Справа № 158/3078/18 Провадження №11-сс/802/301/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000904 про часткове накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події 03.05.2019 за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 10, Волинської області, у ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки R240 імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , із сім картою № НОМЕР_3 з провідними навушниками чорного кольору, без маркування, прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, два прозорих пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, барсетку, в якій наявні грошові кошти купюрами номіналом 10 грн. серії ЮВ 2278953, три купюри номіналом 50 грн. серії УМ 8664373, ФА 6078242, ХД 9254281, дві купюри номіналом 200 грн. серії ХД 6782099, ТД 7468725, 1 грн.- серії ТЖ 4422792, корпус до мобільного телефону, марки «Samsung GT-S 5830», ІМЕІ НОМЕР_4 , та автомобіль, марки «ГАЗ» р.н. « НОМЕР_5 », номер шасі «vin- НОМЕР_6 ».
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.05.2019 клопотання задоволено частково та накладено арешт на речі та грошові кошти, окрім транспортного засобу.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор оскаржує його з мотивів незаконності. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання про арешт майна, у тому числі наклавши арешт на автомобіль з метою запобігання можливостям його приховування, псування, знищення, перетворення та відчуження, оскільки він визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст.98, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка підтримала подану апеляцію у повному обсязі та просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою накласти арешт на все майно, представника володільця майна, який апеляцію заперечив і просив рішення слідчого судді залишити без змін, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні рішення вказаних вимог закону дотримано.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку апеляційного суду, вилучені речі та грошові кошти відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а саме є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування клопотання слідчого у цій частині підлягає задоволенню.
Однак, твердження апелянта про необхідність накладення арешту на автомобіль суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
У матеріалах провадження міститься постанова від 04.05.2019 про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, у тому числі автомобіля, марки «ГАЗ» р.н. « НОМЕР_5 », номер шасі «vin- НОМЕР_6 » (а.п.8-9).
На переконання апеляційного суду, дослідивши вказані обставини та документи, що їх підтверджують, в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність застосування арешту на вилучений транспортний засіб, оскільки це не призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування чи відчуження вищевказаного майна.
Під час апеляційного розгляду прокурором не доведено необхідності накладення арешту на автомобіль, не наведено ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, та не надано доказів про його набуття кримінальним протиправним шляхом.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність достатніх підстав вважати, що транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України.

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000904 про часткове накладення арешту на майно без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді