ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/1115/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/269/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Боків Бережанського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , не судимої

засуджено за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 160 годин.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок місцевого суду змінити та призначити їй покарання у виді штрафу.

Зазначає, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, а робота, де вона працевлаштована обвальщиком на ФГ Масарівські Липки, є єдиним джерелом доходів її сімї, і звільнення з роботи позбавить її засобів існування.

Згідно вироку суду 09 червня 2019 року, близько 20 години ОСОБА_6 перебувала на подвір`ї домогосподарства за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час дорогою проходила сусідка ОСОБА_8 , з якою у ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка.

Під час вказаної суперечки ОСОБА_6 дерев`яною палицею умисно нанесла ОСОБА_8 два удари, від яких вона отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених у ній мотивів, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченої і вважає вирок місцевого суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, згідно частини 2 статті 394 КПК України колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювались, відносно них відповідно до положень частини 3 статті 394 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались.

При цьому судом першої інстанції належно з`ясована правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначене судом обвинуваченій ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Обираючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, те, що вона посередньо характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності та розкаялась у вчиненому.

Окрім того судом також враховано і думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції місцевий суд із врахуванням наведених вище обставин справи прийшов до вірного висновку, призначивши обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді громадських робіт строком 160 годин.

Що стосується доводів обвинуваченої про те, що призначення даного виду покарання буде підставою для її звільнення з ФГ Масарівські Липки, де вона працевлаштована і отримує дохід, то слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.36 кримінально-виконавчого кодексу України покарання у виді громадських робіт полягає у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, а тому не є підставою для звільнення.

Таким чином, твердження обвинуваченої про те, що суд при призначенні їй покарання не в повній мірі врахував всі обставини справи, є необґрунтованими, оскільки будь-які інші обставини, які могли б помякшити покарання, окрім тих, що встановлені судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведені.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б потягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає, а тому апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 р відносно ОСОБА_6 , - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи