Провадження №11-кп/801/1270/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0000824 від 17.04.2019 в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2019 року продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 13.09.2019 р. до 23:59 год. 11.11.2019 р.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
Обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись із судовим рішення в частині продовження йому строку застосування запобіжного заходу, оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_7 заперечує свою причетний до вчинення інкримінованого йому злочину, зазначає, що має постійне місце проживання та позитивні характеристики.

Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції в частині продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Мотиви суду
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції встановив та виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, вчиненого в період не знятої і не погашеної судимості, на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, зокрема, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні судом не допитані. Тому з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченими поза процесуального впливу на зазначених осіб, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, дійшов висновку про доцільність продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в повній мірі було враховано обставини, що вказують на міцність його соціальних зв`язків тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та дані про особу обвинуваченого.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, в минулому неодноразово судимий за корисливі злочини, має незняту і непогашену судимість, після ухвалення вироків не зробив для себе висновків, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення. Крім того, повторне вчинення корисливих правопорушень, відсутність постійного місця роботи, джерела доходів, може свідчити про схильність особи до протиправної поведінки та вказує на ризик, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну діяльність.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 в минулому був засуджений за втечу з місць позбавлення волі, у суду є підстави вважати, що обвинувачений може знову робити спроби переховуватися від суду.
З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, та вважає, що встановлені обставини дають підстав вважати, що ризики в кримінальному провадженні, які стали підставою для застосування судом щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та вірогідність їх настання є досить високою, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.
Наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації в Калинівському районі Вінницької області, про що зазначив захисник в судовому засіданні, не є достатнім стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Щодо доводів апеляційної скарги, які зводяться до заперечення обвинуваченим своєї участі у вчиненні злочину, колегія суддів зазначає, що в даному провадженні суд не в праві вирішувати питання про доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду питання щодо доцільності продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тримання під вартою обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що прокурором в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Даних про обставини, які унеможливлювали б перебування обвинуваченого під вартою, матеріали судового провадження не містять.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2019 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя