Справа№ 340/211/19
Судове провадження № 1-кп/340/68/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Довгополе, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_7 , 04.04.2019, приблизно о 20.30 год., перебуваючи на відкритій місцевості в присілку Тікаче, с Яблуниця, Верховинського району, Івано-Франківської області, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав залишений на дерев`яній лавці мобільний телефон марки «NOKIA 150 rm-1190 dual sim», який належав неповнолітньому ОСОБА_5 , чим заподіяв шкоду потерпілому на загальну суму 600,00 гривень. Таким чином скоїв кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст.185 КК України.

Крім цього, повторно, 14.04.2019, приблизно о 23.40 год., перебуваючи поблизу господарства ОСОБА_8 в с Яблуниця, присілок Тікача, Верховинського району, Івано-Франківської області, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, помітивши біля дерев`яної огорожі, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_8 велосипед, чим заподіяв шкоди потерпілому на загальну суму 2000,00 гривень. Таким чином скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочинів визнав повністю. Суду показав, що 04.04.2019 він зустрів свого сусіда ОСОБА_5 з яким вирішили позайматися фізичними вправами. Під час занять вони залишили свої мобільні телефони на лавочці біля каплички в присілку Тікаче с Яблуниця, а по їх завершенню потерпілий поїхав на велосипеді до дому забувши забрати телефон. Він вирішив викрасти телефон та в подальшому користувався у власних цілях, так як власний телефон поламався. Після скоєного злочину він бачився із потерпілим, спочатку заперечував факт крадіжки телефону, потім визнав та обіцяв повернути, але не повернув. Через якийсь час його затримали працівники поліції, які вилучили у нього телефон та повернули потерпілому. Однак телефон був не в робочому стані без акумуляторної батареї, сім-карти та карти пам`яті. У зв`язку із цим він також повністю визнає цивільний позов та згідний відшкодувати потерпілому завдані збитки в сумі 600 грн.

Крім цього вказав, що 14.04.2019 вночі він ішов до свого знайомого в присілку Тікаче с Яблуниця, однак того не було вдома. Повертаючись, він побачив біля огорожі господарства ОСОБА_8 велосипед, який вирішив викрасти та повертатися до дому велосипедом. Наступного дня він вирішив повернути потерпілому велосипед залишивши його біля лікарні, однак велосипед був виявлений працівниками поліції. Велосипед в процесі досудового розслідування повернутий потерпілому. На даний час він щиро розкаюється у скоєному та просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, вимоги за цивільним позовом, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначених кримінальних правопорушень, розміру збитків за цивільним позовом, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному та вимоги за цивільним позовом є доведені повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав майно неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 вартістю 600,00 гривень.

Крім цього, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_4 вартістю 2000,00 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, активне сприяння органам слідства та суду у швидкому розслідуванні злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Крім цього, суд враховує, що він в силу ст.89 КК України не судимий, є особою молодого віку, на обліках в наркологічному диспансері та в психіатра не перебуває, в той же час вчинив два злочини середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується негативно, ніде не працює, заподіяну шкоду по епізоду злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України не відшкодував, по епізоду, передбаченому ч.2 ст.185 КК України шкода відшкодована не внаслідок активних дій обвинуваченого, а шляхом повернення вилученого майна.

Крім цього, згідно досудовою доповіддю органу пробації ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється, як висока, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

А тому враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства, і такому сприятиме покарання у виді арешту, визначеному, як остаточне за правилами складання покарань за сукупністю злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні слід задовольнити повністю стягнувши з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 вартість матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, в сумі 600 грн.

Відповідно до ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці, за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначити остаточне покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

Строк покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з часу набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду, заподіяну внаслідок скоєння кримінального правопорушення, в розмірі 600 (шістсот) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «NOKIA 150 rm-1190 dual sim», переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю;

- велосипед, переданий на зберігання його власнику ОСОБА_8 ,вважати повернутим за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1