ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В ході досудового розслідування встановлено, 06.06.2019 року у невстановлений час, за адресою: м. Київ, вул. Набережна Русанівська на спортивному майданчику, невідома особа шахрайським шляхом заволоділа моєю собакою породи Пітбуль, мобільним телефоном марки «Nokia 1 TA-1047 DS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю приблизно 2200 грн., який належить ОСОБА_4 .
В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що 06.06.2019 року ОСОБА_5 , користувався мобільним терміналом з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та карткою мобільного оператора, що обслуговується компанією ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » абонентський номер якого НОМЕР_3 . Після вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, з телефоном марки марки «Nokia 1 TA-1047 DS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , операції не проводились.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України судове засідання проводиться без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, за наведених слідчим підстав.
Слідчий подав до суду заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі та задовольнити з викладених в ньому підстав.
Слідчий суддя дослідивши клопотання та долучені до нього документи, дійшов до такого висновку:
Відповідно до ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у ст. 161 цього Кодексу.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, належить до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.
На підставі ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
В ході судового розгляду встановлено, що слідчий не довів значення речей і документів до яких просить тимчасовий доступ, для встановлення обставин у кримінальному провадженні; та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та не надав обґрунтування необхідності проведення вказаної слідчої дії.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю.
Керуючись ст.ст. 131-132, 159-166, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,-
у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: