УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008821 від 17.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008821 від 17.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 16.09.2019 в ході огляду місця події за адресою: м.Київ, вул.Щербаківського, 63, в закладі «Золотий Тріумф».

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що воно не відповідає вимогам, передбаченим статтею 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, слідчим зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не дотримано, зокрема не зазначено підставу і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке він просить накласти арешт у клопотанні.

Крім того, як вбачається з прохальної частини клопотання про арешт майна, вона не містить перелік та види майна, яке необхідно арештувати. Замість цього, прохальна частина клопотання містить в собі опис встановлених фактичних обставин у кримінальному провадженні, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.171 КПК України.

При цьому, до клопотання про арешт майна слідчим долучено копії документів неналежної якості, що позбавляє слідчого суддю можливості прочитати зміст таких документів.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008821 від 17.09.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203-2 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1