печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

29.05.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України старшим радником юстиції ОСОБА_4 про арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

29 травня 2019 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 19.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 240, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2015 року по теперішній час на території Житомирської області діють злочинна організація та організовані злочинні групи, які вчиняють тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Одним із епізодів вказаної злочинної діяльності є вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 4 КК України у відношенні гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання з нього грошових коштів.

Так, під час проведення досудового розслідування встановлено, що згідно з рішенням Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 112 від 15 грудня 2016 року громадянці ОСОБА_7 надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 та її чоловік ОСОБА_6 розташував за вказаною адресою лісопильний комплекс та почав здійснювати підприємницьку діяльність пов`язану з розпилом лісоматеріалів.

У грудні 2018 року, ОСОБА_5 вирішив протиправно у складі раніше створеної організованої групи заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом вимагання з погрозою насильства над ним, знищення та пошкодження його майна, створення усіляких перепон у здійсненні бізнесу, маючи на меті щомісячне отримання від ОСОБА_6 грошових коштів за не перешкоджання здійсненню підприємницької діяльності.

Діючи з вказаною метою, 03.12.2018 року ОСОБА_5 , з метою схилення ОСОБА_6 до щомісячної сплати на його користь грошових коштів за не перешкоджання його підприємницької діяльності, самостійно прибув до місця розташування лісопильного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, шляхом погроз застосування насильства, пошкодження та знищення майна та обладнання лісопильного комплексу, висловив вимогу ОСОБА_6 припинити здійснення підприємницької діяльності та залишити вказану територію. При цьому,

ОСОБА_5 , з метою залякування ОСОБА_6 дістав невстановлену в ході досудового розслідування вогнепальну зброю та здійснив постріл угору, показуючи тим сам серйозність своїх намірів.

05.12.2018 року ОСОБА_5 , у складі невстановлених на даний час в ході досудового розслідування членів організованої злочинної групи, з метою продовження створення умов для схилення ОСОБА_6 до щомісячної сплати грошових коштів за не перешкоджання його підприємницької діяльності, прибули до місця розташування лісопильного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, шляхом погроз застосування насильства, знов висловили вимогу припинити здійснення підприємницької діяльності та залишити вказану територію. При цьому, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, з метою підтвердження своїх намірів, діючи умисно, пошкодили майно лісопильного комплексу шляхом підпалу паркану, що його огороджує.

10.12.2018 року ОСОБА_5 , у складі невстановлених на даний час в ході досудового розслідування членів організованої злочинної групи, з метою продовження створення умов для схилення ОСОБА_6 до щомісячної сплати грошових коштів за не перешкоджання його підприємницької діяльності, знову прибули до місця розташування лісопильного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, шляхом погроз застосування насильства, пошкодження та знищення майна, знову висловили вимогу ОСОБА_6 припинити здійснення підприємницької діяльності та залишити вказану територію.

12.12.2018 року ОСОБА_5 , у складі невстановлених на даний час в ході досудового розслідування членів організованої злочинної групи, з метою продовження створення умов для схилення ОСОБА_6 до щомісячної сплати грошових коштів за не перешкоджання його підприємницької діяльності, прибули до місця розташування лісопильного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, шляхом погроз застосування насильства, знов висловили вимогу припинити здійснення підприємницької діяльності та залишити вказану територію. При цьому,

ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами, з метою підтвердження своїх намірів, діючи умисно, пошкодили майно ОСОБА_6 , а саме лісопильний станок для розпилу лісоматеріалів.

14.12.2018 року ОСОБА_5 біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташоване на автошляху М-07 Київ-Ковель-Ягодин, біля села Лопатичі, Олевського району, Житомирської області зустрівся з ОСОБА_6 , де діючи умисно, погрожуючи застосуванням насильства, пошкодження та знищення майна лісопильного комплексу, висловив умову щомісячної сплати йому грошових коштів у сумі 5 000 гривень у перші три місяці та у сумі 10 000 гривень в подальші місяці за не перешкоджання його підприємницької діяльності.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що будь-які правові підстави для передачі ним грошових коштів ОСОБА_5 відсутні, не став виконувати указані протиправні вимоги.

26.03.2019 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , з метою продовження створення умов для схилення ОСОБА_6 до щомісячної сплати грошових коштів за не перешкоджання його підприємницької діяльності, прибули до місця розташування лісопильного комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, шляхом погроз застосування насильства, знов висловили вимогу щомісячної сплати грошових коштів у сумі 10 000 гривень або продажу на користь ОСОБА_5 лісопильного комплексу по заниженій вартості. При цьому, з метою підтвердження своїх намірів, діючи умисно, ОСОБА_5 сокирою та ОСОБА_8 битою стали наносити удари по автомобілю марки OPEL COMBO, державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_6 та який знаходився на території лісопильні, спричинивши пошкодження вказаного автомобілю.

Наприкінці квітня 2019 року, ОСОБА_9 , з метою схилення ОСОБА_6 до продажу лісопильного комплексу по заниженій вартості знову прибув до місця розташування лісопильні за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, шляхом погроз застосування насильства, пошкодження та знищення майна, висловив вимогу продажу на його користь лісопильного комплексу по заниженій вартості, пояснивши, що може придбати його за максимальну суму у розмірі 50 000 гривень, а інакше він все рівно не дасть працювати ОСОБА_6 .

У зв`язку з вищевказаними неодноразовими погрозами застосування насильства, пошкодження та знищення майна, перешкоджання здійсненню підприємницької діяльністю з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інших невстановлених на даний час в ході досудового розслідування членів організованої злочинної групи, потерпілий ОСОБА_6 був вимушений дати згоду на продаж на користь ОСОБА_5 лісопильного комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 за грошові кошти у сумі 50 000 гривень, незважаючи що його дійсна вартість згідно висновку про оцінку вартості майна, складає 1 011 944 гривень.

28.05.2019 в 00:50 годин, за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.4 КК України.

Так, 27.05.2019 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в приватному бкдинку за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук в ході проведення якого виявлено та вилучено:

- предмет ззовні схожий на ніж;

- предмет схожий на ніж в чохлі чорного кольору;

- штик-ніж;

- ствол від рушниці з маркуванням «Proof tested»;

- 2 пари рукавичок;

- набої калібру 7, 62 мл. - 45 шт., калібру 7,62 мл. - 37 шт., 45 мл. - 19 шт., 16 мл. - 22 шт., 8 мл. - 10 шт., 7,62мл. - 10 шт.;

- предмет схожий на биту;

- предмет схожий на рушницю в чохлі;

- 3 магазини без маркування;

- 2 металеві колби.

Вилучені під час проведення обшуку предмети мають безпосереднє значення в кримінальному провадженні для залучення у якості речових доказів.

Слідчий вказує, що в ході проведення досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вилучене майно в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 є доказом злочину.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що постановою майно вилучене в ході проведення обшуку в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речовим доказом.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:
- предмет ззовні схожий на ніж;
- предмет схожий на ніж в чохлі чорного кольору;
- штик-ніж;
- ствол від рушниці з маркуванням «Proof tested»;
- 2 пари рукавичок;
- набої калібру 7, 62 мл. - 45 шт., калібру 7,62 мл. - 37 шт., 45 мл. - 19 шт., 16 мл. - 22 шт., 8 мл. - 10 шт., 7,62мл. - 10 шт.;
- предмет схожий на биту;
- предмет схожий на рушницю в чохлі;
- 3 магазини без маркування;
- 2 металеві колби..
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1