Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/322/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2018 за № 0006577, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коцюбинчики Чортківського р-ну Тернопільської обл., українця, громадянина України, який здобув середню освіту, неодружений, не працює, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,
клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2018 за № 0006577, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . Дане клопотання обґрунтовує тим, що ризики, які були підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу обвинуваченому не втратили свою актуальність. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, впливати на свідків, які ще не всі допитані судом, також є ймовірність вчинення ним інших злочинів.
Захисник та обвинувачений у вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора колегія суддів враховує те, що на даний час продовжує існувати ймовірність таких ризиків як ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_5 у провину носять суспільно небезпечний характер. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не всі допитані судом, а також може вчинити інші злочини (кримінальні правопорушення).
Крім того, колегія суддів, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, утриманців не має, пільгами не користується, до затримання не працював, без місця реєстрації та постійного місця проживання у м. Києві, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою. Дані обставини колегія суддів суд оцінює виключно у сукупності з іншими наведеними вище даними.

За сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на даному етапі розгляду кримінального провадження відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку та попередити вчинення нових злочинів.

До того ж, на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, колегія суддів відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому.

Слід також зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-р/2019 (справа № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У даному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що положення ч. 2 ст. 392 цього Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації її конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства, а тому суперечать вимогам статей 1, 3, 8, 21, 29, частини першої статті 55 Основного Закону України.
Відповідно до положень ст. 395 КПК України, якою визначено порядок і строки апеляційного оскарження, апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 серпня 2019 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3