Справа № 333/6043/18
Провадження № 1-кп/333/199/19
В И Р О К
Іменем України
29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 00003196 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
24.09.2018 року, о 07 год. 10 хв., ОСОБА_6 , знаходився за будинком № 26-б по вул. Олімпійській в м. Запоріжжі, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів неприязних відносин, вилив зеленку в обличчя ОСОБА_4 , спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку обох очей та рогівки лівого ока, які згідно із висновком експерта № 1232 від 02.10.2018 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Під час судового розгляду ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та заперечував проти задоволення цивільного позову у повному обсязі, пояснивши, що два роки тому він мешкав разом із дівчиною, матір`ю якої є потерпіла. Між ними склалися та існують неприязні відносини, та остання, на його думку, його обумовлює. До інциденту, що мав місце з потерпілою 24.09.2018 року він не має жодного відношення. До дев`ятої години ранку цього дня він разом зі своєю донькою був за адресою свого мешкання, а потім повів дитину до матери. Потерпілій було про це відомо, оскільки її донька напередодні телефонувала матері його доньки. На його думку потерпіла заздалегідь все спланувала саме на цей день. Контакти матері дитини та адресу, за якою він був, повідомити суду відмовився, посилаючись на побоювання за своє життя, оскільки в останній час на нього було скоєно три напади. Про те, що сталося з потерпілою йому стало відомо приблизно у середині жовтня 2018 року, після того як йому зателефонував слідчий та запросив до відділення поліції для дачі пояснень. Від свого знайомого, син якого навчається у школі, в якій потерпіла працює вчителем, йому пізніше стало відомо, що по школі ходять плітки, що напад на ОСОБА_4 скоїв хтось із її учнів, незадоволених її поведінкою відносно них. Повідомити суду координати свого знайомого відмовився, посилаючись на те, що побоюється, що цим наражає дитину на небезпеку. Крім того, просив суд прийняти до уваги, що єдиний свідок по справі є найближчою подругою потерпілої.
Водночас, незважаючи на показання обвинуваченого, на думку суду вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка суду пояснила, що знайома з обвинуваченим більше 20 років, тривалий час вони були сусідами по будинку, останній дружив з її молодшою сестрою. Пізніше обвинувачений мешкав разом з її донькою. Після того, як донька розірвала з ним стосунки, він тривалий час тероризував їх сім`ю. 24.09.2018 року, приблизно о 07 год. 10 хв., вона йшла на роботу. В той час коли вона проходила за будинком АДРЕСА_2 , її ззаду обігнав обвинувачений. Він вибіг вперед, сказав «Ну привіт тобі» та щось хлюпнув виплеснув їй в обличчя, після чого відразу втік. Оскільки останній час вона постійно отримувала від нього погрози в смс-повідомленнях, вона вирішила, що він облив її сірчаною кислотою. Зрозумівши, що ОСОБА_6 облив її зеленкою, вона повернулася до дому і зателефонувала в поліцію. Ввечері цього ж дня, ліве око, у яке потрапила зеленка, почало боліти, та вона була вимушена звернутися до лікарні. В подальшому, дільничним лікарем їй був поставлений діагноз «гіпертонічний криз», а офтальмологом «опік повік очей та рогівки». Наступного дня вона прийшла до слідчого та надала пояснення;
- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що 24.09.2019 року, приблизно о 07 год. 10 хв., вона стала свідком того, як на стежці, розташованій між гаражами та будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , тримаючи у лівій руці скляний флакон, плеснув потерпілій рідину зеленого кольору в обличчя. Вона його добре розгледіла, оскільки вона його добре знає, як чоловіка, який мешкав разом із донькою потерпілої, та після скоєного він пробіг повз неї. Вона бачила, що ОСОБА_4 закрила обличчя, але вона поспішала по своїм справам, у зв`язку з чим не могла відразу підійти до неї. Пізніше вона зв`язалася з нею, та повідомила, що вона бачила інцидент, який з нею стався, запропонувала їй звернутися до її невістки, яка працює у лікарні офтальмологом, оскільки ОСОБА_4 повідомила, що зеленка потрапила у око та воно болить. Їй відомо, що у подальшому потерпіла проходила лікування.
