Провадження № 11-кп/824/2389/2019 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0008224 від 24.07.2016 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
вироком Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2004 за ч. 3 ст.140, ч. 3 ст. 357, 42 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2008 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2013 за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;
вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2017 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,

засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2017 та остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 3 місяці;

Зараховано у строк покарання ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 14.03.2017 року по 19.10.2017 року, а з 04.04.2019 року до вступу вироку в законну силу один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 23 липня 2016 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи біля будинку № 18 по вул. Жмаченка в м. Києві у невстановленої досудовим розслідуванням особи за грошові кошти у сумі 200 гривень, умисно, незаконно, для власного вживання, без мети збуту, придбав небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 1,719 г, що знаходився в двох гумових презервативах, які поклав в чоловічу сумку чорного кольору, що мав при собі, де став умисно, незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту. В той же день, приблизно о 16 годині 30 хвилин, біля будинку № 12-а по вул. Вересневій в м. Києві працівниками поліції було виявлено ОСОБА_7 ,. де в присутності понятих ОСОБА_7 з чоловічої сумки, що мав при собі, добровільно видав два презервативи, в середині яких знаходилась рідни темно-коричневого кольору, масою 17,501 г та 17, 622 г, що в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,862 г та 0,857 г, загальною масою 1,719 г, тобто у великих розмірах, яку ОСОБА_7 умисно, незаконно придбав для власного вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив йому на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення за період його перебування під вартою у СІЗО з 04.04.2019 до моменту вступу вироку в закону силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій у апеляційній скарзі не оспорюються. Правові підстави для виходу за межі апеляційної скарги відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до статті 12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина 2013р. народження, судом враховано наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме, рецидив злочинів та пом`якшуючих покарання обставин, а саме, щире каяття.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 309 КК України, та остаточного покарання, визначеного за правилами ч.4 ст. 70 КК України, вказане покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Вирок в цій частині обвинуваченим також не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом при ухваленні вироку не правильно застосовані положення кримінального Закону, а саме положення ч. 5 ст.72 КК України в ред. Закону № 2046-VIII від 18.05.2017, то вони є слушними.
Так, відповідно до ч.2,3 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч.1,2 ст.5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мала місце 23.07.2016, тобто у період дії ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ від 26.11.2015 року та зарахувати йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 04 квітня 2019 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому у строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме з довідки ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 10.04.2019р. №08/РКК4 (а.с.48), в державну установу «Київський слідчий ізолятор» із ДУ «Старобабанівська ВК №92» 04.04.2019р. прибув засуджений ОСОБА_7 згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 15.03.2019р. для розгляду кримінального провадження щодо нього за ч.2 ст. 309 КК України.

За таких обставин обвинуваченому ОСОБА_7 слід зарахувати час перебування його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» із 04.04.2019 у строк попереднього ув`язнення.

Враховуючи викладене, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині зарахування строків попереднього ув`язнення в строк покарання шляхом зарахування ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 № 838-VIII з 04.04.2019 до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року ОСОБА_7 у строк покарання зарахувати попереднє ув`язнення із 04.04.2019 до вступу вироку в законну силу, а саме до 15.08.2019 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4