УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000629 від 03.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання про арешт майна, прокуратурою області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000629 від 03.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відділом нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Одеської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактами заволодіння невстановленою групою осіб об`єктами нерухомого майна територіальної громади міста Одеси.

В ході зазначеного кримінального провадження перевіряються факти причетності осіб, які представились ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до заволодіння рядом об`єктів нерухомості як фізичних осіб, так і нежитлових приміщень територіальної громади міста Одеси, в тому числі квартири АДРЕСА_1 .

Опрацюванням ЄРДР встановлено, що Малиновським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області розслідувалось кримінальне провадження №0000543 від 10.07.2017 року за 19 епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , у заволодінні рядом об`єктів нерухомості, в тому числі квартирою АДРЕСА_2 , яке 21.11.2017 року закрито на підставі п 5 ч. 1 ст. 384 КПК України. Процесуальне керівництво здійснювалось Одеською місцевою прокуратурою №2.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що у кримінальному провадженні наявні лише процесуальні документи, що стосуються одного із епізодів та складаються з 14 аркушів.

Разом з цим, у матеріалах кримінального провадження виявлено відсутність будь-яких документів, доказів, на підставі яких приймалось остаточне рішення, в тому числі, постанов про об`єднання кримінальних проваджень №0002681, №0002929, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 07.09.2017, постанов про зупинення та відновлення досудового розслідування від 28.09.2017 року та 21.11.2017 року відповідно, а також постанови про закриття кримінального провадження від 21.11.2017 року.

13.08.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2019 року проведено виїмку документів у Малиновському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області по вул. Ак. Філатова, 23В у м. Одесі, під час якої вилучено зазначені у клопотанні документи.

Оскільки вилучені документи визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, останні є об`єктом кримінально протиправних дій, прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах клопотання телефонограмою.

Представник Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до суду також не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення відповідного листа.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з поданого клопотання, необхідність арешту майна обумовлюється необхідністю збереження вилучених документів, які в рамках даного кримінального провадження визнано речовими доказами, оскільки останні є об`єктом кримінально протиправних дій.
Між тим, слідчий суддя не може погодитися з вказаними доводами прокурора, оскільки в поданому клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування, яке надавало б слідчому судді підстави вважати, що вилучені документи, про які йдеться в клопотанні прокурора, дійсно можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, та, таким чином, відповідати критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.
Більше того, з постанови про долучення до кримінального провадження речових доказів від 13.08.2019 року жодним чином не вбачається, на підставі яких конкретно критеріїв вилучені документи були визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000629 від 03.07.2019 року.
Крім того, прокурор жодним чином не доведено, що на теперішній час, існує загроза того, що вилучені документи можуть бути знищенні особами, у володінні яких вони перебувають, а саме посадовими особами Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Оскільки прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засіданні до суду не з`явився, будь-яких додаткових доказів, в тому числі пояснень в судовому засіданні слідчому судді не надав, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є необґрунтованим, належним чином невмотивованим та таким, яке фактично складено поверхнево, без належного врахування норм, які ставляться до такого роду клопотань.

Беручи до уваги викладені недоліки клопотання в сукупності, з огляду на неявку прокурора до суду, слідчий суддя приходить до переконання, що правових підстав для задоволення поданого клопотання не має, а відтак, в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000629 від 03.07.2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1