Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 531/1224/18
Провадження № 1-кп/553/56/2019
У Х В А Л А
Іменем України

19.07.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Карлівського р-ну, Полтавської області, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Апеляційний суд Полтавської області надіслав до Ленінського районного суду м. Полтави матеріали кримінального провадження № 0000277 від 16.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, для розгляду.

У листопаді 2018 року Полтавський апеляційний суд надіслав до Ленінського районного суду м. Полтави матеріали кримінального провадження №0000435 від 08.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, для розгляду.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року кримінальне провадження № 531/1224/18 (провадження № 1-кп/553/267/2018) відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та кримінальне провадження № 531/1739/18 (провадження № 1-кп/553/328/2018) відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - об`єднано в одне провадження та присвоєно № 531/1227/18 (провадження № 1-кп/553/267/2018).
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки наявні ризики, передбачені у пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК Українипід час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішеннівід 18.02.2010 року у справі „ГарькавийпротиУкраїни" зазначив, що особа не може бути позбавленаабо не можепозбавлятисясвободи, крімвипадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особистунедоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, якічітковизначені в законі.

Суд своїмрішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високістандартиохоронизагальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслюєЄвропейський суд з прав людини, вимагаєвід суду більшоїсуворості в оцінціцінностейсуспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, те, що він не має законного джерела прибутку, ніде не працює та не навчається, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, згідно з характеристикою, виданою Федорівською сільською радою, Карлівського району, Полтавської області характеризується негативно, як схильний до крадіжок особистого майна громадян, окрім того, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності, може виїхати за межі місця проведення судового розгляду, що унеможливлює забезпечення його явки до суду. 28.05.2019 року ОСОБА_4 , який був належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового розгляду, не прибув у судове засідання і не повідомив суд про причини неявки, що стало підставою для постановлення судом ухвали про примусовий привід обвинуваченого. 12.06.2019 року прибув до суду у стані сильного алкогольного сп`яніння, що свідчить про неповагу до суду та небажання стати на шлях виправлення; а також, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, у даному об`єднаному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні 2 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України, скоєних у період іспитового строку, встановленого вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 12.04.2018 року, що свідчить про можливість продовження ним злочинної діяльності. Окрім того, у провадженні Чутівського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000044 від 24.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, та вважає за необхідне застосування щодо ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.177-178, 183, 197 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Карлівського р-ну, Полтавської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, починаючи з 12 год. 10 хв. 19 липня 2019 року по 12 год. 10 хв. 17 вересня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1