Житомирський апеляційний суд
Справа №292/694/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №00000128 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06 січня 2006 року Апеляційним судом м. Києва за п.п.4,7,12, ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі. Звільнений 12.03.2016 по відбуттю строку покарання з Житомирської ВК № 4,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2019 року в частині призначення покарання змінити. Постановити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 в межах санкції п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України покарання, але без довічного позбавлення волі.

Вважає, що вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2019 року підлягає зміні у зв`язку із суворістю призначеного покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся, не намагався уникнути відповідальності і повністю сприяв досудовому розслідуванню.

Зазначив, що після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, зателефонував до швидкої допомоги та повідомив про дану подію.

Послався на те, що в матеріалах провадження наявна велика кількість обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкості вчиненого злочину. Суд не врахував наявність на утриманні обвинуваченого старенької матері.

Вироком Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6,13 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Його ж визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та призначено йому покарання за цим законом - дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Продовжено ОСОБА_7 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 вересня 2019 року включно, або до моменту набрання вироком законної сили, в межах зазначеного строку.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання з 20 травня 2018 року.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 19.05.2018, близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 підійшов до приміщення кафе «777», що в АДРЕСА_2 , де виявив не зачинені вхідні металопластикові двері приміщення та помилково вважав, що в даному закладі відсутні будь - які особи. В цей час, ОСОБА_7 вирішив незаконно заволодіти майном з приміщення кафе. Переслідуючи корисний мотив, ОСОБА_7 відчинив незамкнені вхідні двері з лицевої сторони кафе, через простір між дверима та ґратами, розташованими за дверима, проник всередину приміщення, де почав пошуки товарно-матеріальних цінностей, в ході чого був викритий ОСОБА_9 , який на той час охороняв приміщення кафе. Після того, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодінням чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також, виник умисел на вбивство з корисливих мотивів ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в одній із кімнат відпочинку приміщення кафе, ОСОБА_7 наніс кілька ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на підлогу, а ОСОБА_7 відшукав дерев`яну палицю в цій же кімнаті, та, тримаючи її правою рукою, із значною силою прикладання, наніс не менше 18 ударів по тілу ОСОБА_9 , зокрема не менше 7 ударів по голові останньому, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді щілиноподібної рани№1, розташованої косо-вертикально відносно горизонтальної осі тіла в потиличній ділянці справа з нерівними краями заокругленими кінцями, пологими стінками та дном виповненим потиличною кісткою та м`якими тканинами; масивної дугоподібної рани №2 в тім`яно-потиличній ділянці справа з нерівними краями, заокругленими кінцями біля яких сполучно тканинні перетинки, пологими стійками та дном виповненим підлеглими тканинами і правою тім`яною та потиличною кістками; східної щілиноподібної рани №3, розташованої в 3 см догори від рани №2 в проекції правого тім`яного горба; східної з вищеописаними щілиноподібної рани №4 розташованої косо-вертикально відносно горизонтальної осі в потиличній ділянці зліва, аналогічної щілиноподібної рани №5 на межі правої та лівої тім`яних ділянок в їх задній частині по серединній лінії тіла; щілиноподібної східної рани №6 в проекції лівого тім`яного горба; неправильно-трикутної подібної рани №7, дном якої є ліва вилична кістка; неправильно-овальний та прямокутний синьо-фіолетові синці навколо лівого ока та на правій верхній повіці; подібного трикутного синця на крилі та кінчику носа справа, на фоні якого трикутне садно вкрите червоно-коричневою кіркою, розташованою нижче рівня оточуючої шкіри; трьох лінійних подібного характеру садна на лівій верхній повіці і в ділянці носо-губного трикутника справа та по середині; двох овальних синьо-фіолетових синців на підборідді зліва та в проекції кута нижньої щелепи зліва; масивного овального синьо-фіолетового синця по зовнішній та задній поверхні правої вушної раковини; прямокутного подібного синця в правій завушній ділянці на фоні якого аналогічне вищеописаним лінійне садно; масивних темно-червоних крововиливи на м`яких покровах голови з їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-скронево-потиличній ділянці справа; темно-червоних крововиливів на м`яких покровах голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-скроневій ділянці зліва; масивних темно-червоних крововиливів під м`які мозкові оболонки в тім`яно-потиличній ділянці справа та лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва; темно-червоних крововиливів під м`які мозкові оболонки в міждольовій заглибині в потиличних долях зліва та справа; темно-червоних крововиливів під м`які мозкові оболонки обох півкуль мозочка по конвекситальній поверхні; лінійного перелому луски правої скроневої кістки, що починається на кістках основи черепа на рівні межі передньої і середньої черепних ямок, проходить косо-горизонтально догори, до заду та до середини і закінчується на рівні потиличного горба справа в 1 см ззовні від нього на потиличній кістці довжиною 14 см. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності складають закриту черепно-мозкову травму, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_9 настала від крововиливів під оболонки головного мозку, перелому кісток основи та склепіння черепу в результаті закритої черепно-мозкової травми.

