ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/12/18
Провадження №1-кп/477/21/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001288 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Григорівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянки України, не працюючої, не заміжню, зареєстровану в АДРЕСА_1 , проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше судиму:

24 січня 2018 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
04 грудня 2017 року о 22.00 годині обвинувачена ОСОБА_6 , знаходилась за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , де також проживав потерпілий ОСОБА_7 . В ході вживання алкогольних напоїв між нею та потерпілим на підґрунті особистих неприязних відносин виникла словесна сварка, під час якої обвинувачена ОСОБА_6 , маючи намір умисно спричинити потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, спочатку за допомогою металевого кута, а потім за допомогою точильного каменю нанесла не менше 10 ударів в область голови та тулубу потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинила йому тілесні ушкодження у вигляді забитих ран м`яких тканин голови тім`яної, потиличної областей зліва, множинні забиття м`яких тканин голови та обличчя, струс головного мозку та переломів 7,8 ребер зліва.

За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала себе винуватою повністю.

Суду пояснила, що вона дійсно, при викладених в обвинувальному акті обставинах, в грудні 2017 року точної дати та часу вона не пам`ятає, знаходячись в АДРЕСА_1 , де вона мешкала спільно з потерпілим ОСОБА_7 та своїм співмешканцем ОСОБА_8 , вживала алкогольні напої. В ході застілля, між нею та потерпілим виникла сварка, в результаті якої ОСОБА_7 почав до неї чіплятись. Після чого, вона взяла металевий куток та точильний камінь, та почала бити потерпілого по голові та тулубу, а потім вигнала його з будинку.

Винуватість обвинуваченої підтверджуються її показаннями, які відповідають фактичним обставинам справи і які ніким не оспорювались, тому за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів, крім висновку експерта від 14 грудня 2017 року №395, суд визнав за недоцільне на підставі частини 3 статті 349 КПК України, при цьому, попередньо з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст вказаної обставини та добровільність їх позицій, а також роз`яснивши процесуальні наслідки зазначеного.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 14 грудня 2017 року №398 встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 наявні тілесні ушкодження в вигляді забитих ран м`яких тканин голови тім`яної, потиличної областей зліва, множинні забиття м`яких тканин голови та обличчя, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я, переламів 7,8 ребер зліва, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 1 статті 122 КК України, тобто нанесення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі що спричинили тривалий розлад здоров`я.

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд ураховує, що обвинувачена ОСОБА_9 не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, посередньо характеризуються за місцем проживання, є судимою, під час судового розгляду переховувалась від суду, неодноразово піддавалася приводу та оголошувалася в розшук.

Ураховуючи зазначене, а також позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення покарання у виді позбавлення волі, суд уважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання пов`язане з реальним позбавленням волі що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджена за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підстав статей 75, 76 КК України звільнена з випробуванням на 2 роки.
На підставі частини 4 статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами
кримінального покарання» у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Ураховуючи зазначене, вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року за яким ОСОБА_6 засуджена за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підстав статей 75, 76 КК України звільнена з випробуванням на 2 роки підлягає окремому виконанню.
Цивільний позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2, заявлений в інтересах держави в особі Міської лікарні №5 міста Миколаєва підлягає повному задоволенню згідно з положеннями статей 1166, 1167 та частини 1, 3 статті 1206 ЦК України та з урахуванням повного визнання обвинуваченою цивільного позову.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Керуючись статтями 366, 367, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року, за яким ОСОБА_6 засуджена за частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підстав статей 75, 76 КК України звільнена з випробуванням на 2 роки виконувати самостійно.
Речові докази по справі металевий кут та точильний камінь, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знищити.
Цивільний позов прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2, заявлений в інтересах держави в особі Міської лікарні №5 міста Миколаєва задовольнити, стягнувши з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Миколаївської міської лікарні №5 міста Миколаєва (р/р 0004, ГУ ДКСУ в Миколаївській області, код ЄРДПОУ 37992781, МФО 826013, призначення платежу 24060300) вартість понесених витрат закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_7 , в сумі 5847,17 грн.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_11