печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

20.05.2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, виявленого під час проведення обшуку нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Хмельницьке шосе, 38, на обладнання (лінія) по виготовленню пакетів «TETRA-PAC».

В обґрунтування даного клопотання прокурор вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000321, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.3 ст.199 КК України.

Зазначає прокурор у клопотанні, що на території Хмельницької області діє група осіб до складу якої входить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українець, громадянин України, раніше не судимий, одружений, уродженець с. Білоусівка, Сокирянського району, Чернівецької області, адреса реєстрації АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 .

Прокурор вказує, що ОСОБА_6 з метою незаконного збагачення, ігноруючи систему оподаткування, порядку виробництва та обігу підакцизних товарів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на протязі тривалого часу займається незаконною діяльністю з виготовлення, підроблення, використання або збуту підакцизних товарів, а також незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного збору чи контрольних марок, на території міста Хмельницького та області, в ході чого свою діяльність поєднує з систематичним наданням неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів за безперешкодне зайняття злочинною діяльністю.

Вищевказану продукцію виготовляє та зберігає в складських приміщеннях, які знаходяться за адресами : АДРЕСА_3 реалізовує фізичним та юридичним особам, які займаються роздрібною торгівлею алкогольних напоїв на території міста Хмельницького та Хмельницької області.

В ході проведення досудового розслідування допитані як свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтвердили, що ОСОБА_6 , займається незаконною діяльністю з виготовлення, підроблення, використання та збуту підакцизних товарів, а також незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного збору чи контрольних марок, на території міста Хмельницького та області.

В ході проведення обшуку в нежитловому приміщенні який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено тимчасове майно, а саме обладнання (лінія) по виготовленню пакетів «TETRA-PAC».

17.05.2019 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України майором поліції ОСОБА_9 , винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного майна.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обгрунтованість та наявність підстав накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Представник власника майна ОСОБА_5 та власник вилученого майна ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просив відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно положенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину та наявність обґрунтованої підозри, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб (п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на слідчого та/або прокурора.

Із матеріалів провадження за клопотанням про арешт майна та прокурором у судовому засіданні не доведено, що вилучене обладнання (лінія) по виготовленню пакетів «TETRA-PAC» є предметом та має доказове значення для кримінального провадження, доказів на підтвердження обставин на які посилається прокурор не надано.

При цьому, підозра у даному кримінальному провадженні будь-яким особам не повідомлена.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність з боку прокурора у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки даний захід є неспівмірним із засобами і метою яку прагне досягти орган досудового розслідування, а відтак відсутні підстави вважати, що існує правова підстава для арешту майна, тому клопотання підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задовлення.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Проголошення повного тексту ухвали відбудеться 31.05.2019 о 09-15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1