справа №619/506/18
провадження №1-кс/619/2143/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0001544 від 21.10.2017, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України, про надання дозволу на примусове відібрання зразків для експертного дослідження, -

В С Т А Н О В И В:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про призначення експертизи.

СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001544 від 21 жовтня 2017 року, за підозрою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України та за підозрою ОСОБА_8 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 жовтня 2017 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в громадському місці, а саме поряд з магазином «Продукти», що розташований неподалік будинків №7 та №9 по вул. Центральній в м.Дергачі Харківської області, та маючи спільний прямий умисел на грубе порушення громадського порядку, а саме стану суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм, моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, безпідставно підійшли до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходився неподалік вказаного магазину, та почали його принижувати та ображати нецензурною лайкою.
Надалі, реалізовуючи спільний злочинний намір, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжували ображати ОСОБА_9 нецензурною лайкою, а ОСОБА_8 діючи з особливою зухвалістю, на очах ОСОБА_9 , підійшов до належного останньому згідно довіреності серії НАА 764049 від 28 червня 2014 року, автомобіля марки «ВМW» модель «520», зеленого кольору, з державним номером « НОМЕР_1 », та почав здійснювати дії по його пошкодженню, а саме руками та ногами наносити удари по його корпусу, відчинив передні ліві двері та намагався відірвати їх, в результаті чого деформував з утворенням вигинів металу переднє праве крило, деформував з утворенням вигинів та складок металу в передній частині зовнішньої та внутрішньої панелі передніх лівих дверей, деформував з утворенням вигинів металу верхнього та нижнього шарніру пошкодив обмежувач ходу передніх лівих дверей, пошкодив з утворенням вигинів та розривів металу накладки передніх лівих дверей, пошкодив лакофарбове покриття на задніх лівих дверях, деформував з утворенням вигинів металу кришки багажнику, а також пошкодив лівий під рульовий перемикач, чим у відповідності до висновку судової авто товарознавчої експертизи №20229 від 18 грудня 2017 року спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 24 976 гривень 58 копійок.
Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили протиправні дії відносно ОСОБА_9 , та діючи з особливою зухвалістю, виказуючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, а саме не соромлячись громадян, що знаходилися на вказаній ділянці місцевості, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та знаходячись по обидва боки від нього, схопили його за одягнуті на ньому речі, шию та руки та шляхом поштовхів та ривків намагалися звалити ОСОБА_9 на землю, в цей час ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_9 з заду та нанесла правою ногою один удар по ногам останнього, в результаті чого, сумісними силами ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 було повалено на землю, таким чином, що він опинився лежачи на лівому боці. В подальшому, ОСОБА_6 користуючись тим, що ОСОБА_10 продовжує тримати лежачого на землі ОСОБА_9 лівою рукою, та коліном правої ноги притиснув тулуб останнього до землі, наніс один удар лівою ногою по тулубу ОСОБА_9 , а далі ОСОБА_8 , наніс не менше 4 ударів долонею правої руки по голові, та один удар кулаком правої руки по правій частині тулуба ОСОБА_9 . В продовження, ОСОБА_6 наніс ще один удар правою ногою по обличчю ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 чотири удари долонею правої руки по голові ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 перевернувся на живіт, та почав прикривати руками голову. Побачивши намагання ОСОБА_9 забезпечити свій захист від ударів, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почали намагатися відтягнути руки ОСОБА_9 від його голови, при цьому ОСОБА_8 надалі тиснув коліном правої ноги ОСОБА_9 в області поясниці, а ОСОБА_7 нанесла один удар дерев`яною биткою, яка потрапила до її рук, під час вказаних злочинних дій, по ногам ОСОБА_9 . Далі, ОСОБА_8 встав та забравши коліно з поясниці ОСОБА_9 , та наніс не менше п`яти почергових ударів долонями правої та лівої рук по голові, і один удар лівою ногою в область обличчя ОСОБА_9 . Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ОСОБА_8 припинили свої протиправні хуліганські дії, та полишили його в положенні лежачи на землі.
У відповідності до висновку судово-медичної експертизи №6604-ая/17 від 26 жовтня 2017 року в результаті вище вказаних протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 були спричиненні наступні тілесні ушкодження: садна та синці на обличчі, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також травматичний скол коронок 11,12 та 21 зубів, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.
Окрім того, 18 жовтня 2017 року приблизно о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_8 знаходячись на ділянці для паркування автотранспорту поряд з магазином «Продукти», що розташований неподалік будинків №7 та АДРЕСА_1 , та усвідомлюючи, що під час попередньо вчинених спільних хуліганських дій, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що виразилися у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , було подавлено будь-який можливий супротив з боку ОСОБА_9 , а також у пошкодженні ним належного ОСОБА_9 , згідно довіреності серії НАА 764049 від 28 червня 2014 року, автомобіля марки «ВМW» модель «520», зеленого кольору, з державним номером « НОМЕР_1 », що надало вільний доступ до майна ОСОБА_9 , що знаходилося у вказаному автомобілі, та те що останній може лише безпорадно спостерігати за його подальшими діями, продовжив чинити протиправні дії відносно ОСОБА_9 , діючи, на підставі раптово виниклого злочинного умислу на відкрите викрадення чужого майна, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, пройшов до вказаного автомобіля марки «ВМW» модель «520», зеленого кольору, з державним номером « НОМЕР_1 », та шляхом вільного доступу заволодів особистим майном ОСОБА_9 , що знаходилося у салоні вказаного авто, а саме грошовими коштами, у розмірі 400 доларів США, що згідно даних Національного банку України на 18 жовтня 2017 року в перерахунку на гривню, складає 10593 гривні 72 копійки, та 1000 гривень, та чотками ручної роботи виконаними зі слонової кістки, що має цінність для потерпілого як подарунок, після чого з місця скоєння злочину з незаконно здобутим майном зник у невідомому напрямку.
Таким чином, протиправними діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 11593 гривні 72 копійки.
21 жовтня 2017 року під час проведення огляду автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , а саме автомобіля марки «ВМW» модель «520», зеленого кольору, з державним номером « НОМЕР_1 », на склі задніх лівих дверцят було виявлено 4 сліди (відбитки папілярних візерунків) пальців рук, що вилучені на 4 відрізках липкої стрічки, по яким 02 листопада 2017 року було призначено судову дактилоскопічну експертизу, щодо встановлення придатності вказаних відбитків для ідентифікації особи.
У відповідності до висновку експерта (висновку судової дактилоскопічної експертизи) №1824 від 08 грудня 2017 року, в площині чотирьох відрізків липкої стрічки (наданих на дослідження), наявні два сліди пальців рук від копійованих на два відрізка прозорої липкої стрічки розмірами 48x93 мм (слід розміром 19x27 мм), 48x49 мм ( слід розміром 19x64 мм), слід ділянки долоні відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розміром 48x87 мм слід розміром 37x41 мм), придатні для проведення по ним порівняльного дослідження (для ідентифікації за ними особи). Два сліди пальців рук від копійовані на два відрізки прозорої липкої стрічки розмірами 48x69 мм (слід розміром 14x25 мм), 48x89 мм (слід розміром 12x27 мм), непридатні для проведення по ним порівняльного дослідження (для ідентифікації за ними особи).
28 жовтня 2019 року на підставі зібраних доказів по кримінальному провадженню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме: хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, а ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.296 та ч.1 ст.186 КК України, а саме: хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, і відкритому викраденні чужого майна (грабежі).
З метою виконання вище зазначеної норми та встановлення кому належать вказані вище сліди пальців рук (що придатні для ідентифікації особи) виникла необхідність призначити додаткову судову дактилоскопічну експертизу, для проведення якої необхідно отримати зразки відбитків пальців рук у потерпілого ОСОБА_9 , а також у підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, 29 жовтня 2019 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні, а саме прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_11 , винесено вмотивовані постанови про відібрання у зазначених осіб біологічних зразків у вигляді відбитків пальців рук, для подальшого проведення експертного дослідження.
05 листопада 2019 року під час допитів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в якості підозрюваних, останні в присутності свого захисника (адвоката) ОСОБА_4 , тел. НОМЕР_5 , відмовилися від давання показів, в порядку ст. 63 Конституції України.
Того ж дня, при пред`явленні підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , для ознайомлення постанови прокурора про відібрання зразків для експертного дослідження, та вручення їх копій, підозрювані відмовилися добровільно надавати зразки, при цьому зазначивши, що ця процедура принижує їх честь та гідність, та не має істотного значення для встановлення істини.
З огляду на все вище викладене, а саме, що на даний час підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не надають жодних показів, при цьому не визнають свою провину, та не спростовують її, органу досудового розслідування на виконання норм Кримінального Процесуального законодавства, у тому числі ч.2 ст.9 КПК України, необхідно дослідити та перевірити усі наявні обставини кримінального провадження, у тому числі виявлені та вилучені сліди (відбитки) пальців рук, зі скла задніх лівих дверцят автомобіля потерпілого ОСОБА_9 .
Перевірка належності вказаних слідів (відбитків) пальців рук під час проведення додаткової судової дактилоскопічної експертизи дасть можливість ідентифікувати особу (осіб), кому саме вони належать, та дасть органу досудового розслідування змістовне розуміння об`єктивних обставин, чи хтось з підозрюваних торкався автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , чи ні, а також чи підтверджуються покази потерпілого ОСОБА_9 надані під час всього досудового розслідування про обставини вчинення відносно нього злочинних дій, але без отримання біологічних зразків у вигляді відбитків пальців рук у підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведення повного, об`єктивного та всебічного експертного дослідження не буде здійснено.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 проти заявленого клопотання заперечував, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість клопотання.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, адвоката, дослідивши надане клопотання приходить до наступного висновку.

