Номер провадження: 11-кп/813/641/19
Номер справи місцевого суду: 522/8462/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Приморського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000997 від 02 травня 2018 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Одесі, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та 3 місяці.

До ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язку не відлучатися з м.Одеси без відома суду до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Оскаржуваним вироком суду встановлено, що 02 травня 2018 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля корпусу "Військової академії" по вул.Фонтанська дорога, що в Приморському районі в м.Одесі, умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи застосуванням ножа, тобто із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого вчинив напад на ОСОБА_10 та заволодів його мобільним телефоном "Huawei Y625" в корпусі сірого кольору вартістю 3000 грн.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб, які їх подали

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просив змінити вирок Приморського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2018 року в частині призначеного покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Крім того, обвинувачений просив скасувати застосований до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, які свідчать про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, а саме щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому. Вважає, що при ухваленні оскаржуваного вироку були порушені положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та норми КК України, які регулюють порядок звільнення засудженого від відбування покарання з іспитовим строком.

Захисник ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду і призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 проведено з порушенням порядку, встановленого ч.3 ст.349 КПК України, оскільки головуючий суддя під час вирішення питання про можливість спрощеного порядку судового провадження не з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_8 , чи вірно той розуміє та усвідомлює зміст фактичних обставин злочину який йому інкримінують. Захисник наголосив, що під час допиту ОСОБА_8 заперечував факт використання ним ножа в тому розумінні, як зазначено в обвинувальному акті, і направлення ножа в бік потерпілого при вчинені нападу.

Також вважає істотним порушенням норм кримінального процесуального закону здійснення судового розгляду за відсутності потерпілого, який не повідомлявся належним чином про судові засідання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 змінив вимоги своєї апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуваний вирок суду та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Фактично ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу свого захисника ОСОБА_9 .

Правові позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав змінені вимоги своєї апеляційної скарги та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , який також підтримав вимоги апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 , який погодився з доводами апеляційних скарги та просив скасувати вирок у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Однак, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції ці вимоги кримінального процесуального закону дотримані не були.

З оскаржуваного вироку вбачається, що розгляд кримінального провадження здійснювався в порядку ч.3 ст.349 КПК України, якою передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд першої інстанції прийняв рішення про скорочений судовий розгляд, дійшовши висновку, що обставини кримінального провадження доведені наявними в ньому доказами і вони не потребують дослідження в ході судового розгляду.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №521/11693/16-к, відповідно до ч.3 ст.349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та визначені ст.91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд установити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст.349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Проте, дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі прослухавши технічний звукозапис судового засідання від 31 липня 2018 року, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судовий розгляд в порядку ст.349 КПК України був здійснений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які полягають в наступному.

Судом першої інстанції не було з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_8 зміст ч.3 ст.349 КПК України, чи немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого стосовно недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а також йому не було роз`яснено наслідки розгляду кримінального провадження за скороченою процедурою в порядку ч.3 ст.349 КПК України і що в такому разі він буде позбавлений можливості оскаржити фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку.

При цьому прокурором взагалі не був зачитаний обвинувальний акт, а головуючий лише роз`яснив ОСОБА_8 про те, що він обвинувачується у вчиненні розбою за ч.1 ст.187 КК України.

Крім того, слід зазначити, що визнання обвинуваченим своєї вини не є безумовною підставою для прийняття рішення про скорочений судовий розгляд, оскільки визнання ним своєї вини у вчиненому злочині може бути покладено в основу обвинувачення тільки за умови підтвердження цього визнання сукупністю доказів, які є наявними у кримінальному провадженні, а вина доведена в законному порядку.

Зазначені обставини свідчать про порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, яке серед загальних засад кримінального провадження, передбачене п.13 ст.7 КПК України і гарантується п.6 ч.3 ст.129 Конституції України, а також права на справедливий суд, яке гарантується статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ратифікованої Законом України№ 475/97-ВР від 17.07.97.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 був здійснений судом першої інстанції з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, що у відповідності до статей 409, 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч.2 ст. 412 цього Кодексу.

Враховуючи те, що апеляційним судом були встановлені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, які не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, вимог кримінального процесуального закону необхідно повно, об`єктивно та всебічно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати всі докази у справі, дати їм належну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення, неухильно керуючись вимогами КПК України, Конституції України та практики Європейського суду з прав людини.

Керуючись статтями, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 532КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнену апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2018 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000997 від 02 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.187 КК України в суді першої інстанції у іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження

Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4