Справа № 396/1054/19
Провадження № 1-кп/396/152/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.10.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої, освіта базова вища, не заміжня, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та осіб похилого віку не має, раніше не судимої, зі слів перебуває на обліку в Новоукраїнській районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості як безробітня,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
Обвинувачена ОСОБА_3 заволоділа чужим майном шляхом обману.
Кримінальне првопорушення було вчинено за наступних обставин:
Суд встановив, що 30.10.2018 року, точного часу ні судом, ні слідством не встановлено, обвинувачена ОСОБА_3 , перебувала в приміщенні Новоукраїнського районного центру зайнятості, що розташоване по вулиці Соборна, 32 а, в м. Новоукраїнка Кіровоградської області з метою отримання статусу безробітного та державної соціальної допомоги на випадок безробіття.
При заповнені заяви на отримання допомоги по безробіттю, спеціалістами Новоукраїнського районного центру зайнятості було роз`яснено вимоги законодавства, щодо порядку нарахування та отримання державної соціальної допомоги на випадок безробіття, а саме про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198.
Крім того, ОСОБА_3 ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальності за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначенні Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що, засвідчив власноручним підписом.
В подальшому останній у період з 09.01.2019 по 15.01.2019 нараховано та виплачено державну соціальну допомогу на випадок безробіття
Відповідно до наказу № 10-к від 08.01.2019 року про прийняття на роботу ОСОБА_3 офіційного працевлаштована з 09.01.2019 року з випробовувальним терміном на три місяці до ДНЗ «Зернятко» на посаду вихователя.
Достовірно знаючи, про те, що про вказаний факт її необхідно повідомити Новоукраїнський районний центр зайнятості, у неї виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, а саме бюджетними коштами в якості допомоги по безробіттю та діючи з корисливим мотивом, умисно не повідомила про працевлаштування з 09.01.2019 року до ДНЗ «Зернятко» на посаду вихователя, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Зазначений факт позбавив би ОСОБА_3 права на отримання допомоги по безробіттю та внаслідок приховання вказаних дій, які мали суттєве значення для прийняття рішення про призначення, нарахування й виплату грошової допомоги, ОСОБА_3 , ввела в оману працівників Новоукраїнського районного центру зайнятості, які, виходячи з оманливої впевненості в чесності дій ОСОБА_3 , на виконання вимог ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 15.06.2015 за №613, призначили йому допомогу по безробіттю, що дало змогу в період з 09 січня 2019 року по 15 січня 2019 року отримати державні кошти на загальну суму 599 гривні 30 копійок.
Таким чином, в результаті злочинних дій, обвинувачена ОСОБА_3 , заволоділа грошовими коштами державного бюджету на загальну суму 599 гривні 30 копійок.
Отже, своїми протиправними діями обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, з обставин викладених в обвинувальному акті, пояснивши, що через свою неабізнаність та брак часу вчасно не повідомила РЦЗ про працевлаштування. Тривалий час не повертала борг виплачених коштів, так як не мала матеріальної можливості. На даний час борг відшкодувала повністю. Щиро розкаялася у вчиненому та зазначила, що більше не вчинятиме злочин. Просила суворо не карати, та призначити покарання у виді штрафу, який має змогу сплатити, запевняючи, що має особисті кошти.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд у відсутність, претензій до обвинуваченої не мають.
Враховуючи викладене, суд ухвалив за можливе розглянути кримінальне провадження без участі потерпілої строни. Цивільний позов не заявлено.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченою ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченій, учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні, крім її показів та щирого каяття, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає правдивими, достовірними і ні одна сторона не поставила їх у сумнів під час судового розгляду, тому і у суду немає жодної підстави, ставити їх під сумнів, зокрема, на підтвердження вини обвинуваченої та сум завданої шкоди.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 , врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченої, яка погодилася дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, які не заперечували проти запропонованого прокурором порядку дослідження, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують, зокрема, розмір збитків та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, оскільки, показання останьої повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена повністю визнала себе винуватою у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, так як своїми неправомірними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 необхідне і достатнє для її виправлення і попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, позицію потерпілої сторони, дані, що характеризують особу обвинуваченої, стан здоров`я, умови життя, ставлення обвинуваченої до вчиненого нею діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, не працює, проживає за рахунок матері та виплат РЦЗ, не заміжня, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, скарг на стан здоров`я не має, фізично здорова і придатна до фізичної праці, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.
Згідно висновку Новоукраїнського РВ з питань пробації, щодо вчинення правопорушень обвинуваченою ОСОБА_3 , вважають, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч.2 ст. 76 КК України.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченої, відповідно до якого ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи обставини справи, зважаючи на відношення обвинуваченої до вчиненого, яка щиро розкаялась у скоєному, особи обвинуваченої та зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, суд вважає, що покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 190 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді штрафу, який вона взмозі сплатити так як отримує допомогу по безробіттю та має особисті безготівкові кошти.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався, тому і суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу, відносно обвинуваченої до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1