УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Оржиця кримінальне провадження № 0000135 від 23.09.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.04.2017 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, з додатками до нього.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2017 року головуючим суддею призначено ОСОБА_1 .

У зв`язку із переведенням шляхом відрядження до іншого суду головуючої по справі судді ОСОБА_1 , відповідно до Указу Президента України від 07.08.2017 року №212/2017, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та відповідно визначено головуючим у даній справі суддю ОСОБА_8

03.06.2019 року представником потерпілого у даному кримінальному провадженні - КП "Оржиця-комунсервіс" адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про відвід головуючого у справі судді ОСОБА_8 .

Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року заяву представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні задоволено.

06.08.2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею призначено ОСОБА_1 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 191 КК України слід повернути прокурору для доопрацювання та уточнення змісту обвинувачення. Вказане клопотання підтримано представниками потерпілої сторони.

Сторона захисту категорично заперечила клопотання прокурора про повернення обвинувального акту, оскільки вважає, що справу слід призначити до судового розгляду. Справа перебуває у провадженні суду досить тривалий час, що унеможливлює її повернення до прокуратури для не зрозумілого доопрацювання.

Представником потерпілої сторони адвокатом ОСОБА_5 , яке підтримано іншим представником потерпілої сторони ОСОБА_4 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з мотивів відсутності формулювання обвинувачення, оскільки в ньому здійснено посилання на дублювання обвинувального акту повідомлення про підозру. Обвинувальний акт суперечить ст.. 291 КПК України. У вказаному документів відсутнє посилання на місце проживання та громадянство ОСОБА_7 . У додатках до обвинувального акуту не зазначено наявності цивільного позову, хоча у самому обвинувальному акті на нього здійснено посилання. Реєстр матеріалів досудового розслідування у розділі «Процесуальній дії, проведені під час досудового розслідування» містить не найменування конкретних дій , а список документів, у яких закріплено хід проведених слідчих дій. Розділ 11 «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення» містить опис не лише процесуальних рішень, але і інших документів, такі як вказівки та клопотання, що суперечить вимогам КПК України. Реєстр не містить жодних відомостей про заходи забезпечення кримінального провадження, хоча такі заходи вчинялись. Сукупність вказаних обставин свідчить про суттєві недоліки обвинувального акту та реєстру до нього, що слугує підставою для його повернення прокурору.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_6 вважають клопотання потерпілої сторони не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Раніше стороною обвинувачення вже заявлялось клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, але воно було відхилено.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За результатами проведення підготовчого судового засідання, згідно ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч.1-3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
2. Обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
3. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
За змістом пункту 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року) більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» №9783/82 п. 79).

Враховуючи вищенаведені вимоги діючого кримінального процесуального законодавства України, суд вважає, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст. 191 КК України підлягає поверненню прокурору саме за його клопотанням. Прокурором у судовому засіданні зазначено, що обвинувачення відносно ОСОБА_7 є остаточно не сформованим, вказана обставина не може бути не врахована судом, а така справа не може бути призначена до розгляді по суті. Разом з тим, аналогічне клопотання представників потерпілої сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до задоволення не підлягає, оскільки викладені у ньому факти не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, враховуючи всі вищенаведені обставини, обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст.291 КПК України, а тому у відповідності до п.3 ч.3ст.314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Реалізуючи це право, суд наголошує, що на стадії підготовчого провадження не розглядали та не вирішувались питання щодо доведеності вини обвинуваченого та достатності зібраних для цього доказів, а також не вирішувалось та не з`ясовувалось наперед питання про кваліфікацію дій обвинуваченого. Суд лише констатував, що для вирішення цих питань в обвинувальному акті відсутні необхідні відомості, наявність яких вимагаєКПК України, встановлені порушення права на захист обвинуваченого, а тому відповідно до ч.3ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,91, 110, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання процесуального прокурора ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту - задоволити.

Клопотання представників потерпілої сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту відхилити.

Обвинувальний акт разом з матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України повернути прокурору.

Ухвала про повернення обвинувального акут може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1