Слідчий суддя встановив, що слідчий просить надати дозвіл на примусове відібрання зразків для експертного дослідження.
Відповідно до положень ч.2 ст.241 КПК України освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком його проведення лікарем і за згодою особи, яка освідується. Слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статі, коли це пов`язано з необхідністю оголювати особу, що підлягає освідуванню.
Згідно ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Таким чином, у ст.245 КПК України закріплені бланкетні норми щодо порядку розгляду клопотання про примусове відібрання зразків для експертизи, які відсилають до положень КПК про тимчасовий доступ до речей і документів, але лише до визначених у ст.245 КПК України статей, зокрема, статей 161 166 КПК України.

У ст. 245 КПК України не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим системний підхід до тлумачення положень статей 245 та 163 КПК (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того чи є ця особа стороною кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.160 КПК України, слідчий у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинен зазначити: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про дачу дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

В статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Крім того, за практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
Забезпечення дотримання права на повагу до гідності та обмеження втручання у приватне життя є одним з визначальних засад правової держави, якою є Україна, що закріплюється та гарантується як міжнародно-правовими актами (ст.ст.5, 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року) так і нормами національного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з цим, ч. 1 ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Беручи до уваги, що відомості про папілярні візерунки слідів пальців рук та долонь є біологічними зразками, а відтак є персональними даними фізичної особи, що знаходяться у її володінні, то слідчий просить надати йому право на доступ до охоронюваної законом таємниці та примусове відібрання таких даних (п.8 ч.1 ст.162 КПК України).
Обов`язковою передумовою надання права тимчасового доступу до відомостей, що містять охоронювану законом таємницю, є можливість використання як доказів таких відомостей та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих відомостей (ч.6 ст.163 КПК України).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006р.; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993р.; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001р.).
Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції. До того ж в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України.
Ст. 18 КПК України передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
Визначений ст. 18 КПК України, ст. 63 Конституції України принцип свободи від самовикриття не слід тлумачити буквально, у контексті заборони примусу виключно щодо дачі пояснень, показань відносно себе та близьких родичів. Ця гарантія поширюється і на право ненадання відомостей у будь-який інший спосіб, що може прямо чи побічно, безпосередньо чи опосередковано бути використано проти інтересів особи.
Відповідно до статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Біологічні зразки у підозрюваного ОСОБА_6 слідчий бажає вилучити з метою отримання додаткових доказів у вчиненні останнього кримінального правопорушення. Примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе та близьких родичів має будь-яка особа. Враховуючи прецедентну практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Яллох проти Германії» (№ 5481/00), слідчий суддя наголошує, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.
Слідчий в даному клопотанні просить слідчого суддю надати дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_6 , а саме відбитків пальців для проведення додаткової дактилоскопічної експертизи. Слідчий зазначає, що експертиза проводитиметься з метою встановлення належності відбитків пальців рук підозрюваного ОСОБА_6 , що дасть можливість ідентифікувати особу (осіб), кому саме вони належать, та дасть органу досудового розслідування змістовне розуміння об`єктивних обставин, чи хтось з підозрюваних торкався автомобіля потерпілого ОСОБА_9 , чи ні, а також чи підтверджуються покази потерпілого ОСОБА_9 надані під час всього досудового розслідування про обставини вчинення відносно нього злочинних дій, та без отримання біологічних зразків у вигляді відбитків пальців рук у підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проведення повного, об`єктивного та всебічного експертного дослідження не буде здійснено.
Проте, надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_6 з метою отримання доказів та проведення дактилоскопічної експертизи порушуватиме кримінальний процесуальний принцип свободи від самовикриття.
Крім того, з моменту виявлення слідів пальців рук на транспортному засобі «ВМW» модель «520», зеленого кольору, з державним номером « НОМЕР_1 » та до моменту звернення з зазначеним клопотання до суду пройшов великий проміжок часу.

Органом досудового розслідування не були проведені оперативні заходи щодо ідентифікації слідів пальців рук ОСОБА_9 та виключення можливості приналежності знайдених відбитків пальців рук на транспортному засобі «ВМW» модель «520», зеленого кольору, з державним номером « НОМЕР_1 » потерпілому ОСОБА_9 . Тобто в матеріалах клопотання відсутні докази призначення або проведення експертизи.

Слідчий суддя вважає, що слідчий не довів наявність обставин, передбачених п.2 ч.5 ст.163 КПК України, для примусового відібрання зразків для експертного дослідження, які зазначені у клопотанні, оскільки слідчому судді не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували об`єктивну необхідність у примусовому відібранні біологічних зразків у вигляді відбитків пальців рук ОСОБА_6 в межах зазначеного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про примусове відбирання біологічних зразків у підозрюваного .
Керуючись ст.ст.160-166, 241, 245 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0001544 від 21.10.2017, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України, про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у вигляді відбитків пальців рук у ОСОБА_6 для експертного дослідження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1