Згідно з висновком судово-медичного експерта ОСОБА_9 № 1232 від 02.10.2018 року, хімічний опік повік обох очей та рогівки лівого ока у ОСОБА_4 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, які утворилися від впливу хімічного фактору, давність утворення яких, не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи. Виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 можливо при будь-якому взаємному розташуванню потерпілої відносно нападаючого при умові доступності зон пошкоджень.
Також, суд приймає до уваги фактичні дані, отримані під час складання протоколу від 25.09.2018 року про прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, в якому потерпіла просить органи поліції притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 24.09.2018 року приблизно о 07 год. 10 хв. на розі будинку № 18 по вул. Олімпійській в м. Запоріжжі облив її спиртовим розчином зеленки, чим спричинив їй опік обох очей та рогівки лівого ока.
Крім того, суд приймає до уваги фактичні дані, отримані під час складання протоколу огляду предмету від 24.10.2018 року, з якого встановлено, що на наданих потерпілою ОСОБА_4 фотознімках мається 2 зображення обличчя потерпілої, які були зроблені нею 24.09.2018 року після облиття зеленкою, на першому з яких зафіксовано наявність зеленки на обличчі потерпілої, на другому факт почервоніння шкіри обличчя.
Будь-яких підстав не довіряти показанням вказаних свідка, потерпілої, та правильності висновків експерта, суд не вбачає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження. Вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини злочину.
Враховуючи наведені підстави, суд критично відноситься до фактів, повідомлених обвинуваченим стосовно його перебування 24.09.2018 року до 9-ої години ранку разом із дитиною за іншою адресою, як до фактичних даних, які мають доказове значення по даному кримінальному провадженню. Докази, надані стороною обвинувачення не викликають сумнівів, на думку суду є достовірними, належними, послідовними та підтверджуються не лише показаннями свідка та потерпілої, але і висновком судово-медичної експертизи.
Суд також критично відноситься до пояснень обвинуваченого щодо його версії, про те, що напад на потерпілу можливо було скоєно її учнем, оскільки ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження цього обвинуваченим суду надано не було.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, здоров`я обвинуваченого (на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває), дані, характеризуючи особистість обвинуваченого раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.
Враховуючи дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , особливо факт не працевлаштованості обвинуваченого, відношення останнього до скоєного, обставини кримінального провадження, думку потерпілої щодо призначення суворого покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт.
У кримінальному провадженні ОСОБА_4 12.12.2018 року заявила цивільний позов на суму у розмірі 14 020 грн., з яких: 4 020 грн. майнова шкода та 10 000 грн. моральна шкода.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленим КПК України (ч. 5 ст. 128 КПК України). Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Як зазначено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до пункту 9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на думку суду, повністю доведена. Потерпіла ОСОБА_4 обґрунтувала спричинену моральну шкоду тим, що потерпіла зазнала душевних страждань у зв`язку із отриманою травмою. Через вказані обставини змінився її звичайний уклад життя, емоційний стан. Суд вважає, що вказані обставини не викликають сумнівів і є беззаперечними. Оцінуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з характеру й обсягу страждань, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , зі змін нормального ритму життя потерпілої. Виходячи із засад виваженості та справедливості, відповідно до вимог ст. 1167 Цивільного кодексу України, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди такими, що частково підлягають задоволенню у сумі 1 000 грн.
Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що позов потерпілої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.
На обґрунтування позовних вимог матеріальної шкоди потерпіла ОСОБА_4 у позовній заяві зазначає, що в результаті протиправних дій обвинуваченого були зіпсовані її речі, на які потрапила спиртовий розчин зеленки, а саме жакет із натуральної шкіри, вартістю 2 500 грн., пуловер, вартістю 250 грн., сумка, вартістю 300 грн. Крім того, під час лікування нею було витрачено 770 грн. для придбання ліків від тиску та для відновлення очей. У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що через свою необізнаність вона не зберігала чеків з аптеки на підтвердження придбання нею ліків, також оскільки речі не були нові, не має чеків на підтвердження їх вартості.
Таким чином, потерпілою суду не було надано належних, допустимих та достатніх доказів витрат на лікування та відшкодування іншої матеріальної шкоди.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 190 (ста дев`яносто) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди у розмірі 14 020 грн. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Речовий доказ: два фотознімки, надані потерпілою ОСОБА_4 , що зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в останньому.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1