Справа № 491/669/19
Провадження № 1-м/507/1/2019
У Х В А Л А
"11" вересня 2019 р. Любашівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Любашівка клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу- Югри від 07.02.2018 року за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 ( вісім) років і 5 ( п`ять) місяців з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму,
До Любашівського районного суду Одеської області 12.08.2019 року з Одеського апеляційного суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло на розгляд клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
В клопотанні ставиться питання про визначення статтей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винуватим вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу- Югри від 07.02.2018 року, а також строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 .
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув. У клопотанні просив проводити судове засідання за його відсутності, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України його участь не є обов`язковою.
Прокурор у судовому засіданні погодився з доводами клопотання Міністерства юстиції України та не заперечував щодо його задоволення.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши доводи клопотання та долучені до нього матеріали, суд вважає за можливе задовольнити клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації щодо засудженого ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, виходячи з наступного.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 7 КК України, громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Частиною 2 статті 1 КПК України регламентовано, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.
Згідно з п. п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Положеннями ч. ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України визначено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, передбачених пунктах 1 та 2 даної частини.
Правилами ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
З дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та ч. 2 ст. 610 КПК України, Міністерством юстиції України до клопотання подано на розгляд суду всі необхідні документи.
Як убачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_4 є громадянином України та відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області 06 липня 2011 р., останнє місце його проживання зареєстровано в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .
З наявних в розпорядженні суду матеріалів видно, що ОСОБА_4 вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу - Югри від 07.02.2018 року визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ замах на незаконний збут наркотичних засобів , скоєний з використанням інформаційно-телекомунікаційних мереж( включаючи мережу «Інтернет» ) групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі , якщо при цьому злочин не був доведений до кінця з незалежних від цієї особи обставин , з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім ) років і 5 (п`ять) місяців з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму.
Строк покарання вираховувати з моменту проголошення вироку з 07.02.2018 р. Зарахувати в строк відбування покарання час утримання під вартою з 07.05.2017 р. по 06.02.2018 р.
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу- Югри від 07.02.2018 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ, набрав законної сили 24. 04.2018 року.
На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ ВК-8 УФСВП Росії по ЯНАО . Початок строку : 07.05.2017 р. Кінець строку : 06.10.2025 р.
Відповідно до письмової заяви ОСОБА_4 погоджується на переведення його для відбування покарання в Україну.
Відповідно до положень Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15,ч.2 ст.307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб у великому розмірі
Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України - при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання. Виключення із загального правила встановлено зокрема п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України, а саме: якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Враховуючи вказані вимоги закону ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.2 ст.15,ч.2 ст.307 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 8( вісім) років і 5 ( п`ять) місяців .
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно вираховувати з 07 лютого 2018 року.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 належить зарахувати його попереднє ув`язнення з 07 травня 2017 року по 06 лютого 2018 року включно з розрахунку один день за один день
На підставі наведеного, ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. ст. 6, 9, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, ст. ст. 3, 7, 70, 72, 305, 309 КК України, керуючись ст. ст. 369-372, 609-614 КПК України, суд
Клопотання Міністерства юстиції України - задовольнити.
Вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу- Югри від 07.02.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.30, п.«г» ч.4 ст.228.1 КК РФ , яким останній засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 ( вісім) років і 5 ( п`ять) місяців з відбуттям покарання у виправній колонії строгого режиму, привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що громадянин України ОСОБА_4 при продовженні відбування призначеного покарання на території України повинен відбувати покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.15,ч.2 ст.307 КК України , у вигляді позбавлення волі на строк 8(вісім) років і 5( п`ять) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з 07 лютого 2018 року.
Згідно з ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати його попереднє ув`язнення з 07 травня 2017 року по 06 лютого 2018 року включно з розрахунку один день за один день
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
суддя Любашівського районного ОСОБА_1
суду Одеської області