Справа №639/5267/19
Провадження №1-кс/639/2575/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 , 1982 року народження, -

в с т а н о в и в :

29.07.2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій остання, посилаючись на ст. 206 КПК України, просить зобов`язати ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провести реконструкцію камери №406 режимного корпусу №4.

Перевіривши подану скаргу слідчий суддя приходить до таких висновків.

Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.
Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.
Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.
Таким чином, підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Харківський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_2 до слідчого судді відсутні.
Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
В скарзі, яка надійшла до Жовтневого районного суду м. Харкова, не міститься посилань на застосування до ОСОБА_2 насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), а фактично ідеться про бездіяльність адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» щодо не забезпечення проведення реконструкції камери №406 режимного корпусу №4 вказаної установи виконання покарань.

Положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України судового контролю за додержанням прав, на порушення яких посилається ОСОБА_2 у своєму «клопотанні» (скарзі).

Відповідно до ч. 9 ст. 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу (про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань), здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Отже, з урахуванням суб`єктного складу та характеру спірних правовідносин, а також положень ч. 9 ст. 539 КПК України, вказаний спір може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки в поданій скарзі не порушується питання щодо незаконного тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», фактично в ній оскаржуються бездіяльність адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» щодо не проведення реконструкції камери №406 режимного корпусу №4, тобто предмет вимог скарги не передбачений статтею 206 та іншими положеннями КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності залишення скарги (клопотання) ОСОБА_2 без задоволення, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на суд та право на доступ не є абсолютними.

Разом з цим, копію скарги необхідно направити до прокуратури Харківської області для перевірки викладених в ній фактів та у разі підтвердження вирішення питання про вжиття заходів реагування.

Крім того, необхідно роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідна бездіяльність може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_2 , 1982 року народження, на бездіяльність адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» щодо не забезпечення проведення реконструкції камери №406 режимного корпусу №4 залишити без задоволення.

Направити до прокуратури Харківської області копію скарги ОСОБА_2 для перевірки викладених в ній фактів та вирішення питання про вжиття заходів реагування.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідна бездіяльність адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» може бути оскаржена шляхом подачі позовної заяви в порядку адміністративного судочинства.
Оскарження ухвали не передбачено ст. ст. 206, 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1