Справа № 495/8507/19
№ провадження 1-кс/495/4695/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, має

середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

18.09.2019 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
В клопотанні слідчим зазначено, що 16.09.2019 року приблизно о 14:30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на автомобілі марки «Оpel Veсtra» сріблястого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, приїхав до паркувального майданчику поблизу супермаркету «АТБ-Маркет», що за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Перемоги 2-М та попросив водія автомобілю зупинитися на узбіччі поблизу з паркувальним майданчиком де побачив на вказаній території припаркований автомобіль марки «ВАЗ-2114» з державним номерним знаком НОМЕР_2 . Зупинившись неподалік вказаного автомобілю, а саме: на відстані приблизно 10 метрів ОСОБА_5 побачив, що водій вказаного автомобілю ОСОБА_8 бортував ліве переднє колесо, після чого ОСОБА_5 направився до вищезазначеного автомобілю. Підійшовши до автомобілю марки «ВАЗ-2114» з державним номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_5 побачив під переднім сидінням водія сумку із чорної тканини, що належить ОСОБА_8 , обравши останню предметом свого злочинного посягання.
Користуючись тим, що ОСОБА_8 перебував біля свого автомобілю та не спостерігав за його діями, шляхом вільного доступу, через незачинені передні пасажирські двері, ОСОБА_5 проник до салону вищезазначеного автомобіля марки «ВАЗ-2114» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 звідки повторно, таємно викрав сумку із тканини чорного кольору, вартістю 200 грн, в якій знаходилося: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» вартістю 3490 грн в корпусі чорного кольору та силіконовому чохлі-накладці чорного кольору вартістю 200 грн із сім-картою оператора «Київстар» вартістю 25 грн; картка банку «Укрсиббанк» на моє ім`я, а також картки банку «Приватбанк» які ОСОБА_8 не використовував; особисті документи ОСОБА_8 , а саме: паспорт громадянина України, посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 2114 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , військовий квиток, медична карта, документи на банківську картку «Укрсиббанк» та по 1 банківській картці банків «Укрсиббанк» та «Приватбанк», страховий поліс на автомобіль, які не складають для потерпілого матеріальної цінності; грошові кошти, а саме: 4 банкноти номінальном 500 грн, 5 банкнот номіналом 200 грн, 2 банкноти номіналом 1 долар США; 2 талони на 10 літрів пального «Енерджи» кожен, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6469,66 гривень.
Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 6469,66 гривень.
Таким чином, встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненій повторно тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
16.09.2019 року за підозрою у скоєні вище вказаного кримінального правопорушення, згідно ст.208 КПК України, затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Зугдіді, Грузія, грузин, громадянин Грузії, маючий середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Вина ОСОБА_5 , у скоєння кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
В діях ОСОБА_5 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України КК України.
Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив злочин середньої тяжкості, відповідно до ч.2 ст.185 КК України карається позбавленням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до вимог ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , є ризик того, що він: - особа яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні замаху на злочин середньої тяжкості за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; - знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - незаконно впливати на свідків, та потерпілих; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Застосування міри запобіжного заходу у вигляді застави не є доцільним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працює та не зможе внести заставу, яка буде визначена судом.
Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільною, оскільки враховуючи те що громадянин ОСОБА_5 мешкає за територією м.Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського району, що може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також те, що ОСОБА_5 в разі обрання вказаного запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту може скоїти нове кримінальне правопорушення, а також може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні що, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також те, що ОСОБА_5 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, схильний до скоєння кримінальних правопорушень, не має нерухомого, та рухомого майна на території міста та району, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, у зв`язку з наведеним слідчий клопотання просить задовольнити.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні, зокрема прокурор зазначив те, що підозрюваний ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, може переховуватися від органу досудового розслідування та виїхати за межі України, а від так більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора та просила суд відмовити у його задоволенні та обрати у відношенні ОСОБА_5 , запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, вказуючи, що підозра не обґрунтована, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника у повному обсязі.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до положень ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.
Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі ст.208 КПК України 16.09.2019 року ОСОБА_5 затримано за підозрою в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
17.09.2019 року ОСОБА_5 на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.1 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними доказами про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Доказів можливості підозрюваним переховуватись від органів слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків, та потерпілих, прокурором не надано.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, що ОСОБА_5 має місце постійного проживання, одружений, має міцні соціальні звязки, вважаю, що слідчим та прокурором цілком доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, однак не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор у клопотанні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання цілодобово, строком на 60 (шістдесят діб) за місцем фактичного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_2 , строком до 14.11.2019 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- прибувати до кабінету слідчого або прокурора за викликом;
- здати слідчому Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 документи, які надають право на перетинання державного кордону України;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків.
Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1