Справа №198/831/19
Провадження №1-кп/0198/78/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.19

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000194 внесене в ЄРДР 20.08.2019 року за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає по АДРЕСА_2 , із освітою 11 класів, одружений, не працює, засуджений:

1)21.07.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 187 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

2)16.11.2011 року Апеляційним судом Харківської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки.

Звільнений 29.07.2014 року умовно-достроково на 6 місяців 12 днів;

3)26.09.2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.1, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк один рік, з іспитовим строком на один рік;

4)09.10.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.1, 263 ч.1, 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, маючи не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливий злочин, що посягає на власність, за таких обставин.

Так, 19 серпня 2019 року о 11:25 годин ОСОБА_4 слідуючи по вул.Шевченка с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області побачив біля будинку №33 раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_5 , котрий залишивши у воріт на подвір`я сумку з компресором марки «Solar», вартістю 658,78 гривень, що йому належав, зайшов на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_3 .

У зазначений вище час ОСОБА_4 реалізуючи виникший умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю з боку потерпілого дієвого нагляду за своїм майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння злочином шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, підійшов до місця знаходження сумки, дістав з неї компресор марки «Solar» і доводячи кримінальне правопорушення до кінця таємно, повторно, з корисливих мотивів його викрав, заподіявши кримінальним правопорушенням шкоду потерпілому ОСОБА_5 у сумі 658,78 гривень.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та дав покази про те, що 19.08.2019 року рухаючись по одній із вулиць с.Варварівка Юр`ївського району Дніпропетровської області побачив як раніше незнайома йому особа чоловічої статі, залишивши біля воріт сумку, зайшла на подвір`я будинку. Реалізуючи виникший умисел на крадіжку, він підійшов до місця залишення сумки, дістав з неї компресор, який таємно викрав, покинувши з чужим майном місце вчинення злочину.

Час, місце вчинення злочину, вартість, індивідуальні ознаки викраденого майна, інші обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, ОСОБА_4 не спростовував.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам, вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_4 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно доведена. Скоєне ОСОБА_4 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи покарання для ОСОБА_4 суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо. За відсутності обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючою покарання обставиною для ОСОБА_4 суд визнав щире каяття.

Слід зазначити, що ОСОБА_4 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення у стані неосудності відсутні.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий раніше неодноразово судимий, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих покарання обставин, та зважаючи на те, що ОСОБА_4 будучи раніше засудженим за вчинення умисних злочинів, у період не знятої і непогашеної судимості знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки доходить переконанню, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_4 та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.185 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком з покаранням, призначеним ОСОБА_4 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року, у виді позбавлення волі на строк три роки чотири місяці.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обрано.

Цивільний позов не подано.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання у зв`язку з виконанням вироку.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави або на користь потерпілого, відсутні.

Речовий доказ компресор марки «Solar», залишити потерпілому ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, надіслати потерпілому ОСОБА_5 .

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1