Номер провадження: 11-сс/813/1184/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вишгороді Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 13.08.2002 р. Деснянським райсудом м. Києва за ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України до 12 років позбавлення волі,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0001266 від 15.04.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 години по 06 годину наступної доби строком до 02.09.2019 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та в зазначеному провадженні органом досудового розслідування було доведено існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, проте не була доведена неможливість запобігання зазначеному ризику шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів з огляду на особу підозрюваного ОСОБА_7 та обставин вчинення злочину.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:
- слідчий суддя застосував запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як відповідно до паспорту, вірними анкетними даними підозрюваного є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- слідчий суддя залишив поза увагою, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, не працевлаштований, не одружений, офіційної реєстрації та постійного місця проживання на території м. Одеси не має, раніше неодноразово судимий.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Так, підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України не є на теперішній час предметом оскарження в апеляційному порядку, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він 14.04.2019 р. приблизно о 21 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського 55, незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 2103, НОМЕР_1 , завдавши ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 20 000 грн.

Окрім того, в період часу з 23 год. 03.06.2019 р. по 08:50 год. 04.06.2019 р. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова 38, незаконно заволодів транспортним засобом ВАЗ 2106,096-43 ОТ, завдавши ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 26 000 грн.

Так, зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого та наданими апеляційному суду: протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 12.06.2019 р. (а.с. 11-12 та 15-16 відповідно); протоколом огляду місця події від 12.06.2019 р. (а.с. 13-14); протоколами додаткового допиту потерпілих ОСОБА_10 від 13.06.2019 р. та ОСОБА_9 від 14.06.2019 р. (а.с. 17 та 24 відповідно); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 02.07.2019 р. (а.с. 29-31).

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, на переконання колегії суддів, в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений органом досудового розслідування ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлений тим, що: останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз вироком Деснянського райсуду м. Києва від 13.08.2002 р. був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 289 КК України до 12 років позбавлення волі та звільнився за відбуванням покарання 11.02.2012 р. (а.с. 20, зворотна сторона).
Водночас, апеляційний суд не погоджується із думкою прокурора про наявність в зазначеному провадженні ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки такі твердження є голослівними та матеріалами провадження не підтверджується, натомість, підозрюваний провину у вчиненому визнає, активно сприяє розкриттю злочину та самостійно вказав, де знаходиться інший автомобіль.
Одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Натомість, апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний свою провину в інкримінованому злочині визнає та активно сприяє його розкриттю; працює за наймом, хоча й неофіційно; має постійне місце проживання на території м. Одеси; за станом здоров`я не може утримуватись в умовах ізоляції; самостійно з`явився в судове засідання для розгляду клопотання слідчого про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Також, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Останній з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також характеристику особи підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час є обґрунтованим.
Водночас, як про це слушно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, слідчий суддя в ухвалі допустив помилку щодо зазначення по-батькові підозрюваного, вказавши його анкетні дані як ОСОБА_7 , в той час як, відповідно до паспорту, вірними анкетними даними підозрюваного є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Положення частини 1 статті 379 КПК України передбачають, що суд має право за власною ініціативою виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Враховуючи викладене, апеляційний суд звертає увагу слідчого судді місцевого суду на допущену ним описку щодо зазначення по-батькові підозрюваного, у зв`язку з чим рекомендує виправити зазначену помилку шляхом прийняття відповідної ухвали відповідно до вищенаведених приписів кримінального процесуального закону.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 177-178, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Рекомендувати слідчому судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 виправити описку в тексті ухвали слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 03.07.2019 р. щодо по-батькові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4