червоної ікри намагалась винести без оплати. Проте на виході з магазину була затримана охороною. Відповідно ікра була у неї вилучена. Просить суд суворо не карати, обрати покарання у виді штрафу.
Заслухавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.
Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.
Суд знаходить винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, враховуючи покази обвинуваченої про визнання вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, доведеною повністю і вважає, що її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно ст.66 КПК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує особу винної, яка є особою не молодого віку, раніш не судима, має постійне місце проживання, позитивну характеристику з місця проживання, заміжня, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, пенсіонер, майнової шкоди даним кримінальним правопорушенням не завдано, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді штрафу - мінімальної межі, беручи до відома відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, а також висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, відповідно суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу - мінімальної межі, що є достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується з положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Залокоть Дрогобицького району Львівської області визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.
Речові докази: дві банки Ікри 120 гр «Рибкоппродукт лососева Зерниста червона ж/б, передані на зберігання представнику ТОВ «АТБ Маркет», - залишити потерпілому.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченою та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1