1Справа № 335/9385/19 1-кс/335/5880/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м.Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001951 від «19» серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Красний Луч, Луганської області, українця, громадянина України, одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.08.2019 року, ОСОБА_5 вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою на заволодіння грошовими коштами громадян наступним чином. Так, невстановлена досудовим слідством особа, здійснює дзвінок на міський телефон мешканців міста Запоріжжя, та повідомляє про те, що їх член сім`ї знаходиться у поліції, та до нього застосовується фізичне насильство. Для припинення застосування насильства та звільнення члена сім`ї з поліції потерпіла особа повинна передати обумовлену суму грошових коштів.
Досягнувши домовленості між собою, невстановлена досудовим слідством особа 19.08.2019 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, здійснила дзвінок на номер телефону НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_7 .. В ході спілкування, невстановлена досудовим слідством особа, повідомила потерпілій ОСОБА_7 неправдиву інформацію про те, що її внук знаходиться у поліції, до нього застосовуються заходи фізичного впливу, та зажадав від останньої передати для звільнення внука грошові кошти в сумі 10000 гривень.
Далі, невстановлена досудовим слідством особа повідомила ОСОБА_5 адресу, за якою мешкає потерпіла ОСОБА_7 та надала для зв`язку номер телефону останньої.
В свою чергу, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, в цей же день, приблизно о 16 годині 20 хвилин, прибув до третього під`їзду, будинку АДРЕСА_3 . Там, ОСОБА_5 за допомогою «домофону» повідомив потерпілій про своє прибуття для отримання грошових коштів для звільнення її внука. На вимогу останнього, потерпіла ОСОБА_7 передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2300 гривень, шляхом скидання їх з балкону. Отримавши грошові кошти ОСОБА_5 намагався втекти з місця скоєння злочину, але був затриманий працівниками поліції.
Таким чином ОСОБА_5 погоджено із невстановленою досудовим слідством особою заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 у сумі 2300 гривень, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У вчинені зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Красний Луч, Луганської області, українець, громадянин України, одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

20.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 при допиті у якості підозрюваного свою вину визнав та розповів про обставини вчиненого ним злочину, а саме 19.08.2019 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, йому зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_8 та повідомив, що можна шахрайським шляхом заробити гроші. ОСОБА_5 погодився, після чого вони розподілили ролі. ОСОБА_5 зателефонував потерпілій ОСОБА_7 і представився чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , потерпіла повідомила адресу, після чого підозрюваний викликав таксі та приїхав за адресою проживання потерпілої ОСОБА_7 АДРЕСА_4 . Потерпіла йому сказала, що вхідні двері не відчиняються і грошові кошти вона передасть через вікно. ОСОБА_5 вийшов до вікна вона йому викинула грошові кошти, загорнуті в газету через вікно, він їх взяв та поклав в карман і направився до автомобіля таксі, після чого був затриманий співробітниками поліції.
Вина підозрюваного ОСОБА_5 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , речовими доказами: грошовими коштами в сумі 2300 грвень, мобільним телефоном марки «LG», в корпусі сірого кольору.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, досудовим слідством встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочин проти власності середньої тяжкості, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Однак, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слід враховувати те, що він вживає наркотичні засоби, веде аморальний образ життя, не працевлаштований, та фактично його за місцем тимчасового мешкання у м. Запоріжжя нічого не утримує. Крім того, ОСОБА_5 зареєстрований та раніше мешкав на території проведення операції об`єднаних сил, а саме у м. Красний Луч Луганській області, тобто на непідконтрольній Україні території. У зв`язку з цим орган досудового слідства вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи, що він буде нести кримінальну відповідальність за скоєний злочин, з метою уникнення від відповідальності стане переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на непідконтрольній Україні території, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 обізнаний про місце проживання потерпілого та свідків по вказаному кримінальному провадженню. Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз або вмовлянь, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
До того ж, на теперішній час місце знаходження невстановленої слідством особи, що діяла за попередньою змовою з підозрюваним ОСОБА_5 не встановлено. Сам підозрюваний ОСОБА_5 про його анкетні данні показання не надав. У зв`язку з цим орган досудового слідства приходить до висновку , що залишаючись на волі ОСОБА_5 , може повідомити невстановленій особі, про хід досудового розслідування та сприяти у подальшому укриттю останнього, тим самим таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, що є ризиком, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має джерела постійного доходу, вживає наркотичні засоби, на придбання яких необхідні грошові кошти. Вказані факти дають підстави вважати, що залишаючись на волі ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить зухвалість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме відносно особи похилого віку. Також факт вживання підозрюваним наркотичних засобів, ігнорування встановлених в суспільстві норм поведінки свідчать про те, що ОСОБА_5 порушить вказаний запобіжний захід, що не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, яки би заслуговували на довіру, та на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п.3 ч.1 ст. 176 КПК України свідчить те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності, єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.
