Провадження № 11-кп/4820/696/19
Категорія :ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Чортківська установа виконання покарань № 26» та Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10001582 28 травня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовлено.
Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - задоволено.
Продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 00 год. 00 хв. 9 листопада 2019 року.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, вчиненим з проникненням у житло.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий, щодо нього на розгляді в Тернопільському міськрайоному суді перебуває обвинувальний акт про його обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України і перебуваючи під зміненим запобіжним заходом із тримання під вартою на особисте зобов`язання, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, що свідчить про систематичність його протиправної поведінки та її багатоепізодичність. Також, врахував і наявність існування вказаних у клопотанні та підтриманих в підготовчому судовому засіданні прокурором ризиків, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином. Разом з тим, строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 18 вересня 2019 року.

Непогоджуючись з цією ухвалою, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати її та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Прокурором не були доведені ризики, визначені у ст. 177 КПК України, оскільки такі не підтверджені належними доказами.

Неправомірним є обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення.

Вважає недопустимим неодноразове продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у рамках даного кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення такої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має розцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.
Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Подане до суду першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України. В його обґрунтування прокурор посилався на те, що строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується 18 вересня 2019 року та на час розгляду клопотання кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 перебуває на стадії підготовчого розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому не зменшились.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись суддею. При цьому, був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу.

Окрім того, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суддя правильно врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий, щодо нього на розгляді в Тернопільському міськрайоному суді перебуває обвинувальний акт про його обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України і перебуваючи під зміненим запобіжним заходом на особистому зобов`язанні, знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, що свідчить про систематичність його протиправної поведінки та її багатоепізодичність, а також те, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 18 вересня 2019 року.

Тому, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що продовжують існувати ризики, зокрема ОСОБА_7 може переховуватися від суду, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином.
Наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про необхідність обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 9 листопада 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4