Провадження № 1-кс/752/9599/19
У Х В А Л А

28.10.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001363 від 26.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

27.09.2019 р. слідчий Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001363 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 26.09.2019.

Клопотання обгрунтовано тим, що Другим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001363 від 26.09.2019, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 26.09.2019, близько 17 год. 45 хв., поліцейський управління поліції охорони Департаменту поліції охорони, сержант поліції ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом марки «OPEL» моделі «Vectra» днз НОМЕР_1 не впорався з керуванням та допустив наїзд на зупинку громадського транспорту за адресою: вул. Київська, 1, м. Бровари, Київська область, внаслідок чого двоє осіб зазнало тілесних ушкоджень та одна особа померла на місці.

Так, 26.09.2019 у період часу з 20 год. 06 хв. до 22 год. 42 хв., на зупинці за адресою: вул. Київська, 1, м. Бровари, Київська область проведено огляд місця події, під час якого зокрема виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «OPEL» моделі «Vectra» днз НОМЕР_1 ; велосипед; рульовий чохол червоного кольору з чорними вставками типу шкіри; папка з документами чорного кольору водійського сидіння; змиви з ручки коробки передач.
У зв`язку з викладеним вище, 26.09.2019 вмотивованою постановою слідчого вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001363.
Оскільки вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, та є речовими доказами, слідчий просить з метою їх збереження накласти арешт на вилучені під час огляду місця події речі.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001363 від 26.09.2019, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26.09.2019 у період часу з 20 год. 06 хв. до 22 год. 42 хв., на зупинці за адресою: вул. Київська, 1, м. Бровари, Київська область проведено огляд місця події, під час якого зокрема виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «OPEL» моделі «Vectra» днз НОМЕР_1 ; велосипед; рульовий чохол червоного кольору з чорними вставками типу шкіри; папка з документами чорного кольору водійського сидіння; змиви з ручки коробки передач.
26.09.2019 постановою слідчого вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001363.
слідчий Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001363 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 26.09.2019.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено
Відповідно до положень ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду..
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У випадках, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправні впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що, як наслідок перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собі форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальне провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

З наданих суду до клопотання письмових доказів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 26.09.2019 р., відповідає критеріям, визначеним ст.ст.98, 170 КПК України, оскільки воно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, доказом злочину, містити сліди злочину.

З врахуванням викладеного, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а вилучене майно підлягає арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001363 від 26.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено під час огляду місця події 26.09.2019 р., а саме: транспортний засіб марки «OPEL» моделі «Vectra» днз НОМЕР_1 ; велосипед; рульовий чохол червоного кольору з чорними вставками типу шкіри; папка з документами чорного кольору водійського сидіння; змиви з ручки коробки передач.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя