Справа № 125/1957/18
Провадження №11-кп/801/1008/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000260 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань від 28.08.2018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Барського районного суду Вінницької області від 24 травня 2019 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:
- 22 листопада 2002 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік;
- 8 квітня 2003 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;
-30 травня 2003 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
-29 вересня 2003 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. 2 серпня 2006 року постановою Крижопільського районного суду Вінницької області умовно-достроково звільнений з невідбутим строком один рік три місяці двадцять чотири дні;
-5 липня 2007 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 309, ст. 395 КК України, на підставі статей 70, 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі;
-27 липня 2007 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. 19 листопада 2010 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області умовно-достроково звільнений з невідбутим строком одинадцять місяців дев`ятнадцять днів;
-22 березня 2012 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі статей 70, 71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. 17 червня 2015 року ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області умовно-достроково звільнений з невідбутим строком один рік два місяці п`ятнадцять днів;
-8 липня 2016 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі;
-10 листопада 2016 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі частин 1, 4 ст. 70 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі. 16 травня 2018 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області умовно-достроково звільнений з невідбутим строком вісім місяців п`ять днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Барського районного суду Вінницької області від 24 травня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до статей 71, 72 КК України часткового приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Барського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2016 року, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою та зараховано початок відбуття покарання з моменту його затримання, а саме, з 15 год. 00 хв. 19 грудня 2018 року.
Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_8 25 серпня 2018 року біля 3 год. 00 хв., перебуваючи на території земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку алюмінієвого посуду, а саме, горщика, казана, сковороди, гусятниці, тарілки, каструлі з кришкою та бачка вмивальника, які належать потерпілому ОСОБА_9 , заподіявши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 235 гривень 75 копійок.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 25 серпня 2018 року біля 6 год. 00 хв., перебуваючи на території складу прийому яблук, що розташований по АДРЕСА_3 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку мобільного телефону, марки "Nokia", моделі "105ТА1010", в корпусі білого кольору, з карткою мобільного оператора "Київстар", який належить потерпілому ОСОБА_10 , заподіявши останньому матеріальної шкоди у розмірі 323 гривні 35 копійок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2019. Просить винести своє рішення, яким застосувати до нього положення ч.1 ст. 69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки він вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв у розкритті злочину, має дружину.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого не спростовують висновків суду.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з вироку, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості
Посилання обвинуваченого про те, що суд не в повній мірі врахував обставини, які пом`якшують покарання - суд вважає безпідставним, оскільки дані обставини були враховані судом першої інстанції під час винесення вироку.
Як зазначено у вироку, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд врахував визнання вини, каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, проте він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, крім того, згідно висновку досудової доповіді від 19 лютого 2019 року, яка складена Барським районним сектором з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та високому рівні небезпеки для суспільства орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Крім цього, за визначенням ч.1 ст.69 КК України призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, або призначення іншого, більш м`якого покарання, не передбаченого санкцією статті можливе виключно за умови встановлення декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому також враховується особа обвинуваченого. В оскаржуваному вироку судом хоча і встановлено дві обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття та сприяння в розкритті злочину), однак з урахуванням особи винного їх наявність жодним чином не знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а відтак підстави для застосування ч.1 ст.69 КК України відсутні.
З урахуванням таких даних про особу обвинуваченого вказують на те, що він не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання за ч.2 ст. 185 КК України в межах санкції частини статті відповідає вимогам ст.65 КК України, таким чином суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ч.1 ст. 69 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Судом під час розгляду провадження зазначені вимоги закону дотримані, а ухвалений вирок є законним в частині доведення вини особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Барського районного суду Вінницької області від 24 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0000260 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань від 28.08.2018 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
Згідно з оригіналом: