КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/119/19
Провадження № 1-кп/534/94/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 рокум. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000817 від 11.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

28.05.2009 вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.263. ст.ст.70,103 КК України до 9 років позбавлення волі без конфіскації майна. Звільненого від відбування покарання 07.06.2016 умовно-достроково на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області на 07 місяців 15 днів;

21.02.2019 вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

І. 10.08.2018 о 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у кафе-барі «Мечта», розташованому по просп.Героїв Дніпра, 78А у м.Горішні Плавні Полтавської області, помітив ОСОБА_6 , який відпочивав у вказаному кафе-барі та тримав у руках гаманець, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите заволодіння майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, відкрито, повторно, шляхом ривку, заволодів гаманцем чорного кольору, вартістю 40 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., що належать потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди загальним розміром 440 грн.

ІІ. 10.08.2019 близько 21 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля банкомату АТ «УкрСибБанк», розташованого по вул.Добровольського 28А у м.Горішні Плавні, в гаманці, який він відкрито викрав у ОСОБА_6 , виявив платіжну карту емітовану АТ «Ощадбанк» та папірець із пін-кодом до вказаної картки, після цього у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з карткового рахунку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів і мети, з використанням платіжної картки, емітованої АТ «Ощадбанк», у вказаному банкоматі 10.08.2018 о 21 год. 15 хв. зняв грошові кошти у сумі 600 грн., які належать потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди у розмірі 600 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами таємного і відкритого викрадення чужого майна. Об`єм викраденого майна та його вартість не заперечував. У вчиненому розкаявся та пояснив, що знаходячись у приміщенні кафе у м.Горішні Плавні помітив потерпілого, який тримав у руці гаманець. Скориставшись можливістю, ОСОБА_5 шляхом ривку заволодів гаманцем потерпілого, в якому знаходились грошові кошти та банківська картка з пін-кодом. Цього ж дня у банкоматі ОСОБА_5 зняв з картки грошові кошти, які витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся.

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності, питання про призначення покарання залишили на розсуд суду. Згідно із наданими потерпілими у справі заявами, заподіяна майнова шкода їм не відшкодована, тому вони повністю підтримують свої вимоги за пред`явленими до обвинуваченого цивільними позовами.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , думку прокурора, думку обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів за фактами викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності. Його дії за епізодом викрадення майна ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно. Щодо факту викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше засуджувався за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття. Інших обставин, які обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст.50 КК України, та беручи до уваги думку потерпілих, які вирішення питання про призначення покарання залишили на розсуд суду, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідне призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 має непогашені судимості за злочини проти власності, будучи засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, знов вчинив тотожній злочин, що встановлено даним вироком суду, не працює, офіційного джерела доходу не має, суспільно-корисною діяльністю не займається. Вказані обставини переконливо свідчать про те, що обвинувачений має антисуспільну направленість, схильний до продовження злочинної діяльності та вперто не бажає виправлятися, тому його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умов ізоляції від суспільства. Таким чином, суд вважає, що обмеження, встановлені ст.76 КК України не будуть дієвими для виправлення ОСОБА_5 .

Вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019 ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.ч.1,4 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що встановлені за цим вироком злочини були вчинені ОСОБА_5 до постановлення щодо нього попереднього обвинувального вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019, який набув чинності. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_5 підлягає призначенню із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Між тим, за ухвалою суду від 01.10.2019, ОСОБА_5 було переведено з ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23) у зв`язку із розглядом для участі у кримінальному проваджені.

Отже, починаючи з 01.11.2019 ОСОБА_5 утримувався в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» у зв`язку із розглядом даного судового провадження, і в такому випадку в порядку ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення має бути зараховано судом у строк покарання за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до положень ч.3 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до позбавлення волі, суд вирішує питання щодо його звільнення або продовження відповідного запобіжного заходу. Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосувався, наразі він відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019, і тимчасово переведений до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23) строком на 60 днів, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 пред`явлено цивільні позови про відшкодування завданої злочинами майнової шкоди у розмірі 440 грн. та 600 грн. відповідно (а.с.11,12), які обґрунтовані вартістю викраденого на неповернутого майна.

У наданих на адресу суду письмових заявах, потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимоги за пред`явленими цивільними позовами були підтримані повністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги потерпілих визнав повністю.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, визначених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що вимоги потерпілих щодо відшкодування їм завданої злочином шкоди підтверджено належними доказами, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за:

-ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, що призначені за даним вироком та вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання частково відбуте за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2019.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.11.2019, тобто з моменту ухвалення вироку.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України у строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_5 строк перебування під вартою з 01.11.2019 по 12.11.2019.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 відшкодування завданої злочином шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 в розмірі 440 грн., на користь потерпілого ОСОБА_7 в розмірі 600 грн.

Речові докази у справі: оптичний диск з написом «VS» залишити при матеріалах кримінального провадження, які зберігаються у сторони обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1