Справа № 697/1581/19
Номер провадження 1-кп/697/161/2019
У Х В А Л А
Іменем України
27 вересня 2019 року Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого: 21.03.2011 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 05.09.2012 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 09.09.2014 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 4 дні, судимість у відповідності до ст. 89 КК України не знята та не погашена,-

- у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним режимом нагляду відносно ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке полягає у тому, що він, будучи раніше судимим 21.03.2011 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 05.09.2012 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 7 міс. позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 09.09.2014 умовно-достроково на 1 рік 7 міс. 4 дні, у відповідності до ст. 89 КК України маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив суспільно небезпечне діяння.

Так, в середині квітня 2019 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на набережній р. Дніпро, в адміністративних межах с. Бобриця, Канівського району, Черкаської області, незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом знахідки один предмет, що згідно висновку експерта № 5/49 від 23.05.2019 являється 82-мм мінометною міною, що споряджена бризантною вибуховою речовиною тротилом, яку залишив зберігати на тому ж місці та в подальшому 20.04.2019, близько 13.00 год., переніс до території поряд з приміщення гуртожитку, що розташований по АДРЕСА_3 , де вказана міна була вилучена працівниками поліції.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, а саме, незаконне придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та підтвердив, що він дійсно в середині квітня 2019 року, на набережній р. Дніпро, що в с. Бобриця знайшов міну, після чого 20.04.2019, близько 13.00 год., переніс її на територію гуртожитку, що в с. Бобриця, де її і вилучили працівники поліції.

З урахуванням зібраних по кримінальному провадженню доказів вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини без передбаченого законом дозволу - доведена та повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

показами свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні суду надав покази про те, що він тимчасово проживає в гуртожитку ПрАТ «Миронівська птахофабрика», що в с.Бобриця та 20.04.2019 близько 13 години йому зателефонували охоронці та повідомили, що ОСОБА_4 намагається зайти до гуртожитку. Приїхавши до гуртожитку, він побачив ОСОБА_4 , при цьому той, на його думку, був в стані алкогольного сп`яніння та вів себе неадекватно. ОСОБА_4 почав виражатись в його адресу нецензурною лайкою та конфліктувати. Придивившись, він побачив, що ОСОБА_4 тримав в руках предмет схожий на міну. Тоді, він відштовхнув ОСОБА_4 та йому вдалося забрати боєприпас.

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.04.2019;

протоколом ОМП від 20.04.2019 та фототаблицею до нього;

висновком за результатами проведення вибухо-технічної експертизи від 23.05.2019 № 5/49;

протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.05.2019;

протоколом огляду предметів від 24.06.2019;

постановою про визнання речовим доказом від 24.06.2019;

постановою про зміну порядку досудового розслідування від 24.06.2019;

Крім того, відповідно до висновку судово психіатричної експертизи № 179 від 05.06.2019 на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу змішаного (постнатального та інтоксикаційного) походження з грубими некомпенсованими психопатоподібними розладами збудливого типу, паранояльною налаштованістю та легко вираженими когнітивними розладами, що супроводжується порушенням критичних і прогностичних функцій, і позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними , перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та у судовому засіданні. З огляду на виявлені при теперішній експертизі психопатологічні феномени, враховуючи характеризуючі підекспертного дані з матеріалів кримінального провадження, дані про відсутність системного психіатричного супроводу за місцем проживання з огляду на особливості інкримінованих йому дій комісія вважає що відносно ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.94 КК України у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підтримав дане клопотання та просить його задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.263 КК України, яке вказано в клопотанні мало місце і вчинене ОСОБА_4 у стані неосудності.

Згідно ст.ст.3,28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом і характером вчиненого ним кримінального правопорушення потребує застосування примусових заходів медичного характеру в примусовому порядку, оскільки вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.263 КК України у стані неосудності, а відтак до нього згідно вимог ст. ст.512, 513 КПК України та ст.93,94 КК України слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду.

Витрати на залучення експертів в сумі 4082,26 грн. - у відповідності до ч.3 ст.119 КПК України компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речові докази: CD-R дик, на якому міститься 13 файлів із зображеннями необхідно залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження,

- 25 уламків 82-мм мінометної міни, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області необхідно знищити.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 Кримінального Кодексу України, ст. ст. 503, 507, 512, 513 Кримінального процесуального кодексу України, постановою пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за № 7 від 03.06.2005 року, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за ч.1 ст.263 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого: 21.03.2011 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, 05.09.2012 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 09.09.2014 умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 4 дні, судимість у відповідності до ст. 89 КК України не знята та не погашена, примусові заходи медичного характеру передбачені ст. 94 КК України, у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду.

Речові докази по справі: CD-R дик, на якому міститься 13 файлів із зображеннями залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження,

- 25 уламків 82-мм мінометної міни, які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області - знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 4 082,26 грн. під час здійснення досудового розслідування віднести на рахунок держави.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня її проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1581/19

Головуючий ОСОБА_1