Справа № 369/6866/19
Провадження №1-кс/369/2150/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві, клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003524 від 16.09.2016 за ознаками злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою до трьох місяців відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий вимоги мотивує тим, що 23.04.2016 близько 03:00 год. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою та двома обвинуваченими, обвинувальний акт щодо яких направлено 20.09.2016 до Києво-Святошинського районного суду Київської області у кримінальному провадженні №0001495 від 23.04.2016, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в салоні автомобіля «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_8 , припаркувалися поблизу будинку АДРЕСА_3 , де з метою реалізації спільного умислу, ОСОБА_5 застосував до потерпілого ОСОБА_8 фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, яке полягало у здавленні шиї потерпілого руками, а інша невстановлена досудовим розслідуванням особа та обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 утримували потерпілого з метою подолання опору, однак потерпілий ОСОБА_8 вирвався та вибіг з салону вказаного автомобіля.
Після цього, реалізовуючи спільний умисел, в той час коли один з обвинувачених у кримінальному провадженні №0001495 спостерігав за навколишньою обстановкою, ОСОБА_5 та інший обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 наздогнали ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наніс потерпілому близько 19 ударів предметом, схожим на ніж, в шию, грудну клітку та живіт, в той час коли обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495, керуючись спільним умислом із співучасниками злочину, утримував потерпілого з метою подолання опору, після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа нанесла потерпілому близько 20 ударів предметом, схожим на ніж, в шию, грудну клітку та живіт.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській обласній клінічні лікарні.
Після цього, керуючись спільним умислом, один із обвинувачених у кримінальному провадженні №0001495 сів на водійське сидіння автомобіля марки «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою наявного в замку запалювання ключа запустив двигун, а інший обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 сів на пасажирське переднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа сіли на задні пасажирські сидіння, та обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 рушив з місця, тим самим незаконно заволоділи автомобілем марки «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю, згідно висновку експерта №19/8-04/227 від 21.06.2016 року 177 100 грн., яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Крім того встановлено, що 23.04.2016 близько 03:00 год. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою та двома обвинуваченими, обвинувальний акт щодо яких направлено 20.09.2016 до Києво-Святошинського районного суду Київської області у кримінальному провадженні №0001495 від 23.04.2016, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи в салоні автомобіля «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_8 , припаркувалися поблизу будинку АДРЕСА_3 , де з метою реалізації спільного умислу, ОСОБА_5 застосував до потерпілого ОСОБА_8 фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я останнього, яке полягало у здавленні шиї потерпілого руками, а інша невстановлена досудовим розслідуванням особа та обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 утримували потерпілого з метою подолання опору, однак потерпілий ОСОБА_8 вирвався та вибіг з салону вказаного автомобіля.
Після цього, реалізовуючи спільний умисел, в той час коли один з обвинувачених у кримінальному провадженні №0001495 спостерігав за навколишньою обстановкою, ОСОБА_5 та інший обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 наздогнали ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наніс потерпілому близько 19 ударів предметом, схожим на ніж, в шию, грудну клітку та живіт, в той час коли обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495, керуючись спільним умислом із співучасниками злочину, утримував потерпілого з метою подолання опору, після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа нанесла потерпілому близько 20 ударів предметом, схожим на ніж, в шию, грудну клітку та живіт.
Після цього, керуючись спільним умислом, один із обвинувачених у кримінальному провадженні №0001495 сів на водійське сидіння автомобіля марки «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою наявного в замку запалювання ключа запустив двигун, а інший обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 сів на пасажирське переднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа сіли на задні пасажирські сидіння, та обвинувачений у кримінальному провадженні №0001495 рушив з місця, тим самим незаконно заволоділи автомобілем марки «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 ., яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд.
Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Київській обласній клінічні лікарні.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 32-тр від 04.05.2016 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлено:
1.(1) а) проникаюче колото-різане поранення шиї: колото-різана рана правої бокової поверхні шиї (щілиноподібна форма, а при співставленні країв прямолінійна, рівні, не осаджені краї, рівні стінки, гострі кінці, глибина раньового каналу переважає довжину рани), з раневим каналом, шо відходить від неї в напрямку ззаду наперед, справа наліво, практично горизонтально, загальною довжиною в тілі біля 8 см та ушкоджує по своєму ходу м'які тканини шиї, стравохід, гортань з повним пересіченням перснеподібного хряша;
б) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: колото-різана рана на правій задньо-боковій поверхні грудної клітки, з раневим каналом, що відходить від неї в напрямку справа наліво, дещо знизу доверху та ззаду наперед, загальною довжиною біля 10 см та ушкоджує по своєму ходу підшкірно-жирову клітковину та мязи грудної клітки по правій задньо-боковій поверхні, міжреберні мязи 8-го міжреберного проміжку, пристінкову плевру справа, з проникненням в праву плевральну порожнину, нижню долю правої легені;
в) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: колото-різана рана задньої поверхні грудної клітки справа, з раневим каналом, що має напрямок ззаду наперед, дещо справа наліво та дещо зверху донизу, довжиною в тілі біля 10 см та ушкоджує по своєму ходу підшкірно-жирову клітковину та мязи грудної клітки по задній поверхні, міжреберні мязи 10-го міжреберного проміжку, пристінкову плевру справа. з проникненням в праву плевральну порожнину, правий купол діафрагми, з проникненням в черевну порожнину:
г) проникаюче колото-різане поранення живота: колото-різана рана передньої черевної стінки, з раневим каналом, що має напрямок знизу догори, справа наліво та спереду назад, довжиною в тілі біля 14 см, та ушкоджує по своєму шляху передню черевну стінку справа, пристінкову очеревину, з проникненням в черевну порожнину, правий купол діафрагми, з проникненням в праву плевральну порожнину та праву долю печінки;
д) проникаючі колото-різані поранення живота: колото-різані рани правої клубової області, з раневими каналами, що мають напрямок справа наліво, спереду назад, дещо зверху донизу, загальною довжиною в тілі біля 14 см та 15 см, відповідно, та ушкоджують на своєму шляху передню черевну стінку справа, пристінкову очеревину, з проникненням в черевну порожнину, з ушкодженням правої долі печінки;
е) проникаючі колото-різані поранення грудної клітки: колото-різані рани правої бокової поверхні грудної клітки, з раневими каналами, що мають напрямок справа наліво, дещо знизу вверх, спереду назад, загальною довжиною біля 5-6 см, що ушкоджують на своєму шляху підшкірно-жирову клітковину та м'язи грудної клітки, пристінкову плевру справа, з проникненням в праву плевральну порожнину;
с) непроникаючі колото-різані поранення шиї, грудної клітки та живота в кількості 26-ти, раневі канали яких сліпо закінчуються в м'яких тканинах;
ж) різана рана (веретеноподібна форма, гострі кінці, рівні краї, довжина рани переважає глибину) правого передпліччя з ушкодженням венозної судини (правої ліктьової вени)
з) різана рана правої передньо-бокової поверхні грудної клітки;
і) неповний прямий перелом 5-го ребра справа;
ї) садно па правій щоці, синці на верхній повіці правого ока та на правому плечі;
к) травматичні сколи 4,6-го зубів справа на верхній щелепі.
Характер, морфологія та особливості вищеописаних в пунктах 1 а, б, в, г, д, е, є, ж)) даних Висновків ушкоджень свідчать про те, що вони були спричинені внаслідок дії плаского предмету з колюче-ріжучими властивостями (за даними судово-криміналістичного дослідження «Висновок експерта» №76-мк, від 15.07.2016р.-18.07.2016р.).
Вищеописані в пунктах 1 а, б, в, д, е)) проникаючі колото-різані поранення шиї, грудей та живота, в кількості 12-ти, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя (небезпека для життя поранень, що проникають в органи шиї, грудну та черевну порожнини тіла, з ушкодженням внутрішніх органів).
Колото різані не проникаючі поранення шиї, грудної клітки та живота, в кількості 26-ти, неповний перелом 5-го ребра справа та травматичні сколи 4,6-го зубів справа на верхній щелепі, мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Даний перелом ребра та травматичні сколи зубів утворились від дії тупого (-их) предмету (-ів) за механізмом удару.
Різане поранення, що описане в пункті 1ж) має ознаки ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Ушкодження, які описані в пункті 1ї) даних Висновків утворились від дії тупого (-их) предмету (-іи) за механізмом удару та мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
2(2). Смерть ОСОБА_8 , настала від численних проникаючих колото-різаних поранень шиї, грудної клітки та живота (в кількості 12-ти) з розвитком крововтрати та геморагічного шоку, на що вказують вищеописані в пунктах 1а,б,в,г,д,е даних Висновків ушкодження тіла та дані медичної документації на його ім'я. Фоновими захворюваннями були фібринозно-гнійний менінгіт та пневмонія (тьмяність та жовтуватий відтінок м`якої мозкової оболонки в області пахіонових сплетень та на конвекситальних поверхнях півкуль, ущільнення легеневої тканини в нижніх відділах обох легень, м'ясиста консистенція, малоповітряність, бордово-коричневе забарвлення, з каламутним, сірувато-червоним виділенням на розрізах).
Про підозру у даному кримінальному провадженні 05.04.2019 повідомлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даних злочинів обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду від 23.04.2016, показами потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , показаннями свідків, протоколом впізнання за фотознімками, висновком судово-медичної експертизи № 32-тр від 04.05.2016 та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2019 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 04.06.2019 включно.
На даний час у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Однак, закінчити досудове розслідування протягом двох місяців, тобто до 04.06.2019, немає можливості, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно завершити призначені судові експертизи та витребувати висновки, а саме отримати висновок молекулярно-генетичної експертизи, призначеної слідчим 24.04.2019 у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, додатковий строк, відповідно до положень ст. 295 КПК України, необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а саме: для завершення проведення експертизи, при цьому ці дії не могли бути завершені раніше з об`єктивних причин.
Задля швидкого, повного об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність в продовженні строку застосованого до нього виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В даному випадку будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не зможе забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігти наступним ризикам:
- переховуватись від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, в даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів санкція одного з якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, та караються позбавленням волі до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Підозрюваний ніде не працює, офіційно не одружений, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування, а також міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, що суттєво перешкодить збиранню доказів та проведенню досудового розслідування.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, та цей ризик є реальним з огляду на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ст. 348 КК України.
Враховуючи все вищезазначене, щодо ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії виключного запобіжного заходу, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.
І лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам, в тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Беручи до уваги те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 04.06.2019 і останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за який передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та є реальними, слідчий просив суд дане клопотання задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, а саме до 04.07.2019 (включно).
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Підозрюваний в судовому засіданні клопотання не визнав, заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд відмовити у його задоволенні.
Захисник в судовому засіданні клопотання не визнав, заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
-переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;
-незаконно впливати на потерпілого або свідків;
-вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено максимальне покарання у вигляді довічного позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не має постійного місця роботи; не перебуває в шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто не має стійких соціальних зв`язків, достатніх, на думку слідчого судді, для усунення ризику переховування від слідства.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, шляхом здійснення фізичного чи психологічного тиску, враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням фізичного насилля, слідчий суддя вважає обґрунтованою наявність заявленого ризику.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні іншого особливо тяжкого злочину, що свідчить про системтичність злочинної поведінки.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , окрім вище викладених обставин, слідчий суддя у відповідності до ст.178 КПК України враховує вагомість наявних доказів, що обґрунтовують підозру, які свідчать про зухвалий спосіб вчинення можливого нападу із застосуванням завчасно підготовлених знарядь, можливо також зброї, також слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, спосіб спричинення тілесних ушкоджень та їх кількість.
Таким чином, слідчий суддя вважає реальними ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючи матеріалів стосовно підозрюваного.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
На підставі викладеного, враховуючи дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені слідчим і прокурором.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючи матеріалів стосовно підозрюваного.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
На підставі викладеного, враховуючи дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені слідчим і прокурором.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З вище наведених підстав слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою, без можливості внесення застави, в Арештному домі ДУ «Київський слідчий ізолятор», підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Гришківці Бердичівського району Житомирської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, в межах строку досудового розслідування, а саме до 04.07.2019 (включно).
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1