"29" серпня 2019 р. Справа № 363/4574/18
УХВАЛА

29.08.2019р. слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу.
Клопотання надійшло до суду 28.08.2019р.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням, про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. п. 1,2 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку може бути застосований лише у разі, якщо слідчим, прокурором буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органів досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ст. 188 КПК України, клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.
Статтею 189 КПК України, передбачено, що розгляд клопотання проводиться у закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Прокурор в судове засідання з`явився, підтримав подане клопотання.
Суд дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведене, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке вчинене 16 серпня 2002 року. Постановою слідчого від 28 серпня 2002 року, ОСОБА_5 притягнуто як обвинуваченого, 20.09.2002 року було зупинено досудове слідство та останнього оголошено в розшук.
08 грудня 2012 року, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235.
19 грудня 2012 року слідчим Вишгородського РВ ГУМВС України в Київській області було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вказана підозра ОСОБА_5 вручена не була, відомостей про направлення підозри поштою також відсутні. Крім того, 19.12.2012р. слідчим було винесено постанову про зупинення досудового розслідування, копія якої надана до суду не в повному обсязі, а саме не містить повної резулятивної частини з підписами слідчого.
Також, із наданих до суду матеріалів вбачаються, що з 2012 року, працівниками Вишгородського ВП ГУНП в Київській області не проводилися жодні розшукові дій, спрямовані на відшукання ОСОБА_5 . Крім того, відсутня інформація про оголошення ОСОБА_5 в розшук після відновлення провадження та внесення відомостей до ЄРДР у 2012 році. До клопотання не долучено жодного документу, який би свідчив, що слідчим вжито заходів щодо виклику підозрюваного, а останній ухилявся від явки.
Так, відповідно до п.п. а та bч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У наведених положеннях Закону визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, на стадії повідомлення про підозру.
Разом із цим, відсутня інформація про статус ОСОБА_5 після внесення відомостей до ЄРДР, оскільки підозра у вчиненні кримінального правопорушення від 19.12.2012р. не була вручена та відсутня інформація, що така підозра направлялась ОСОБА_5 .
Так, відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 року в справі № 346/883/15-к під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).
За таких умов сама тільки постанова про оголошення ОСОБА_5 в розшук не може свідчити про переховування останнього від органів досудового розслідування.

З огляду на подані суду матеріали, враховуючи конкретні обставини, що до клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу не додано доказів проведення розшукових дій, не наведено об`єктивних обставин вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства, а також ту обставину, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення не була вручена ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладено та керуючись ст. ст. 132, 188, 189, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя - ОСОБА_1