Справа № 487/7912/19
Провадження № 1-кс/487/8449/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу директора Дочірнього підприємства «Торжок» ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
23.10.2019 року директор ДП «Торжок» ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначила, що 21.10.2019 року вона звернулась до Миколаївської місцевої прокуратури №1 з заявою про злочин, вчинений посадовими особами Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 376-1 КК України, що полягає в умисному втручанні до автоматизованої системи документообігу суду, внесенні неправдивих відомостей щодо визначення певного судді ОСОБА_6 , з якою була певна домовленість ОСОБА_7 щодо блокування розслідування кримінального провадження №0000842, що нанесло матеріальних збитків ДП «Торжок» в особливо великих розмірах. Проте станом на 22.10.2019 року, тобто впродовж 24 годин після отримання та реєстрації Миколаївською місцевою прокуратурою №1 заяви про злочин, відповіді та витягу з ЄРДР про внесення відомостей про злочин за заявою ОСОБА_3 не отримала. На підставі викладеного просить суд визнати бездіяльність заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за її заявою до ЄРДР протиправною та зобов`язати його виконати дії відповідно до ст. 214 КПК України, щодо визначення працівника для внесення відповідних відомостей за заявою директора ДП «Торжок» ОСОБА_3 до ЄРДР та здійснити досудове розслідування.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримувала в повному обсязі, просила суд її задовольнити.
Прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в судовому засіданні обставини викладені в скарзі не визнавав, проти задоволення скарги заперечував, суду пояснював, що обставинами викладеними в заяві ОСОБА_3 про злочин не підтверджено факт втручання посадовими особами Центрального районного суду м. Миколаєва до автоматизованої системи документообігу суду та не зрозуміло, в чому саме полягає вказане втручання. Заява ОСОБА_3 ґрунтується лише на припущеннях про протиправність дій посадових осіб Центрального районного суду м. Миколаєва, не підтверджується жодними доказами, а тому не може вважатись такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139 Про Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - Положення) передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.
Так встановлено, що 21.10.2019 року директор ДП «Торжок» ОСОБА_3 звернулась до Миколаївської місцевої прокуратури №1 з заявою про злочин, вчинений посадовими особами Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 376-1 КК України, що полягає в умисному втручанні до автоматизованої системи документообігу суду, внесенні неправдивих відомостей щодо визначення певного судді ОСОБА_6 , з якою була певна домовленість ОСОБА_7 щодо блокування розслідування кримінального провадження №0000842, що нанесло матеріальних збитків ДП «Торжок» в особливо великих розмірах.
Проте станом на 22.10.2019 року, тобто впродовж 24 годин після отримання та реєстрації Миколаївською місцевою прокуратурою №1 заяви про злочин, відповіді та витягу з ЄРДР про внесення відомостей про злочин за заявою, ОСОБА_3 не отримала.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Згідно Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, Кримінально-процесуальний кодекс України передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
В своїй заяві про злочин та у скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що слідчі дії у кримінальному провадженні №0000842 були фактично заблоковані постійними відмовами у задоволенні клопотань слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області з боку слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 . Вищевказане судом не приймається до уваги, оскільки незгода з рішенням судді сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Крім того, ОСОБА_3 також зазначає, що нібито зі слів керівника суду ОСОБА_8 вона дізналась про те, що 30.05.2017 року слідчим суддею ОСОБА_6 було винесено невідому заявнику ухвалу, у зв`язку з чим, згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та зі слів ОСОБА_8 здійснюється передача судової справи раніше визначеному судді ОСОБА_6 . В той же час, будь-якої ухвали від 30.05.2017 року по кримінальному провадженню №0000842 Єдиний державний реєстру судових рішень не містить, у зв`язку з чим ОСОБА_3 вважає, що було скоєно умисне втручання до автоматизованої системи документообігу суду.
Проаналізувавши вищевикладені твердження заявника, суд приходить до висновку, що відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень будь-якого процесуального рішення може свідчити не про умисне втручання до автоматизованої системи документообігу суду, а про недбале ставлення особи до виконання своїх службових обов`язків, щодо невнесення документів до Єдиного реєстру судових рішень.
Виходячи з положень статті 376-1 КК України, дана стаття передбачає відповідальність за умисне внесення неправдивих відомостей чи несвоєчасне внесення відомостей до автоматизованої системи документообігу суду, несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду, чи інше втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчинене службовою особою, яка має право доступу до цієї системи, або іншою особою шляхом несанкціонованого доступу до автоматизованої системи документообігу суду, або вчинені за попередньою змовою групою осіб.
За статтею 376-1 КК України злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б одного із зазначених у законі альтернативних діянь.
Внесення неправдивих відомостей до АСДС полягає у включенні до АСДС інформації, що повністю або частково не відповідає дійсності. Зазначені відомості можуть, зокрема, стосуватися дати надходження документа до суду, предмета спору, сторін та інших учасників процесу, етапів проходження справи та матеріалів, строків розгляду, текстів судових рішень тощо.
Несвоєчасне внесення відомостей означає внесення до АСДС інформації яка відповідає дійсності, але з порушенням встановлених для цього строків. Так, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України реєстрація в АСДС процесуальних документів, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, повинна здійснюватися працівниками апарату відповідного суду в день надходження цих документів. Аналогічна вказівка міститься і в ч. 2 ст. 35 КПК, згідно з якою матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в АСДС, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів.
Несанкціоновані дії з інформацією, що міститься в АСДС, - це вчинення винним будь-яких дій із зазначеною інформацією без відповідного дозволу. Доступ до АСДС надається суддям та працівникам апарату відповідного суду (які виступають користувачами АСДС) залежно від їх функціональних обов`язків на підставі наказу голови суду (наприклад, ч. 4 ст. 151 КАС, ч. 4 ст. 35 КПК, ч. 2 ст. 111 ЦПК). Функціональні обов`язки, права користувачів АСДС, надання та позбавлення права доступу до неї в кожному окремому суді визначаються на підставі наказів голови суду та керівника апарату суду (п. 2.1 Положення про АСДС).
Інше втручання в роботу АСДС полягає у будь-якому самочинному впливі на нормальну роботу системи («зламування» пароля; заміна, знищення, пошкодження або блокування відповідних інформаційних файлів чи каталогів; засмічення чи перекручування інформації; знеструмлення відповідної електромережі, що призвело до порушення безперебійної роботи системи, тощо).
Відповідно до приписів ч.1 ст. 2, п.10 ч.1 ст. 3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують га наявність в діянні ознак складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
В свою чергу, заява ОСОБА_3 всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких ознак, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Центрального районного суду м. Миколаєва вищевказаних злочинних дій за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 376-1 КК України. Натомість, з заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення вбачається, що вона фактично не погоджується з рішеннями слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотань слідчого про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000842.
За такого, враховуючи, що заява ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення ґрунтується лише на її припущеннях про протиправність дій посадових осіб Центрального районного суду м. Миколаєва, що полягають в умисному втручанні до автоматизованої системи документообігу суду, суд приходить до висновку, що вказана заява не може вважатись такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, а тому скарга ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги директора Дочірнього підприємства "Торжок" ОСОБА_3 на бездіяльність заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений 01.11.2019р.

Слідчий суддя ОСОБА_1