Крім того, про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу домашній арешт, який передбачений п.4 ч.1 ст.176 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 не зареєстрований в м. Запоріжжя, має реєстрацію та місце мешкання в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил, на непідконтрольній Україні території. Враховуючи що місце проживання ОСОБА_15 у м. Запоріжжя є тимчасовим, яке останній може покинути ухиляючись від кримінальної відповідальності, орган досудового слідства вважає, що обрання заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить покладені на нього процесуальні обов`язки.
У зв`язку з цим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала клопотання та посилалась на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами. Окрім того, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 у квітні 2018 року звільнився по відбуттю строку покарання, яке відбував на території Луганської області за вчинення злочину за ч. 2 ст.289 КК України, і з довідки видно, що на підставі ст. 71 КК України до вироку суду від 20.02.2013 року приєднане покарання за вироком від 21.03.2012 року, тобто він є судимим, однак довідка про звільнення видана на території непідконтрольної території, а тому у клопотанні зазначено про те, що підозрюваний не судим, постійного місця проживання на території Запорізької області немає, на облік як переселенець не став, вчинив злочин щодо особи похилого віку.
Прокурор в судовому засіданні стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши про відсутність ризиків, просили обрати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні також зазначив, що дійсно був засуджений за ч.2 ст.289 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, які відбував в зоні проведення Операції Об`єднаних Сил, на непідконтрольній Україні території, однак звільнився у 2018 році по відбуттю строку, постійного місця роботи немає, одружений і виховує дитину дружини від іншого шлюбу, винаймає квартиру у м.Запоріжжі, а на облік як переселенець не став, тому що загубив паспорт. Також вказав, що за адресою АДРЕСА_2 з дня затримання не мешкає, вони з сім`єю у день затримання переїхали на інше місце проживання по АДРЕСА_5 .
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 19.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за №0001951.
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого, за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України.
До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження. В клопотанні є підпис підозрюваного та захисника щодо вручення копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копій матеріалів. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 21.08.2019 року о 16-00 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.08.2019 року, ОСОБА_5 був затриманий 19.08.2019 року 16 годині 30 хвилин відповідно до ст.208 КПК України без ухвали слідчого судді. Саме час 16 година 30 хвилин 19.08.2019 року є моментом затримання ОСОБА_5 у розумінні вимог ст.209 КПК України.
20.08.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, наявними у справі допустимими доказами.
Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , раніше судимий, підозрюється у скоєнні злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання до трьох років.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 на думку слідчого судді дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим і прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 зокрема те, що останній підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, не має джерела доходу, непрацевлаштований, не має постійного місця мешкання у м. Запоріжжі, з пояснень підозрюваного вбачається, що він є раніше засудженим, звільнився з місць позбавлення волі у квітні 2018 року, підтверджують наявність зазначених вище ризиків. Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого суддя вважає безпідставним.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Частиною 4 статті 183 КПК України передбачений вичерпний перелік, коли суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що до ОСОБА_5 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, необхідно застосувати заставу у розмірі, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п.2. ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 його особу, суд вважає за можливе обрати заставу у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001951 від 19 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 жовтня 2019 року включно, який обчислювати з 19.08.2019 року., з утриманням у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 16-30 години 19 серпня 2019 року.
ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у розмірі 28815 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: № 1205, ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу застава (в призначенні платежу необхідно вказувати: П.І.Б. сторін по справі, номер справи і суд, в якому розглядається справа).
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м.Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копії ухвали для її виконання направити начальникові Запорізького слідчого ізолятору Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, керівнику Запорізької місцевої прокуратури № 2 та начальнику СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області.
Копію ухвали вручити підозрюваному та захиснику негайно після її проголошення.
На ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1