Справа № 206/5033/19
Провадження № 1-кс/206/1154/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід всьому складу суду,

В С Т А Н О В И В :

До провадження суду надійшла заява судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід всьому складу суду. Підставою для самовідводу суддя вказує, що 05.09.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_4 про відвід всьому складу суду, в зв`язку з недовірою, в якій ОСОБА_4 простить відвести весь склад Самарського районного суду від розгляду справи № 206/4629/19 за її заявами про відводи судді ОСОБА_5 та слідчого судді ОСОБА_6 щодо розгляду скарги щодо невнесення відомостей про вчинення злочину до ЄРДР. Заявник вважає, що Самарський районний суд не може розглядати її справу і підлягає відводу, оскільки більшість суддів брали участь у судових справах, є зацікавленими особами по даній справі та є інші обґрунтовані обставини, що виключають сумніви в неупередженості та об`єктивності суду, та є певні підстави вважати, що судді даного суду в силу певних чинників не зможуть зберегти безсторонність. Дана заява про відвід всьому складу суду згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді розподілена 05.09.2019 року та передана йому, як слідчому судді. Він в межах кримінального провадження № № 0000598 від 14.06.2019 року,де ОСОБА_4 є законним представником потерпілої, неодноразово ухвалював відповідні рішення, в тому числі щодо відводу судді ОСОБА_5 . Враховуючи, що зі змісту та обґрунтування заяви про відвід всьому складу суду вбачається, що заявник вважає всіх суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська, в тому числі і його суддю Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 , зацікавленими, неупередженими та не об`єктивними, він, як суддя (слідчий суддя), якому передано заяву ОСОБА_4 про відвід всьому складу суду, чинним КПК не наділений повноваженнями щодо розгляду такої заяви по суті щодо себе та всіх інших суддів Самарського районного суду м. Дніпропетровська. У зв`язку з чим заявляє собі самовідвід по по кримінальному провадженню № 1-кс/206/1151/19, справа № 206/5033/19.
До судового засідання учасники за заявою не з`явилися. Тому, суддя розглядає заяву про відвід у його відсутність.

Дослідивши заяву про самовідвід, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі №5-15п12).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені суддею ОСОБА_3 в якості підстави для самовідводу, не можуть викликати сумнів у його неупередженості, крім того не свідчать про порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду, так як із заявленого ОСОБА_4 відводу не зрозуміло якому конкретно судді чи конкретному складу суду його заявлено. А тому, суд вважає заяву судді про самовідвід необґрунтованою і приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 .

За таких обставин у задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід всьому складу суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1