УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.05.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.05.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні 0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5

16.05.2017 року Шевченківським районним судом м.Києва було винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу, а також запобіганню незаконному відчуженню даного нерухомого майна. Такий арешт був необхідний оскільки було встановлено, що невідомі особи підробили судову заяву від імені ОСОБА_4 про перегляд рішення від 29.12.2008 №2-12748/2008 у зв`язку з ново виявленими обставинами, яку подали до Шевченківського районного суду м.Києва та незаконно реалізували нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була об`єктом кримінального провадження та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення її збереження, було накладено арешт на вказану квартиру.

Однак, на даний час така потреба в арешті майна відпала з огляду на те, що право власності ОСОБА_4 на даний час захищено і загроза розпорядження цією квартирою з боку інших осіб відпала, а тому представник власника майна просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва віж 16.05.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити. Зазначив про те, що необхідність в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження такому як арешт квартири АДРЕСА_1 на даний час відпала, оскільки право власності ОСОБА_4 на квартиру відновлено.

Власник майна ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила скасувати арешт, накладений на її квартиру АДРЕСА_1 , власницею якої являється саме вона та її право власності на вказану квартиру на даний час захищено, а тому в арешті майна на даний час потреба відпала.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений завчасно та належним чином. Додаткових пояснень, заяв та клопотання до суду не направляв. При цьому, на неодноразові запити матеріали кримінального провадження №0000119 слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно (справа №761/16502/17, провадження №1-кс/761/10296/2017) в 1-му томі, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5

16.05.2017 року Шевченківським районним судом м.Києва було винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначену квартиру було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_7 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, власником майна ОСОБА_4 та її представником адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначено про те, що право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 на даний час захищене та потреба у продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час відпала.

Разом з тим, прокурор в судове засідання не з`явився, додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт квартири АДРЕСА_1 , слідчому судді не наведено.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту квартири АДРЕСА_1 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, представником власника майна та власником майна в судовому засіданні. Крім того слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 належним їй майном на підставі зазначених обставин, оскільки власником майна доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2017 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.05.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.05.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 16.05.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000119 від 03.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.358 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 10 червня 2019 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1