Після того, ОСОБА_7 продовжив свої злочинні дії та незаконно, протиправно заволодів грошовими коштами в сумі 292 грн. 60 коп. та майном, належним ОСОБА_9 , яке зберігалося в приміщення кафе, а саме:

- музичним центром марки «8Т», модель «8088», вартістю 410 грн. 83 коп.;

- штангенциркулем з стрілочним індикатором, вартістю 383 грн. 63 коп.;

- камерою зовнішнього нагляду, вартістю 325 грн. 83 коп.;

- універсальним силіконовим герметиком марки «Веlife» вартістю 44 грн. 54 коп.;

- гвинтом регулюючим, вартістю 37 грн. 32 коп.;

- ключами гайковими, в кількості 10 шт., вартістю 30 грн. 08 коп. за один, на загальну суму 300 грн. 80 коп.;

- чотири дюбеля з ударним шурупом, вартістю 5 грн. 00 коп. за один, загальною вартістю 20 грн. 00 коп.;

- сахарницею марки «Nescafe», вартістю 38 грн. 66 коп.;

- трьома ножами кухонними, загальною вартістю 43 грн. 16 коп.;

- пасатижами, вартістю 56 грн. 00 коп.;

- чотирма викрутками, загальною вартістю 144 грн. 00 коп.;

- попільницею «Каlganoff», вартістю 25 грн. 00 коп.;

- трьома електроізоляційними стрічками, загальною вартістю 14 грн. 42 коп.;

- штопором, вартістю 94 грн. 50 коп.;

- парасолькою, марки «Feeling Rain», вартістю 159 грн. 00 коп.;

- свічками декоративним, в кількості трьох штук, загальною вартістю 51 грн. 90 коп.;

- сікатором (садовими ножицями), вартістю 78 грн. 83 коп.;

- точильним бруском, вартістю 32 грн. 00 коп.;

- навісним замком, марки «Тlan», вартістю 67 грн. 00 коп.;

- двадцятьма стіками кави «Jacobs», загальною вартістю 26 грн. 60 коп.;

- трьома пакетиками кавового напою «Петровская слобода», загальною вартістю 9 грн. 06 коп.;

- п`ятьма пакетиками кавового напою «Массоfее», загальною вартістю 15 грн. 50 коп.;

- чотирнадцятьма пакетиками чаю «Lipton», загальною вартістю 13 грн. 03 коп.;

- трьома пакетиками чаю «Ява», загальною вартістю 1 грн. 52 коп.;

- десятьма пачками сірників, загальною вартістю 3 грн. 16 коп.;

- супутниковим ресивером, марки «Locus», вартістю 209 грн. 00 коп.;

- чоловічим гаманцем, марки «Весаsiri», вартістю 77 грн. 67 коп.;

- пасатижами, марки «Sparta», вартістю 40 грн. 83 коп.,

а також гребінцем, піною для гоління, марки «Воnd», клеєм ПВА - М, трьома папірцями з рукописним написом, фрагментом картону зеленого кольору з написом «ФОП ОСОБА_10 »; банківською картою № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 ; посвідченням водія серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_9 ; пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не становлять.

Незаконно здобутим майном, ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, заподіявши матеріального збитку на загальну суму 3016 грн. 39 коп.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими у встановленому законом порядку, та ніким із сторін кримінального провадження не оспорюється.

Дії обвинуваченого за п.п.6,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст.50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання дотримався вказаних вимог закону.
Доводи захисника ОСОБА_6 щодо неврахування судом 1-ї інстанції усіх пом`якшуючих обставин є безпідставними,
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд дотримався загальних засад, передбачених ст.ст.50, 65 КК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_7 обвинувачується в вчиненні умисних злочинів, внаслідок яких настала смерть людини, і які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів. Судом також враховано особу винного, який, будучи раніше засудженим вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.01.2006року за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого п.4,7,12 ч.2ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі, відбувши покарання, на шлях виправлення не став і знову вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини.
Судом також враховано конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, спосіб скоєння злочину, кількість і локалізацію тілесних ушкоджень, які спричинені потерпілому ОСОБА_7 , який, використовуючи свою фізичну перевагу, наносив численні удари руками і ногами по тілу ОСОБА_9 в життєво-важливі органи, а саме наніс не менше 18 ударів дерев`яною палицею, у тому числі не менше 7 ударів по голові потерпілого.
Крім того, судом першої інстанції враховано й те, що за місцем свого проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Судом першої інстанції враховано й думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого у виді довічного позбавлення волі.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що ОСОБА_7 повністю визнав вину та зробив відповідні висновки, колегія суддів визнає є неспроможними.
Щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 була непослідовною, оскільки останній свою позицію щодо визнання своєї вини у скоєнні злочину визнавав частково, що підтверджується вироком суду першої інстанції від 14 лютого 2019 року, який було скасовано судом апеляційної інстанції.
Як встановлено під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, обвинувачений, хоча й активно сприяв розкриттю злочину, однак, щиро не покаявся, жодних добровільних спроб на відшкодування завданої його злочинними діями збитку або усунення заподіяної шкоди потерпілій, як під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не вчиняв.
Отже, враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що визнання ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні інкримінованих злочинах, не свідчить про його щире каяття та бажання виправити наслідки вчиненого. Обвинувачений фактично намагається пом`якшити свою відповідальність за вчинене.
Враховуючи сукупність цих обставин та підвищену суспільну небезпеку вчиненого, а також й те, що ОСОБА_7 повторно вчинив умисне вбивство, представляє собою виключну небезпеку для суспільства, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що покарання у виді довічного позбавлення волі буде відповідати принципам справедливості, оскільки у відповідності до ст.ст.3, 27 Конституції України, людина, її життя, здоров`я, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини і ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

З урахуванням наведеного, призначене обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі, з врахуванням санкції п.п.6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, є справедливим і співмірним заходом примусу з вчиненими злочинами та даними про особу обвинуваченого, що забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин посилання апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не в повній мірі дотримані вимоги ст.50,65,66 КК України, є неспроможними.
Також є безпідставні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування практики Європейського суду, а саме рішення ЄСПЛ "Пєтухов проти України (2)" та призначення йому покарання в межах санкцій п.п.6, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, але без довічного позбавлення волі, оскільки вказане рішення на даний час не пройшло процедури оприлюднення на території України.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана апеляційна вимога є передчасною та не може бути предметом розгляду на даний час.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ: