Справа № 143/438/19
Ухвала

"03" липня 2019 р. м. Калинівка
Калинівський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ;
секретаря с/з ОСОБА_2 ;
за участі: прокурора: ОСОБА_3 ;
обвинуваченої; ОСОБА_4 ;
захисника: ОСОБА_5 ;
потерпілої: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000012 від 10.01.2019 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
до Калинівського районного суду Вінницької області із Вінницького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 від 10.01.2019 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

03.07.2019 року прокурором подано до суду письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.121 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, підстави, за яких було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінились, обвинувачена веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не зв`язана сталими родинними стосунками та вихованням дітей, а також враховуючи вільний вибір місця знаходження та проживання, вищевказане може свідчити про можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків в кримінальному провадженні, тому прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо заявленого клопотання та просили суд змітити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора.

Вислухавши доводи сторін, суд вважає клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Зі змісту ст. 331 КПК України слідує, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду 3) незаконно впливати на свідків 4) іншим чином перешкодати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою було продовжено по 06 липня 2019 року включно.

При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд виходить із наявності пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого її злочину та необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачена може переховуватися від суду, вплинути на свідків та потерпілу, які ще не допитані у судовому засіданні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєнні якого вона обвинувачуються, відсутністю сталих родинних стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання суду, враховуючи викладені обставини, доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не переважають доводів сторони обвинувачення та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились.

Враховуюче вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також відсутність підстав для зміни та скасування запобіжного заходу, суд вважає необхідним залишити раніше обраний обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 31, 177, 178, 197, 315, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ; українки; громадянки України; працюючої сторожем СТОВ «Зоря», залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 31 серпня 2019 року включно.

Копію ухвали направити до державної установи "Вінницька установа виконання покарань № 1" для відому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Віницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя: ОСОБА_1