Провадження № 1-кп/679/72/2019
Справа № 679/1046/18
У Х В А Л А
09 вересня 2019 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 підтримав письмове клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому фактичних обставин справи зібраним доказам, а також у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України. Окрім зазначеного в клопотанні, захисник зауважив, що обвинувальний акт від 20 квітня 2015 року за рішенням суду повертався прокурору. Однак вдруге обвинувальний акт від 01 грудня 2016 року надійшов знову ж таки без усунення недоліків, які стали підставою для такого повернення. Вказав на те, що до обвинувального акту від 01 грудня 2016 року прокурором не додано реєстр матеріалів та такий не вручений обвинуваченому згідно вимог ст. 291 КПК України разом з примірником цивільного позову потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив таке задовольнити.
Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання та пояснила, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, він є процесуальним рішенням прокурора, яким висувається обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і не повинен містити докази, а обставини вчинення кримінального правопорушення доводяться під час судового розгляду шляхом доказування. Нескладання реєстру до повторно надісланого обвинувального акту не є підставою для його повернення, з врахуванням того, що будь-які процесуальні дії у кримінальному провадження вже не проводилися. Щодо обов`язку вручення прокурором цивільного позову для обвинуваченого, на який вказує захисник, то звернула увагу на те, що цивільний позов був поданий потерпілим в підготовчому судовому засіданні.
Заслухавши клопотання захисника, думку учасників процесу по заявленому клопотанню, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.
За результатами підготовчого судового засідання, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, що визначено п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Обвинувальний акт у відповідності до ч. 2 ст. 291 КПУ України має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
Виходячи з аналізу наведених норм закону та дослідження обвинувального акту на предмет дотримання вимог закону при його складанні, суд приходить висновку, що обвинувальний акт містить всі необхідні відомості, які передбачені ст. 291 КПК України.
При цьому суд не погоджується з твердженням захисника щодо відсутності в обвинувальному акті сформульованого обвинувачення, яке висунуте ОСОБА_4 , а містить висновки щодо підозри, оскільки в обвинувальному акті від 01 грудня 2016 року чітко зазначено, що «… ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення», на противагу обвинувальному акту від 11 липня 2014 року, який був повернутий прокурору та в якому було зазначено, що «… ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».
Відхиляються судом також доводи захисника з приводу того, що в обвинувальному акті відсутня вказівка на наслідки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, так як в обвинувальному акті наявна правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст. 286 КК України) та сформульоване обвинувачення відповідає диспозиції ч.1 ст. 286 КК України (арк. спр. 2, т. 3).
Зі змісту обвинувального акту убачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 , зокрема, час, місце, спосіб вчинення, його наслідки, механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та ступінь їх тяжкості, інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Оскільки ст. 286 КК України є бланкетною нормою, тому в обвинувальному акті зазначено пункти ПДР, в порушенні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та розкрито їх зміст.
Таким чином, посилання захисника проте те, що в обвинувальному акті не зазначено, яке саме обвинувачення висунуте ОСОБА_4 , не вказано які протиправні дії вчинив останній, в чому вони виражались, наслідки таких дій, є безпідставними.
Що стосується доводів захисника про наявність порушення ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки для ОСОБА_4 було вручено копію обвинувального акта без реєстру матеріалів досудового розслідування та без копії цивільного позову потерпілого, то суд такі відхиляє з огляду на наступне.
Як установлено судом, цивільний позов потерпілим було подано 14 лютого 2017 року через канцелярію Славутського міськрайонного суду Хмельницької області (арк. спр. 110 т. 3), що виключає обов`язок прокурора щодо вручення такого обвинуваченому разом з обвинувальним актом та долучення про таке розписки підозрюваного до обвинувального акту, як того вимагає п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України.
Вирішуючи питання наявності при обвинувальному акті реєстру матеріалів досудового розслідування, суд зважає на те, що такий є наявним при в матеріалах справи (арк. спр. 235-236, т. 1) і потреба у повторному поданні такого не убачається, зважаючи на те, що будь-які процесуальні дії після повернення обвинувального акта строною обвинувачення не здійснювалися.
При цьому суд звертає увагу на те, що обвинувачений такий реєстр отримав, про що в матеріалах справи наявна його розписка від 20 квітня 2015 року (арк. спр. 237, т. 1) і повторне вручення такого реєстру законом не визначено.
За вказаних обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.
Суддя ОСОБА_1