Справа № 521/3549/19
Пр. № 1-кп/521/869/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 серпня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої, адвоката ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вапнярка, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 )
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, суд, -
12.01.2019 о 17.17 годині водій ОСОБА_9 грубо порушив пункти: 1.7.; 2.3. б); 4.16 а); 18.1.; 31.1.; 31.4.; 31.4.5 а), г) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які зобов`язують водія:
п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідност і»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 4.16. «Пішохід мас право:
а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;
п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
п. 31.1. «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також* правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документацїї»;
п. 31.4. «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:
п. 31.4.5. Колеса і шини:
а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т 1,0 мм, автобусів 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм. Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;
г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів».
Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_9 , будучи особою, яка у встановленому законодавством порядку набула права керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT LAGUNA», р/н НОМЕР_1 (польської реєстрації), що мав невідповідність ходової частини вимогам Правил дорожнього руху, у вигляді: встановлення на передню вісь автомобіля шин різних моделей, з різними малюнками протектора; критичного зносу покришки переднього правого колеса, залишкова висота малюнка протектору якого знаходилась в межах від 0 до 2 мм, що об`єктивно виявлялися водієві шляхом огляду автомобіля і повинні були бути усунуті перед виїздом, оскільки експлуатація транспортних засобів з такими невідповідностями вимогам ПДР, заборонена, рухався в темний час доби по асфальтованому, мокрому дорожньому покриттю вулиці Маршала Малиновського, де організований двосторонній рух і проїзна частина має по дві смуги руху у протилежних напрямках, що позначені дорожньою розміткою 1.3. (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху) і 1.5. (позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку), з боку вулиці Єфімова у напрямку вулиці Івана та Юрія Лип в Малиновському районі міста Одеси, у лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю 43,8 км/год.
Наближаючись до розташованого напроти будинку № 55 по вулиці Маршала Малиновського нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», світлофором із горизонтальним розміщенням сигналів, що працював у режимі жовтого миготіння, частково затертою червоно-білою дорожньою розміткою 1.14.3 «зебра», водій ОСОБА_9 завчасно бачив, що знаходиться на небезпечній ділянці проїзної частини, про що його інформували світлофор, дорожні знаки, горизонтальна розмітка і шумові смуги, встановлені перед пішохідним переходом, таким чином, дорожня обстановка, яка склалася потребувала від водіїв особливої уваги, до того ж ділянка проїзної частини не освітлювалася вуличним ліхтарним освітленням і видимість проїзної частини була обмеженою, через темний час доби та складні погодні умови, проте, водій ОСОБА_9 вкрай уважним не був, постійно за дорожньою обстановкою та її зміною не стежив, не обрав безпечної швидкості руху, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення.
Перед виїздом на нерегульований пішохідний перехід водій ОСОБА_9 не переконався, що на пішохідному переході знаходиться пішохід похилого віку, для якого може бути створена небезпека, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу аж до його зупинки, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_10 , який маючи перевагу у русі перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись у темпі повільного кроку, з правого боку ліворуч за ходом руху автомобіля та пройшов по дорозі не менше чотирьох метрів і, як наслідок, допустив наїзд на пішохода, під час якого відбулося закидання тіла ОСОБА_10 на капот та переднє вітрове скло автомобіля «RENAULT LAGUNA», р/н НОМЕР_2 , ближче до правого борту, з наступним падінням потерпілого на дорожнє покриття.
В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у причинному зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 о 21.30 годині у КУ «МКЛ-1» міста Одеси, а саме:
а) відкрита черепно-мозкова травма: садно в лобовій ділянці справа; крововилив в м`які тканини голови; перелом кісток основи та склепіння черепу; крововилив над твердою мозковою оболонкою; крововиливи під тверду мозкову оболонку; крововиливи під м`яку мозкову оболонку півкуль головного мозку; забій обох лобових та скроневих часток; забій стовбуру головного мозку; крововилив під м`яку мозкову оболонку мозочка;
б) закрита травма тулуба: крововиливи в м`які тканини спини; переломи 2- 7-го правих ребер поміж середньоключичною та передньою пахвовою лініями; переломи 2-9-го лівих ребер поміж середньоключичною та середньою пахвовою лініями; переломи 2, 4, 8, 9, 10-го лівих ребер по навколохребцевій лінії; забої та надриви легень біля їх коренів; крововилив в лівий купол діафрагми;
в) травма кінцівок: синець правого плеча; синець правої гомілки; крововилив в м`які тканини лівої гомілки; крововилив в м`які тканини правого стегна та гомілки; карманоподібне відшарування м`яких тканин правої гомілки.
Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 з`явилося ускладнення травми - набряк головного мозку.
Отже, водій автомобіля «RENAULT LAGUNA», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , шляхом належного виконання вимог пункту 18.1. Правил дорожнього руху, гарантовано мав технічну можливість запобігти ДТП і саме його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.
Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно 12.01.2019 року здійснив ДТП в місті Одесі за вказаних в обвинувальному акті обставин. Сумнівів під час допиту обвинуваченого щодо наданих ним показань у суду не виникнуло. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_9 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_9 , у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії:
- по ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпілою по справі ОСОБА_7 до обвинуваченого були заявлені цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої правопорушенням.
Також потерпілою був заявлений цивільний позов до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
Відповідач до судового засідання не з`явився.
Обвинувачений цивільний позов потерпілої про відшкодування витрат на правову допомогу не визнав.
Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди також не визнав зауваживши, що заявлену до відшкодування суму вважає занадто перебільшеною.
В судовому засіданні підстави позову потерпілої, та витрати понесені нею за надання правової допомоги, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, доведені вищевказаними і дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає, що цивільний позов потерпілої про відшкодування витрат понесених потерпілою внаслідок отримання правової допомоги підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд вважає що цивільний позов потерпілої в цієї частині підлягає залишенню без розгляду. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Згідно п.5 цієї статті, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Вимоги до форми та змісту позовної заяви, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, встановлені ст. 177 ЦПК України.
Відповідно до п. 4 цієї статті, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як вбачається з п. п. 6 п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, законодавець визначив, що позивачі у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення від сплати судового збору не звільняються.
Разом із цим, як вбачається з цивільного позову, заявленого ОСОБА_7 вказаний позов не містить документів, що підтверджують сплату судового збору за заявлені нею вимоги немайнового характеру.
Щодо цивільного позову до «Страхової компанії «ПЗУ Україна», суд залишає його без розгляду, роз`яснивши потерпілої право на звернення з зазначеним позовом в порядку ЦК, ЦПК України.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, повне визнання своєї вини у скоєному правопорушенні.
Обставини справи, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з урахуванням характеристик особи обвинуваченого, який раніше не судимий, скоїв неумисний злочин, позитивно характеризується, про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, однак, з урахуванням пом`якшуючих вину обставин та наведених даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання в нижніх межах санкцій осудної статті, у вигляді позбавлення волі, буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.
Запобіжний захід ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 , вираховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 25.01.2019 року.
Речові докази по справі компакт диски з видеозапизом події злочину зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов потерпілої щодо відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити.
Цивільний позов потерпілої до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілої право на звернення в порядку цивільного судочинства з позовними вимогами до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», за наслідками розгляду даного кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_9 судові витрати по справі за проведені експертизи у розмірі 2574 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1