Справа № 476/895/19
Провадж.№ 1-кп/481/186/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2019 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання потерпілого ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000205 від 17.08.2019 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про обвинувачення їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000205 від 17.08.2019 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про обвинувачення їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні подав позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, в якій також просив вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .
Обгрунтувань клопотання потерпілий не зазначає.

Суддя, ознайомившись з клопотанням про арешт майна, встановив наступне.

Потерпілим по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_2 , яким заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2397 грн. 81 коп. та моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Так, суддя вважає, що у клопотанні цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_2 , останній не посилається на наявність будь-яких даних про те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження майна, що належить обвинуваченим, не вмотивував підстави для застосування обтяжень.

Крім того, згідно п. п. 2, 3 ч. 2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належать арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Однак, потерпілий ОСОБА_2 просить накласти арешт на усе рухоме та нерухоме майно, при цьому не перелічує його, не зазначає його вартості, що необхідно для встановлення співмірності із зазначеними позовними вимогами.

Також, не вмотивовано потерпілим і те, що накладення арешту майна на все рухоме і нерухоме майно в такий спосіб буде відповідати завданням кримінального провадження, не призведе до порушення прав фізичних чи юридичних осіб на вільне володіння своїм майном, у зв`язку з чим суддя приходить до висновку, що таке клопотання підлягає поверненню цивільному позивачу (потерпілому) ОСОБА_2 для усунення недоліків.

Керуючись ст. 170, 171, 172, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000205 від 17.08.2019 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про обвинувачення їх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, повернути особі, яка його подала, та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаний в ухвалі суду недоліків.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя ОСОБА_1