Справа № 295/8336/19
У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2019 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває кримінальне провадження №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний у виді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 09 червня 2019 року.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого прохали застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт, посилаючись на те, що підстав для задоволенняклопотання прокурора немає, оскільки відсутні ризики визначених кримінально-процесуальним законом. Також зазначили, що обвинувачений має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 та має можливість проживати в квартирі своєї рідної сестри в АДРЕСА_2 . Крім того, зазначили, що обвинувачений перебуває на протязі 10ти років в цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_6 , від якого мають спільну дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має батьків пенсійного віку 1945 р.н. та 1948 р.н., які потребують уваги та догляду. Також, вказали та надали відповідні підтверджуючі документи, про те що обвинувачений з 2015 року проходив контрактну військову службу під час якої на протязі року перебував в зоні АТО, під час служби був нагороджений нагородами та подяками за віддану службу, під час перебування в АТО отримав захворювання пов`язане з зараженням крові, в зв`язку з чим проходив лікування та консультації з лікарями, що і потребує надалі в домашніх умовах. Також вказали, що до затримання обвинувачений працював офіційно водієм, в подальшому працював не офіційно, має постійне джерело доходу.

Належним чином викликаний в підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не прибув, направив до суду заяву, в якій не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання у його відсутності.

Суд не бачить перешкод до проведення підготовчого судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілого відповідно до положень ст. 325 КПК України.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Корольовському районному суду м. Житомира.

Відносно клопотань про продовження та зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З матеріалами справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Даними матеріалами також встановлено, що обвинувачений потребує лікування, має сім`ю, має змогу працювати та отримувати доходи, являється учасником АТО за що отримав ряд нагород та відзнак за сумлінне виконання службових обов`язків, також за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді триманні під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно вимог ст.ст. 176, 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Даних, які б свідчили про намагання обвинуваченого перешкоджати встановленню істини по справі або ухилитися від суду, або перешкоджати виконанню процесуальних рішень, у суду не має. Згідно матеріалів справи ОСОБА_4 має постійне місце проживання, спроб ухилятись від досудового слідства чи впливу на потерпілого чи свідків не здійснював. Також, суд бере до ували тяжкість злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, потерпілим не заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди.

Суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, заслухавши думку учасників процесу, а також бере до уваги особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні. Стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

При цьому, суд переконаний, що даний запобіжний захід, як і тримання під вартою, забезпечить запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та враховуючи матеріали справи та те, що підстав вважати, що обвинувачений на волі не буде перешкоджати проведенню розгляду справи та не буде уникати виконання процесуальних обов`язків, тому суд вважає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт є можливим і це не зашкодить успішному проведенню судового розгляду справи в подальшому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 315, 331 КПК України, суд,

постановив:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, закінчити.

Прийняти до провадження кримінальне провадження №0001509 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі №1к приміщення Корольовського районного суду м. Житомира на 10 годин 30 хвилин 13 червня 2019 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.

Доручити Корольовський районний відділ філії Центру пробації в Житомирській області та подати суду в строк до 13.06.2019 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з утримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 на цілодобовий домашній арешт, звільнивши його з під варти негайно.

Заборонити ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , залишати цілодобово місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

В порядку ч.1 ст.181, п.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2. Носити електронний засіб контролю, в разі його застосування слідчим чи органом поліції;

3. Цілодобово не залишати постійне місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Контроль за виконанням ухвали про обрання міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на органи поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та СІЗО Житомирської УВП №8.

Ухвала суду є остаточною, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1