Справа № 496/3056/19
Провадження № 1-кп/496/336/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року Біляївський районний суд
Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника малолітнього ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_6
малолітнього ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка клопотання про застосування до малолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубайське, громадянина України, освіта неповна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

20.06.2019 року, близько 17:00 годин, малолітній ОСОБА_7 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, спільно з неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, металевого баку для сміття, який був обраний предметом свого злочинного посягання, діючи з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що їх дії таємні та не будуть помічені іншими особами, шляхом вільного доступу, завантажили вказаний металевий бак на тачку та з місця скоєння кримінального правопорушення із викраденим майном зникли, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.

Зазначені дії малолітнього ОСОБА_7 підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Малолітній ОСОБА_7 допитаний в судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за суспільно-небезпечним діянням, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, винним визнав себе повністю, проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, пояснив, що прислухається до порад матері та буде виконувати її накази під час батьківського контролю.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері на строк 2 роки.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері на строк 1 рік.
Законний представник малолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_5 не заперечувала проти застосування до малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, пояснила, що має достатній вплив на свого сина, та зможе виконувати за ним контроль.
Представник служби у справах дітей Біляївської РДА вважала за доцільне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього під нагляд матері на строк 2 роки.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , малолітній ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння він не досяг віку кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що малолітній ОСОБА_7 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Вирішуючи питання щодо застосування до малолітнього ОСОБА_7 конкретного виду із заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_7 , суд враховує особу малолітнього, який характеризуються посередньо по місцю проживання, не перебуває на обліку в секторі ювенальної превенції та у в службі у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не стоїть, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до малолітнього ОСОБА_7 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, оскільки остання має достатній вплив на малолітнього ОСОБА_7 та зможе забезпечити виконання вказаного виховного заходу.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники.
Питання про передачу малолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.
Відповідно до вимог п.3 ч.1ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вина малолітнього ОСОБА_7 , в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.
Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення малолітнього. Цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки при короткому строку він буде малоефективним.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд матері строком на 2 роки.
Процесуальні витрати та цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст.ст.284,292,301,498-501,392-395 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000426 від 21.06.2019 року відносно малолітнього ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі малолітнього ОСОБА_7 під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк два роки.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1