Провадження № 1-в/638/594/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

розглянувши у відкриому судовому засіданні в приміщенні суду подання про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Кроливець Сумської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який до засудження не працюючого, який до засудження фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого ,

У С Т А Н О В И В :

04 вересня 2019 року на засідання комісії ДУ "Олексіївська ВК (№ 25)" розглянуто матеріали щодо застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання відносно ОСОБА_5 , засудженого 22.12.2016 року за вироком Золочівського райсуду Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 , ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно з ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 20.03.2017 року , ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справі Харківського апеляційного суду від 13.03.2018 року та ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року, у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» строк попереднього ув`язнення в період з 27.10.2016 року по 13.03.2018 року включно зараховано у строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув"язнення за 2 дні позбавлення волі .

За результатами розгляду вказаних вище матеріалів, заслухавши подання начальника відділення СПС, яке узгоджене зі спостережною комісією у Шевченківському району м. Харкова , комісією установи прийнято рішення про можливість направити подання та матеріалів у відношенні засудженої особи до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного засудженому за вироком суду, у зв`язку з тим, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вислухавши думку учасників процесу, прокурора, який не заперечував проти задоволення подання , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, лише в разі якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заходи заохочення, які застосовуються до засудженого, є важливою умовою закріплення позитивних змін в особистості засуджених.

Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти свідоме і безперечне дотримання засудженим режиму відбуття покарання та обов`язків, встановлених діючими нормативно-правовими актами з цих питань, виконання законних вимог адміністрації. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених.

Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих або погашених у встановленому порядку заходів стягнення, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці - чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережне ставлення до обладнання та інструментів тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт.

Відповідно до ст. 101 КВК України, критерій «стає на шлях виправлення» необхідно розуміти в т.ч., і як сумлінну і чесну працю, виконання норм виробітку та прагнення здобуття чи підвищення професійного та освітнього рівня.

Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в установі або не отримує заробіток (особисте небажання чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КВК України, підставами застосування до засуджених заходів заохочення різноманітні: а) добра поведінка за певний період часу, що передбачає відсутність стягнень за даний період; б) добросовісне ставлення до праці, що полягає у якісному виконанні або перевиконанні виробничих завдань, хорошому триманні обладнання та робочого місця; відсутність порушень трудової дисципліни; виявлення трудової дисципліни; виявлення трудової ініціативи, успішне оволодіння трудовою спеціальністю тощо; в) участь в роботі самодіяльних організацій засуджених, тобто як постійна участь у роботі секцій та інших підрозділів, так і окремих заходів вказаних організацій; г) участь в окремих виховних заходах (організації лекцій, концертів, випуску стінгазет тощо).

При вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених ст. 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в установі(ах) виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.

Вивченням матеріалів особової справи засудженого встановлено , що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 09.06.2016 року , під час перебування в ДУ "Харківський СІ" вимоги режиму не порушував, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався.

З 21.07.2016 року відбуває покарання в ДУ "Олексіївська ВК (№ 25)", де допустив незначне порушення вимог режиму тримання, за що був покараний у дисциплінарному порядку, внаслідок проведеної з ним профроботи змінив свою поведінку на краще, два рази заохочувався, не конфліктний, підтримує рівні доброзичливі стосунки, ввічливий, тактовний. Працевлаштований різноробом, до праці ставиться сумлінно, добре виконує трудові обов"язки, дбайливо ставиться до майна установи. Підтримує соціально-корисні зв2язки з рідними, приймає активну участь у різних програмах виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій. Спричинена шкоди засудженим не відшкодовувалась , тому що до ДУ "Олексіївська ВК ( №25)" не надходили виконавчі листи.

Таким чином, при відбуванні покарання в установі засуджений став прикладом позитивної поведінки іншим засудженим.

Комісією установи при вирішенні питання про умовне-дострокове звільнення засудженого враховано позитивну інформацію щодо засудженої особи за весь період відбуття покарання засудженим.

Вказані факти свідчать про те, що засуджений під час відбування ним покарання проявляв достатній ступень сумлінної поведінки, яка доводить його виправлення.

Таким чином, рішення комісії та складене за його результатами подання начальника установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого в повній мірі відображає фактичні дані за весь період відбування покарання, що містяться в матеріалах його особової справи та в повній мірі є об`єктивним і всебічним, що відповідає вимогам ст. 81 КК України.

При прийнятті вказаного рішення щодо засудженого адміністрацією виправної колонії були не порушені вимоги ст. 81 КК України та ч. 2 ст. 130 КВК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення подання .

Керуючись п.2 ч. 1 т.. 537, ч. 4 ст. 539 КПК України, Ст.. 81 КК України, ст.. ст.. 101, 108, 130 КВК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання виконуючого обов"язки начальника ДУ "Олексіївська ВК (№ 25)" про умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , 1976 року народження- задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , 1976 року народження, звільнити умовно достроково на невідбутий строк - 1 місяць 14 днів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1