Справа № 592/8197/19
Провадження № 1-кп/592/454/19
УХВАЛА

31 жовтня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених: адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0002591, відомості за яким 09.08.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.05.2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми було направлене кримінальне провадження № 0002591, відомості за яким 09.08.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

31.10.2019 року захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, із змісту якого вбачається, що 22.08.2019 року ним та його підзахисними було отримано обвинувальний акт від 06.03.2019 року та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року. Вивчивши викладене в обвинувальному акті він вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню виходячи з наступного: 1. В даному кримінальному провадженні 28.09.2018 року було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.09.2018 року було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . П. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України ним було отримано 22.11.2018 року, ОСОБА_7 06.11.2018 року, ОСОБА_8 05.11.2018 року. 27.11.2018 року він та його підзахисні ознайомилися з матеріалами кримінального провадження повністю. Факт ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 22.11.2018 року з описом ( ОСОБА_7 ) , протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 27.11.2018 року з описом ( ОСОБА_8 ) , клопотанням про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 04.02.2019 року, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.02.2019 року по справі № 592/1984/19, а також отриманим 22.08.2019 року реєстром матеріалів досудового розслідування. Отже, останній день складання та подання до суду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року відносно ОСОБА_7 є 21.12.2018 року, відносно ОСОБА_8 є 22.12.2018 року. Ч. 2 ст. 283 КПК України передбачено прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Ч. 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Отже, виходячи з викладеного, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року відносно ОСОБА_7 повинно було закінчитися 21.12.2018 року, відносно ОСОБА_8 22.12.2018 року шляхом складання та подання обвинувального акту до суду або закриттям провадження. Строки досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року не продовжувалися та не зупинялися, що підтверджується наданим реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року. Обвинувальний акт від 06.03.2019 року був складений поза межами досудового розслідування, що є грубим порушенням вимог КПК України. Про закінчення строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року він повідомляв Ковпаківський районний суд м. Суми (докази повідомлення та лист суду ним надавалося раніше в справі) . Докази закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року ним подавалися до суду раніше з клопотання про закриття кримінального провадження. Також доказом закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року є реєстр матеріалів досудового розслідування, наданий 22.08.2019 року разом з обвинувальним актом від 06.03.2019 року. 2. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення) , а також форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо. Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам закону, суд враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва формула обвинувачення) ; 3) формулювання обвинувачення. Суд звертає увагу на те, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Обвинувальний акт, що надійшов до суду, не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які згідно положень ст. 91 КПК України та з огляду на правову кваліфікацію дій обвинувачених, зазначених в обвинувальному акту, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Аналіз змісту вказаного обвинувального акту показав, що він формально містить підрозділи: Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення , Формулювання обвинувачення та Правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але формулювання обвинувачення чітко не виписане та є формальним. Обвинувальний акт, що надійшов до суду, не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які згідно положень ст. 91 КПК України та з огляду на правову кваліфікацію дій обвинувачених, зазначених в обвинувальному акту, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Так в обвинувальному акті зазначено: ОСОБА_7 , діючи з хуліганських спонукань, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в салоні автомобіля ОСОБА_4 , не зважаючи на численні зауваження останнього припинити конфлікт, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, на очах у перехожих громадян, демонструючи нахабно виявлене, зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизначених правил поведінки і моральності, прагнучи протиставити себе суспільству та продемонструвати грубу силу і жорстокість, а відтак діючи з особливою зухвалістю наніс один удар кулаком правої руки в область верхньої та нижньої губи ОСОБА_4 . В цей час біля ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , у стані алкогольного сп`яніння, знаходився ОСОБА_8 , який, діючи в групі з ОСОБА_7 , почав хапати ОСОБА_4 за руки та одяг, штовхати його, та не дав можливості захищатися від ударів ОСОБА_7 . В обвинувальному акті не зазначено громадське місце, в якому перебував ОСОБА_7 , оскільки, як викладено в акті, він перебував в салоні автомобіля ОСОБА_4 , не наведені анкетні дані, кількість перехожих громадян та чи є вони свідками в кримінальному провадженні. Також в обвинувальному акті не наведено яким саме чином ОСОБА_7 демонстрував нахабно виявлене, зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизначених правил поведінки і моральності, як саме демонструвалася ОСОБА_7 груба сила і жорстокість. В обвинувальному акті не встановлена мета та мотив в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Він також звертає увагу суду на найголовніше, а сам6: на те, що з обвинувального акту не вбачається які дії вчиняв ОСОБА_4 (чи чинив він опір, кликав на допомогу перехожих громадян тощо) та не надано їм правової оцінки, положення автомобіля до початку та після завершення конфлікту, як саме закінчився конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . 3. Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу) , його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи. Обвинувальний акт від 06.03.2019 року прокурором було передано до суду з порушенням вимог ст. 293 КПК України, не надано його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним та йому, як захиснику, оскільки строки досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року закінчилися в грудні 2018 року. Розписки про отримання ним копії обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування та підозрюваними не підписувалися та не пропонувалися для підписання. 4. Також він вважає, що обвинувальний акт від 06.03.2019 року є таким, що виготовлений з порушенням вимог КПК України та перевищенням повноважень прокурора та слідчого, оскільки до 06.03.2019 року, а саме: в грудні 2018 року вже існував обвинувальний акт підписаний слідчим в кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року. Наявність обвинувального акту в грудні 2018 підтверджується листом начальника СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 26.12.2018 року на адресу прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , технічними записами судових процесів по справі № 592/1984/19 (в судовому засіданні 06.02.2019 року слідчий підтвердив підписання обвинувального акту в грудні 2018 та його наявність) та по справі № 592/8197/19 (в судовому засіданні 13.06.2019 року прокурор підтвердив наявність обвинувального акту в грудні 2018 року у кримінальному провадженні № 0002591 від 09.08.2018 року) , повістками про виклик від 25.02.2019 року, 18.02.2019 року та дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій від 18.02.2019 року. Повістки про виклик та доручення надані прокурором та знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Враховуючи те, що обвинувальний акт складений з грубим порушенням та не відповідає вимогам КПК України на підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 42, 45, 47 КПК України, він просив: 1. Повернути обвинувальний акт від 06.03.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002591 від 09.08.2018 року, за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, одруженого, який працює слюсарем в КП Міськводоканал Сумської міської ради, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, одруженого, який працює слюсарем в КП Міськводоканал Сумської міської ради, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити та повернути обвинувальний акт від 06.03.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002591 від 09.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 України у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 клопотання їхнього захисника підтримали, просили його задовольнити та повернути обвинувальний акт від 06.03.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002591 від 09.08.2018 року, за їхнім обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 категорично заперечували проти задоволення вказаного клопотання, просили відмовити в його задоволенні.

Вислухавши клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , його думку, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , думку прокурора ОСОБА_3 , думку потерпілого ОСОБА_4 , думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Судом було встановлено, що 28.05.2019 року на розгляд Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002591 відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, складений слідчим та затверджений прокурором 06.03.2019 року.

Як вбачається з п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Доводи захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору, на думку суду, є передчасними, а обставин, які б дійсно перешкоджали судовому розгляду кримінального провадження, судом встановлено не було.

Суд не встановив порушень норм кримінального процесуального закону, які могли би були підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Вирішуючи питання для визначення обґрунтованості підстав для повернення обвинувального акта прокурору, суд вважає, що недоліки обвинувального акту, зазначені захисником ОСОБА_6 , можна усунути під час судового розгляду, що недоліки обвинувального акту, зазначені захисником ОСОБА_6 , не заважають суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час судового розгляду.

Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини за п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки.

Європейський суд з прав людини у багатьох аспектах удосконалив право на справедливий судовий розгляд, встановивши як непрямі вимоги щодо справедливого розгляду ряд гарантій або умов, що прямо не зазначені в Конвенції. Однією з таких вимог є вимога судів обґрунтовувати свої рішення. Суди повинні вказати з достатньою ясністю підстави, на яких базується їхнє рішення (рішення від 16.12.1992 року у справі Хаджіанастасіу проти Греції (Hadjianastassion v. Greece) .

З матеріалів кримінального провадження убачається, що вимоги КПК щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації прокурором були дотримані, а обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (подія злочину, винуватість обвинувачених у його вчиненні тощо) викладені у тому об`ємі, у якому вважає сторона обвинувачення. Після викладу фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті міститься також сформульоване обвинувачення із зазначенням кримінально-правової кваліфікації дій обвинувачених та ознак вчиненого злочину, а тому питання дотримання прав обвинувачених під час досудового розслідування жодним чином не впливає на відповідність обвинувального акту вимогам КПК. При цьому навіть можливе порушення права особи на захист не свідчить про таку невідповідність і має досліджуватись у кожному окремому випадку при оцінці допустимості/недопустимості наданих суду конкретних доказів та доведеності вини під час судового розгляду.

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі Абрамян проти Росії) більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи.

Крім того, положення п/п а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальному провадженні надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі Пелісьє та Сассі проти Франції № 25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі Матточіа проти Італії , № 23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі І. Н. та інші проти Австрії , № 42780/98, п. 34) .

До того ж право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п/п в п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі Пелісьє та Сассі проти Франції п. 54, а також Даллос проти Угорщини, п. 47) .

Отже, лише під час судового розгляду вказаного кримінального провадження по суті, суд зможе надати оцінку всім доказам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, з метою ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту слід відмовити та провести підготовче судове засідання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 369 372, 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту відмовити.

Підготовче судове засідання провести 11.12.2019 року о 10 годині 00 хвилин.

В підготовче судове засідання викликати прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинувачених, захисника обвинувачених.

Ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвала суду, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1