ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/177/19 Справа № 712/8426/15-к Категорія: ч. 2 ст. 367 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника цивільного

відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0001843 за апеляційною скаргою представника Головного управління Державної Казначейської служби України у Черкаській області в особі заступника начальника юридичного відділу ГУ ДКС України у Черкаській області ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, в силу ст. 89 КК України, -

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КПК України ОСОБА_9 звільнено від призначеного основного та додаткового покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 2 роки, у зв`язку із закінченням строків давності визначених п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції, а також Головного Управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задоволено частково.

Ухвалено стягнути з держави Україна через Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 322400 грн., і моральну шкоду 20000 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 998,40 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, перебуваючи на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції з 21.06.2009 року, здійснюючи функції представника влади з примусового виконання рішень судів, будучи наділеним організаційно-розпорядчими, адміністративно-господарськими функціями, 20.07.2010 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_7 на користь КС «Добробут» виконавчих листів №2-5591/09 виданого 25.02.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси, №2-5593/09 виданого 25.02.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси, № 2-1416/10 виданого 20.04.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, №2-1417/10 виданого 06.05.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, не вніс до акту опису та арешту майна від 20.07.2010, відомості про наявність на земельній ділянці площею 0,13 га, кадастровий номер: :02:002:0124, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 недобудованого будинку.

Крім того, ОСОБА_9 10.11.2010, під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_7 на користь КС «Добробут» виконавчих листів №2-5591/09 виданого 25.02.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси, №2-5593/09 виданого 25.02.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси, №2-1416/10 виданого 20.04.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, №2-1417/10 виданого 06.05.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, отримавши заяву ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з викликом в апеляційний суд в Черкаській області на 02.12.2010 у справі №2-1416/10, в порушення вимог ст.40-1 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV) не виніс постанову про повернення виконавчого листа №2-1416/10 до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Також, ОСОБА_9 19.11.2010 під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_7 на користь КС «Добробут» виконавчих листів №2-5591/09 виданого 25.02.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси, №2-5593/09 виданого 25.02.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси, №2-1416/10 виданого 20.04.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, №2-1417/10 виданого 06.05.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси, отримавши заяву ОСОБА_7 та ухвали з мокрими печатками про скасування заочних рішень Придніпровського районного суду м. Черкаси у справах №2-5591/09, №2-5593/09, Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2-1417/10, в порушення вимог п.4 ч.1ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV) не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження щодо виконавчих листів № 2-5591/09, №2-5593/09, №2-1417/10, та в подальшому не вжив заходів для попередження Спеціалізованої організації по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» відповідно до п.2.3.1 договору №16/123-10Ф від 03.11.2010, про виникнення обставин, передбачених вимогами ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV) (виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа), що призвело до незаконного відчуження майна потерпілого ОСОБА_7 .

Внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязків старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_9 , 06.12.2010 були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, та незаконно реалізовано земельну ділянку площею 0,13 га, кадастровий номер: :02:002:0124, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , за ціною 58627,80 грн., без недобудованого будинку, що спричинило матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 відповідно до висновку експерта №351/15-23 від 13.07.2015 на загальну суму 322400,00 грн., що є тяжкими наслідками.

Не погоджуючись з вироком суду представник Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи його незаконним просив, скасувати в частині , що стосується вирішення цивільного позову ОСОБА_7 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про стягнення з держави України через Головне управління матеріальної шкоди в розмірі 322400 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. та ухвалити новий вирок в частині, що стосується цивільного позову, яким у задоволенні цивільного позову відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в Головного управління , як у відповідача за судовим рішенням , відсутні повноваження по стягненню коштів з Державного бюджету України на користь позивача. Натомість Державна казначейська служба України , що має такі повноваження , не є відповідачем по даному провадженню.

Зазначає, що Головне управління жодних прав та законних інтересів позивача не порушувало, а тому не може нести відповідальність за шкоду, спричинену іншим державним органом, і тим більше не може відповідати за державу Україна.

Вказує, що територіальні органи Державної казначейської служби не уособлюють собою державу Україну , а рахунки, які відкриті виключно для забезпечення їх діяльності не уособлюють собою Державний бюджет України. Стягнення моральної та матеріальної шкоди у разі задоволення позовних вимог здійснюється з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів на користь стягувача з відповідного рахунка.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника цивільного відповідача ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги; думки прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги представника цивільного відповідача; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та правильності кваліфікації його дій та призначеного покарання, учасниками судового провадження не оспорюється.

Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_9 , суд першої інстанції в достатній мірі дотримався вимог, передбачених ст.ст. 370, 374 КПК України, в тому числі - і при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 .

Так, згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 129 КПК України та п. 14 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989р. № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (зі змінами) в мотивувальній частині вироку суд на основі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи має навести мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову або про покладення на засудженого, цивільного відповідача обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, з кого саме вони стягуються, на чию користь та в якому порядку проводити стягнення, зарахувати суми, добровільно передані цивільному позивачеві, вказати матеріальний закон на підставі якого вирішено цивільний позов, давши при цьому належну оцінку зазначеним обставинам.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичні особі незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно п. 1 положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерства фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Пунктом 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

Статтями 23 та ч.1 ст.1167 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Так, приймаючи рішення про задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 та стягнення з держави України, через Головне Управління Державної казначейської служби у Черкаській області матеріальної шкоди в розмірі 322400 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями ОСОБА_9 , під час перебування його на посаді старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції, з використанням наданих йому повноважень, потерпілій ОСОБА_7 спричинена шкода. Факт неправомірності дій ОСОБА_9 підтверджується визнанням його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в даному провадженні та ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2017, якою, окрім іншого, було визнано бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції ОСОБА_9 ..

Колегія суддів з вказаним рішенням погоджується та вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення спричиненої шкоди потерпілій ОСОБА_7 з держави України через Головне Управління Державної казначейської служби у Черкаській області, оскільки потерпілій ОСОБА_7 шкода завдана ОСОБА_9 , як посадовою особою органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою..

Доводи представника цивільного відповідача ОСОБА_8 про те, що Головне Управління Державної казначейської служби у Черкаській області не є належним відповідачем у даній справі, є безпідставним.

Також, колегією суддів не встановлено передбачених законом підстав для скасування вироку суду в частині, що стосується вирішення цивільного позову ОСОБА_7 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про стягнення з держави України через Головне управління матеріальної шкоди в розмірі 322400 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн. та відмови в задоволенні цивільного позову, як про те просить апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_9 вирок, в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , є законним і обґрунтованим, а підстави для його скасування в цій частині, як того просить представник цивільного відповідача, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Головного управління Державної Казначейської служби України у Черкаській області в особі заступника начальника юридичного відділу ГУ ДКС України у Черкаській області ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 квітня 2019 року, щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення в може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :